Справа № 665/1770/17
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2019 р.м.ОдесаСправа № 665/1770/17

Категорія: 2.1 Головуючий в 1 інстанції: Пилипенко І.О.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Шеметенко Л.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Асканія-Нова селищної ради Чаплинського району Херсонської області на рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 19 червня 2018 року у справі за позовом комунального підприємства «Колос» Чаплинської районної ради Херсонської області до Асканія-Нова селищної ради Чаплинського району Херсонської області про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У грудні 2017 року комунальне підприємство "Колос" Чаплинської районної ради Херсонської області (далі - КП "Колос") звернулось до суду першої інстанції з позовом до Асканія-Нова селищної ради Чаплинського району Херсонської області (далі - селищна рада) в якому, просило:

- визнати незаконним та скасувати рішення №136 від 09.06.2017 року «Про внесення змін та доповнень до рішення ІІ сесії VIII скликання від 27.01.2017 року №63 «Про внесення змін та доповнень до рішення VIII сесії VII скликання від 17.06.2016 року №101 «Про встановлення плати за землю на території Асканія-Нова селищної ради».

В обґрунтування позовних вимог підприємство зазначило, що оскаржуване рішення є регуляторним актом, прийняте органом місцевого самоврядування всупереч конституційному принципу «стабільності суспільних відносин», а також з порушенням встановленої законодавством процедури.

Аргументуючи викладену позицію, позивач стверджував про протиправне позбавлення комунального підприємства, засновником якого є Чаплинська районна рада Херсонської області, пільг щодо сплати земельного податку, адже органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 19 червня 2018 року позов КП "Колос" задоволено.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що орган місцевого самоврядування приймаючи оскаржуване рішення недотримався процедури, встановленої частиною 12 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», оскільки діяв поза межами наданих йому повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, без урахування усіх обставин, що мають значення для справи.

Це відбулось, на думку суду першої інстанції, завдяки порушенню певної процедури прийняття рішення, що передбачена Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» та без дотримання принципу покращення інвестиційного клімату в Україні.

Окрім того, як вважає суд першої інстанції, з боку органа місцевого самоврядування, відбулось порушення ч.4 ст.20 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», що виразилося у непогодженні з даним органом проекту оскаржуваного нормативно-правового акта, який може вплинути на конкуренцію на відповідному ринку.

Ухвалою Чаплинського районного суду Херсонської області від 10.12.2017 року вжито заходи забезпечення позову, шляхом зупинення дії рішення Асканія-Нова селищної ради Чаплинського району Херсонської області №136 від 09.06.2017 року «Про внесення змін та доповнень до рішення ІІ сесії селищної ради VIII скликання від 27.01.2017 року №63 «Про внесення змін та доповнень до рішення VIII сесії селищної ради VII скликання від 17.06.2016 року №101 «Про встановлення плати за землю на території Асканія-Нова селищної ради» до вирішення спору по суті.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

На адресу суду апеляційної інстанції надійшла апеляційна скарга Асканія-Нова селищної ради на рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 19 червня 2018 року, в якій апелянт, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове - про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги селищною радою зазначено, що суд першої інстанції, приймаючи рішення, не врахував ч. 4 Розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21 грудня 2016 року №1797-VIII та не звернув уваги, що у 2017 році на рішення органів місцевого самоврядування, які прийняті на виконання цього Закону, не поширюються, у тому числі, вимоги Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Вважає, що суд першої інстанції безпідставно посилається на порушення органом місцевого самоврядування вимог Закону України «Про Антимонопольний комітет України», оскільки рішення, що є предметом оскарження, не впливає на конкуренцію на ринку.

З приводу неналежного оформлення оскаржуваного рішення зазначив, що приписи чинного законодавства не регламентують чіткі вимоги щодо його форми, а метою прийняття спірного рішення, є поповнення селищного бюджету.

Комунальне підприємство "Колос" Чаплинської районної ради Херсонської області відзив на апеляційну скаргу не надало.

Враховуючи, що відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції, відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.

Як вбачається з матеріалів справи КП "Колос" на праві постійного користування використовує земельні ділянки (ріллю), що розташовані в межах адміністративної території Асканія-Нова селищної ради Чаплинського району Херсонської області (а.с.60-64).

17 червня 2016 року на VIII сесії VII скликання селищною радою прийнято рішення №101 «Про встановлення плати за землю на території Асканія-Нова селищної ради Чаплинського району Херсонської області» (далі - рішення №101) (а. с.52).

Пунктом 4 Додатку до рішення №101, визначено перелік фізичних та юридичних осіб, які звільненні від сплати земельного податку на адміністративній території селищної ради (а.с.53-56).

27 січня 2017 року на II сесії VIII скликання селищною радою прийнято рішення №63 «Про внесення змін та доповнень до рішення №101», в якому в п. п. 4.8 зазначено про внесення змін до Додатку до рішення №101.

Відповідно до вказаних змін, КП "Колос" включений у перелік пільговиків щодо звільнення від сплати земельного податку (далі - рішення №63) (а.с.57).

09 червня 2017 року на V сесії III скликання селищною радою, на виконання Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21 грудня 2016 року №1797-VIII, прийнято рішення №136, яким внесено зміни та доповнення до рішень №101 та № 63, шляхом виключення з переліку пільговиків на оплату земельного податку комунальних підприємств, засновником яких є Чаплинська районна рада Херсонської області, зокрема і КП "Колос" (далі - рішення №136) (а.с.58).

Внаслідок прийняття такого рішення, КП "Колос" з 01.07.2017 року позбавлялося пільг щодо плати за землю на території Асканія-Нова селищної ради Чаплинського району Херсонської області.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до положень статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР), сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Пункт 24 частини 1 ст. 26 Закону №280/97-ВР, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України.

Стаття 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до п.12.3 статті 12 Податкового кодексу України сільські, селищні, міські ради та ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Статтею 10 Податкового кодексу України визначено перелік місцевих податків і зборів. Зокрема, до місцевих податків належить, плата за землю.

Підпункт 14.1.147 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України встановлює, що плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Пунктом 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21 грудня 2016 року №1797-VIII (далі - Закон №1797) установлено, що у 2017 році в частині плати за землю вимоги підпункту 4.1.9 пункту 4.1 та пункту 4.5 статті 4, підпункту 12.3.4 пункту 12.3, підпункту 12.4.3 пункту 12.4 та пункту 12.5 статті 12 Податкового кодексу України та Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» не поширюються на рішення органів місцевого самоврядування, які прийняті на виконання цього Закону.

Так, при прийнятті рішень органами місцевого самоврядування про встановлення плати за землю не застосовуються наступні норми податкового законодавства.

Підпункт 4.1.9 п.4.1 ст. 4 Податкового кодексу України, що встановлює принцип стабільності.

Підпункт 4.5 ст. 4 Податкового кодексу України, який забороняє при встановленні або розширенні існуючих податкових пільг застосовувати їх раніше, ніж з наступного бюджетного року.

Підпункт 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України, який зобов'язує орган місцевого самоврядування офіційно оприлюднювати рішення про встановлення місцевих податків та зборів до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період) та зазначає, що в іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Підпункт 12.4.3 п. 12.4 ст. 12 Податкового кодексу України, який унормовує повноваження місцевих рад та встановлює, що до початку наступного бюджетного періоду прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів, зміну розміру їх ставок, об'єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг, яке тягне за собою зміну податкових зобов'язань платників податків, набирає чинності з початку бюджетного періоду.

Пункт 12.5 ст. 12 Податкового кодексу України, офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.

Також на процедуру прийняття рішень органами місцевого самоврядування не застосовуються норми Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Так, стаття 36 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» встановлює, що регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом чи посадовою особою місцевого самоврядування, якщо наявна хоча б одна з таких обставин:

- відсутній аналіз регуляторного впливу;

- проект регуляторного акта не був оприлюднений.

Позиція суду апеляційної інстанції.

Вирішуючи питання обґрунтованості апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Одним із важливих джерел доходів бюджетів органів місцевого самоврядування є місцеві податки і збори. Підвищення ролі місцевих податків і зборів та збільшення їх частки у власних доходах місцевих бюджетів є одним із головних завдань фінансово-бюджетної політики держави.

