Справа № 815/2501/17
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 січня 2019 року

Київ

справа №815/2501/17

адміністративне провадження №К/9901/67490/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 29.08.2017 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.12.2017 у справі № 815/2501/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислово-будівельна група "ІНТОБУД" до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 19 грудня 2018 року у справі №815/2501/17 касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області - залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України і встановлено строк тривалістю десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення вказаних недоліків касаційної скарги шляхом подання заяви про поновлення строків касаційного оскарження із зазначенням інших обґрунтованих підстав для поновлення такого строку та надання документу про сплату судового збору.

За змістом пункту 4 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

На виконання вимог ухвали Касаційного адміністративного суду від 19 грудня 2018 року Головне управління Державної фіскальної служби в Одеській області подало клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій із зазначенням підстав для поновлення такого строку та про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги в частині сплати судового збору.

Зі змісту клопотання про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги вбачається, що наведені у ньому доводи є необґрунтованими та не підтверджують того, що майновий/фінансовий стан скаржника перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Обмежене фінансування бюджетної установи не може бути самостійною підставою для перенесення строку виконання вимог ухвали від 19 грудня 2018 року для усунення недоліків касаційної скарги у частині сплати судового збору. Крім того, з клопотання скаржника вбачається, що фінансування таких видатків здійснюється. Поряд з цим бюджетна установа такі видатки має використовувати ефективно та раціонально. Тому право на касаційне оскарження судового рішення установа, що фінансується з бюджету, має реалізовувати з огляду на доцільність такого та наявне фінансування на такі потреби, що надаються з державного бюджету.

З огляду на зазначене, суддя-доповідач вважає, що у задоволенні клопотання про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги слід відмовити.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

25 січня 2018 року скаржник вперше звернувся з касаційною скаргою до суду касаційної інстанції щодо оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій, однак ухвалою Верховного Суду від 29 січня 2018 року було повернуто касаційну скаргу скаржнику, у зв'язку з не надання документа, що посвідчує повноваження особи, що підписала касаційну скаргу.

7 грудня 2018 року скаржник повторно подав касаційну скаргу до суду з клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку стверджуючи, що строк касаційного оскарження був пропущений з поважних причин, а саме відсутність фінансування, що призвело до порушення строків подання касаційної скарги повторно.

Розглянувши подане клопотання у про поновлення строку касаційного оскарження суд вважає, що з моменту повернення касаційної скарги та її повторного подання пройшов значний проміжок часу, крім того строк було пропущено не з поважних причин, а через невиконання приписів процесуального закону внаслідок чого касаційна скарга судом касаційної інстанції поверталась скаржнику, що дає підстави суду визнати наведені скаржником підстави про поновлення пропущеного строку касаційного оскарження не поважними, а доводи - необґрунтованими.

Посилання скаржника на фінансовий стан особи публічного права суд вважає такими що не заслуговують на увагу, так як це не може бути самостійною підставою для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, оскільки не доведено, що вживались дії для усунення таких обставин, зокрема для отримання фінансування.

Відповідно до приписів статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач, який діє як суб'єкти владних повноважень, однак, має однаковий обсяг процесуальних прав та обов'язків поряд з іншими учасниками справи, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на касаційне оскарження судового рішення, повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту для чого, як особа, зацікавлена у її поданні, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством, в тому числі, вирішувати питання, пов'язані з організацією претензійно - позовної роботи через представника з наданням йому на підтвердження таких повноважень документів, які відповідають положенням Кодексу адміністративного судочинства України.

В поданні повторної касаційної скарги майже через рік після отримання ухвали про повернення касаційної скарги не вбачається наміру добросовісної реалізації належного права на касаційне оскарження судових рішень та забезпечення неухильного виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов'язані з дійсно непереборними та об'єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання касаційної скарги.

Зазначені у клопотанні відповідача про поновлення строку касаційного оскарження підстави не відповідають наведеним вище критеріям і не можуть бути визнані поважними, оскільки не є такими, що не залежать від волі особи, яка подає касаційну скаргу, і не надають їй права у будь-який необмежений після спливу цього строку час реалізовувати право на касаційне оскарження судових рішень.

Суд вважає за необхідне зазначити, що подання касаційної скарги це право сторони, а не обов'язок. І якщо особа вважає за необхідне скористатися правом на касаційне оскарження, то реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

З огляду на зазначене, хоча Кодекс адміністративного судочинства України і не встановлює конкретний момент для звернення з повторною касаційною скаргою, однак зобов'язує Суд встановити поважні підстави пропуску строку на касаційне оскарження. В підставах пропуску строку на касаційне оскарження, на які посилається скаржник, не вбачається ознаки поважних

Таким чином, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки наведені скаржником підстави для поновлення такого строку є неповажними.

Керуючись частиною третьою статті 3, пунктом 4 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги - відмовити.

У задоволенні клопотання Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про поновлення строку касаційного оскарження - відмовити.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 29.08.2017 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.12.2017 у справі № 815/2501/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислово-будівельна група "ІНТОБУД" до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду