Справа № 826/4323/18
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2019-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 січня 2019 року № 826/4323/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Маруліної Л.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Проксімус»
доДержавної фіскальної служби України
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Проксімус» (далі також - позивач, ТОВ «Проксімус») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної фіскальної служби України (далі також - відповідач, ДФС України), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 01.02.2018 року №581834/31355139 про відмову в реєстрації податкової накладної від 22.12.2017 року №14;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 06.03.2018 року №609474/31355139 про відмову в реєстрації податкової накладної від 15.12.2017 року №3;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України (, Львівська площа, 8, м. Київ, 04053) зареєструвати податкову накладну від 22.12.2017 року №14 Товариства з обмеженою відповідальністю «Проксімус» в Єдиному державному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання - 29.12.2017 року;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України (, Львівська площа, 8, м. Київ, 04053) зареєструвати податкову накладну від 15.12.2017 року №3 Товариства з обмеженою відповідальністю «Проксімус» в Єдиному державному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання - 28.12.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог в частині, яка стосується податкової накладної від 22.12.2017 року №14, позивачем зазначено, що 29.12.2017 року вказану податкову накладну направлено для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних (далі також - ЄРПН), реєстраційний номер документу .

29.12.2017 року позивачем отримано квитанцію, згідно з якою реєстрацію податкової накладної зупинено, з тих підстав, що остання відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №567 та запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту «в» підпунктів 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України.

29.01.2018 року позивачем направлено пояснення до контролюючого органу з проханням розблокувати податкову накладну та здійснити її реєстрацію.

Комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі також - комісія ДФС) рішенням від 01.02.2018 року №581834/31355139 відмовлено в реєстрації податкової накладної від 22.12.2017 року №14 з тих підстав, що платником податку надано копії документів, які складено із порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Вважаючи дії контролюючого органу протиправними та вважаючи, що податкову накладну має бути зареєстровано, позивач просить задовольнити позовні вимоги, заявлені в частині податкової накладної від 22.12.2017 року №14.

В обґрунтування позовних вимог в частині, яка стосується податкової накладної від 15.12.2017 року №3, позивачем зазначено, що 28.12.2017 року вказану податкову накладну направлено для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних (далі також - ЄРПН), реєстраційний номер документу .

28.12.2017 року позивачем отримано квитанцію, згідно з якою реєстрацію податкової накладної зупинено, з тих підстав, що остання відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №567 та запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту «в» підпунктів 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України.

01.03.2018 року позивачем направлено пояснення, документи на підтвердження реальності операцій по податковій накладній від 15.12.2017 року №3 та інші документи.

Комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі також - комісія ДФС) рішенням від 06.03.2018 року №№609474/31355139 відмовлено в реєстрації податкової накладної від 15.12.2017 року №3 з тих підстав, що платником податку надано копії документів, які складено із порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Вважаючи дії контролюючого органу протиправними та вважаючи, що податкову накладну має бути зареєстровано, позивач просить задовольнити позовні вимоги, заявлені в частині податкової накладної від 15.12.2017 року №3.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.03.2018 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Через канцелярію суду 08.05.2018 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує з огляду на те, що позивачем не надано усіх необхідних документів в підтвердження реальності здійснення господарської операції за відповідними податковими накладними, як того вимагає законодавство України, у зв'язку з чим, контролюючим органом правомірно відмовлено в реєстрації податкових накладних.

Через канцелярію суду 29.10.2018 року позивачем долучено додаткові документи.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

20.12.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Проксімус» та Приватним акціонерним товариством «Інститут інформаційних технологій» укладено договір №ПР-ПАТ/1/12. За умовами вказаного Договору, ТОВ «Проксімус» зобов'язано виготовити та поставити Приватному акціонерному товариству «Інститут інформаційних технологій» - Спеціальні інформаційно-телекомунікаційні термінали (Вироби) згідно Додатку № 1 до Договору (Специфікації).

Згідно п. 2.2. Договору, - Замовник протягом 5 (п'яти) календарних днів після підписання Договору відповідно до пункту 2.1. Договору здійснює попередню оплату в розмірі 70 (сімдесяти) відсотків від загальної вартості Виробів. Пунктом 2.1. Договору встановлено, що загальна вартість Виробів, що виготовляються та постачаються за Договором, становить 3 612 408 грн.12 коп. (з ПДВ).

22.12.2017 року, ТОВ «Проксімус» отримано попередню оплату за Договором від 20.12.2017 року №ПР-ПАТ/ 1/ 12 в розмірі 2 527 856 грн. 86 коп. (з ПДВ).

29.12.2017 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Проксімус» направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкову накладну від 22.12.2017 року №14.

За результатами розгляду даної податкової накладної контролюючим органом, позивачем отримано квитанцію від 29.12.2017 року, в якій зазначено: документ прийнято, реєстрація зупинена відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, оскільки ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №567 та запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту «в» підпунктів 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України. Запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту «в» підпунктів 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України та/або Таблицю даних платника податків, яку передбачену пунктом 4 наказу Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №567.

29.01.2018 року позивачем направлено повідомлення №1 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинено.

Рішенням комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 01.02.2018 року №581834/31355139 відмовлено в реєстрації податкової накладної від 22.12.2017 року №14 з тих підстав, що платником податку надано копії документів, які складено із порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

15.12.2017 року ТОВ «Проксімус», за видатковою накладною від 15.12.2017 року №РН-0000043 відвантажено (передано) ТОВ «АЙ СІ ЕМ ГРУП» товару на загальну суму 536 356 грн. 80 коп. (з ПДВ).

28.12.2017 року ТОВ «Ай Сі Ем Груп», на підставі рахунку №СФ- 0000051 від 15.12.2017 року проведено оплату вартості товару, а ТОВ «Проксімус» отримано 536 356 грн. 80 коп. (з ПДВ).

28.12.2017 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Проксімус» направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкову накладну від 15.12.2017 року №3.

За результатами розгляду даної податкової накладної контролюючим органом, позивачем отримано квитанцію від 28.12.2017 року, в якій зазначено: документ прийнято, реєстрація зупинена відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, оскільки ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №567 та запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту «в» підпунктів 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України. Запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту «в» підпунктів 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України та/або Таблицю даних платника податків, яку передбачену пунктом 4 наказу Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №567.

01.03.2018 року позивачем направлено повідомлення №2 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинено.

Рішенням комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 06.03.2018 року №609474/31355139 відмовлено в реєстрації податкової накладної від 15.12.2017 року №3 з тих підстав, що платником податку надано копії документів, які складено із порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Вважаючи, що правові підстави для реєстрації обох податкових накладних наявні, в той час, як дії відповідача щодо не здійснення реєстрації останніх у ЄРПН є протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив та інші пояснення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами і доповненнями) (далі також - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Так, відповідно до підпунктів «а», «б» пункту 185.1. статті 185 ПК України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно пункту 187.1. статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1. статті 188 ПК України).

Згідно із пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01.07.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження

Так, у відповідності до пункту 74.2. статті 74 ПК України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3. статті 74 ПК України).

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначає Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року № 341) (далі - Порядок № 1246).

Згідно із пунктом 2 Порядку № 1246 податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Відповідно до пункту 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1. статті 192 та пунктом 201.10. статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1. статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3. і 200-1.9. статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01.07.2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16. статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (пункт 13 Порядку № 1246).

Аналогічні норми містяться і у пункті 201.16. статті 201 ПК України, згідно з якими, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2. статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до підпунктів 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній / розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Як вбачається зі змісту квитанцій від 29.12.2017 року та від 28.12.2017 року про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних № 14 та №3 відповідно, підставою для зупинення реєстрації податкових накладних позивача стала відповідність податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства Фінансів України від 13.06.2017 року № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД 8471, <%REFINE%> (по податковій накладній №14), та невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД 62.09.20-00.00,8471. <%REFINE%>.

Водночас, у вищевказаних квитанціях фіскальним органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

Разом з тим, фіскальним органом, в порушення підпункту 201.16.1. пункту 201.16. статті 201 ПК України, не вказано у Квитанціях конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлено Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за № 753/30621, та яким затверджено Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" (далі - Критерії оцінки).

Так, пункт 6 Критеріїв оцінки містить в собі визначення двох різних критеріїв моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування, а саме:

- обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 % загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

- відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними пп.215.3.1 та 215.3.2 п.215.3 ст.215 розділу VI Податкового кодексу України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, подані на реєстрацію в Реєстрі.

Визначення фіскальним органом у Квитанціях конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких міститься у Вичерпному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Вичерпний перелік документів).

Відповідно до пункту 1 Вичерпного переліку документів, вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року № 567:

- для критерію, зазначеного в підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

- для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/при дбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

З системного аналізу наведених вище положень вбачається, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

У відповідності до підпункту 201.16.2 пункту 201.16. статті 201 ПК України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у пункті «в» підпункту 201.16.1. цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування (ПН/РК). Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2. цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (підпункт 201.16.3. пункту 201.16. статті 201 ПК України).