Є правильними доводи апелянта про те, що законодавець, прийнявши зміни до Податкового кодексу України, відповідно до Закону №1797, надав повноваження органам місцевого самоврядування приймати рішення про встановлення, зміну або скасування місцевих податків та зборів, у тому числі пільг на їх оплату. При цьому, як обґрунтовано наголошує апелянт, було спрощено процедуру прийняття таких рішень, адже законодавчо було встановлено, що положення Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» на рішення органів місцевого самоврядування, що прийняті на виконання Закону №1797 - не розповсюджуються.

Отже, наведені норми законодавства, свідчать про помилковість висновку суду першої інстанції щодо порушення селищною радою вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Аналогічна правова позиція з приводу застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах викладена Верховним судом у постанові від 28 серпня 2018 року по справі №813/3267/17, яка має враховуватись при прийнятті рішення у цій справі.

Також, колегія суддів вважає безпідставними доводи суду першої інстанції, що селищна рада повинна була прийняти окреме рішення про скасування пільг щодо плати за землю, а не вносити зміни у попередні рішення, якими ці пільги встановлювалися.

Слід погодитися з апелянтом, що такі вимоги не визначені на законодавчому рівні і немає імперативної норми, яка б це вимагала.

З приводу висновку суду першої інстанції щодо обов'язку органу місцевого самоврядування погоджувати проекти рішень про встановлення місцевих податків з органами антимонопольного комітету України на підставі ч. 4 ст. 20 Закону України «Про антимонопольний комітет України», позаяк останні можуть вплинути на конкуренцію, колегія суддів бажає зазначити наступне.

Вікіпедія визначає, що конкуренція - це економічний процес взаємодії і боротьби товаровиробників за найвигідніші умови виробництва і збуту товарів, за отримання найбільших прибутків.

Водночас аналіз спірного рішення в частині виключення комунальних підприємств Чаплинської районної ради Херсонської області з переліку пільговиків з плати за землю на території Асканія-Нова селищної ради не свідчить про наявність в ньому ознак суперництва між суб'єктами ринкової економіки за найкращі умови виробництва, вигідну позицію на ринку тощо.

До того ж слід звернути увагу на доводи апелянта про те, що КП "Колос" передав у користування третій особі (ПП «Чаплинське Агро»), наявні у нього в користуванні земельні ділянки за договором сумісного використання.

Даний правочин, за судовим рішенням, був визнаний удаваним, оскільки за фактом був укладений договір оренди землі.

Апелянт стверджує, що за наслідками безоплатного використання землі третьою особою, місцевий бюджет не отримав близько 1,5 млн. грн., тому оскаржуване рішення сприятиме планомірному збільшенню надходжень до бюджету селища.

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що орган місцевого самоврядування діяв законно та у межах наданих повноважень прийняв рішення №136 від 09.06.2017 року «Про внесення змін та доповнень до рішення ІІ сесії VIII скликання від 27.01.2017 року №63 «Про внесення змін та доповнень до рішення VIII сесії VII скликання від 17.06.2016 року №101 «Про встановлення плати за землю на території Асканія-Нова селищної ради».

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на помилковому трактуванні норм законодавства, а також суперечить висновкам Верховного Суду в подібних правовідносинах, колегія судів вважає, що апеляційна скарга Асканія-Нова селищної ради Чаплинського району Херсонської області є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Частина 6 ст. 157 КАС України встановлює, що у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо відмови у задоволенні позову заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Асканія-Нова селищної ради Чаплинського району Херсонської області - задовольнити.

Рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 19 червня 2018 року - скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову комунального підприємства "Колос" Чаплинської районної ради Херсонської області до Асканія-Нова селищної ради Чаплинського району Херсонської області про скасування рішення - відмовити.

Скасувати, вжиті ухвалою Чаплинського районного суду Херсонської області від 10 грудня 2017 року, заходи забезпечення позову щодо зупинення дії рішення Асканія-Нова селищної ради Чаплинського району Херсонської області №136 від 09.06.2017 року «Про внесення змін та доповнень до рішення ІІ сесії селищної ради VIII скликання від 27.01.2017 року №63 «Про внесення змін та доповнень до рішення VIII сесії селищної ради VII скликання від 17.06.2016 року №101 «Про встановлення плати за землю на території Асканія-Нова селищної ради».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Доповідач - суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Л.П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 24.01.2019 року.