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до пп.201.16.2. ПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у порядку, визначеному підпунктом 201.16.2. пункту 201.16. статті 201 ПК України, подано до відповідача повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК №14 та №3, реєстрацію яких зупинено, в яких позивачем надано пояснення та, зокрема, надано документи на підтвердження реальності здійснення господарських операцій.

У поясненнях щодо податкової накладної від 22.12.2017 року №14, а саме, у повідомленні від 29.01.2018 року №1, позивачем зазначено: « 22 грудня 2017 року ТОВ «ПРОКСІМУС» () отримало попередню оплату від ПАТ «Інститут інформаційних технологій» () згідно Договору №ПР-ПАТ/1/12 від 20.12.2017 у розмірі 70% від суми договору. В зв'язку з тим, що згідно договору наше підприємство в строк до 30 травня 2018 року буде виготовляти спеціальний інформаційно-телекомунікаційний термінал (код ), тому на дату реєстрації податкової накладної у підприємства не було обсягу придбання відповідної товарної групи. Просимо взяти до уваги, що для процесу виробництва Замовник - ПАТ «ІІТ» перерахував аванс, і розблокувати податкову накладну №14 від 22.12.2017». Разом із повідомленням, до контролюючого органу позивачем подано документи по податковій накладній від 22.12.2017 року №14, а саме:

- сканкопію договору від 20.12.2017 року №ПР-ПАТ/1/12 з додатками;

- сканкопію платіжного доручення від 22.12.2017 року №1812 про перерахування ПАТ ІІТ» коштів на рахунок ТОВ «Проксімус»;

- сканкопію рахунку фактури від 22.12.2017 року №СФ-000045.

У поясненнях щодо податкової накладної від 15.12.2017 року №3, а саме у повідомленні від 01.03.2018 року №2, позивачем зазначено: «Зважаючи на здійснення фактичної оплати та відвантаження продукції, ТОВ «ПРОКСІМУС» на виконання п. 187.8 ст. 187, п. 201.1 та 201.10 ст. 201 ПК України було складено податкову накладну, реєстрація якої була зупинена. На підтвердження реальності господарської операції додаємо копії документів, а саме: 1.-8. Попередня калькуляція вартості виробництва продукції №КА- 0000083,№КА-0000084, №КА-0000085, №КА-0000086, №КА-0000087, №КА- 0000088, 1ЧоКА-0000089, МКА-0000090 від 14.12.2017; Я.Рахунок фактура №СФ-0000051 від 15.12.2017; 10. Видаткова накладна №РН-0000043 від 15.12.2017; 11.Платіжне доручення щодо отримання коштів від ТОВ «АЙ СІ ЕМ ГРУП». Резюмуючи вищевикладене, зважаючи на відповідність складеної податкової накладної вимогам законодавства та за для уникнення негативних наслідків для платників податків, - прошу розблокувати та зареєструвати податкову накладну ТОВ «ПРОКСІМУС» №3 від 15.12.2017 року. Окрім того, вважаємо за необхідне звернути Вашу увагу, що 29.12.2017 р. підписаний Закон України від 07.12.2017р. № 2245- VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України». Відповідно до внесених змін, тимчасово зупинено систему блокування податкових накладних та встановлено, що реєстрація податкових накладних /розрахунків Коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України. До прийняття відповідного рішення Уряду зупинення реєстрації податкових накладних не провадиться. Наразі, Кабінетом Міністрів України не було прийнято відповідних рішень, що відповідно виключає можливість зупинення та відмову у реєстрації податкових накладних /розрахунків коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних. Для тих податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких у ЄРПН зупинено, реєструються з урахуванням вимог п. 200-1.3 та 200-1.9 та п. 201.10 Податкового кодексу України - 02 січня 2018 року». Разом із повідомленням до контролюючого органу позивачем подано наступні документи на підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній від 15.12.2017 року №3, а саме:

- сканкопію калькуляцій вартості виробництва продукції №КА-0000083, №КА-0000084, №КА-0000085, №КА-0000086, №КА-0000087, №КА-0000088, №КА-0000089, №КА-0000090 від 14.12.2017 року;

- сканкопію рахунку фактури від 15.12.2017 року №СФ-0000051;

- сканкопію видаткової накладної від 15.12.2017 року №РН-0000043;

- сканкопію платіжного доручення від 28.12.2017 року №348 про перерахування ТОВ «Ай Сі Ем Груп» коштів на рахунок ТОВ «Проксімус»

Разом з тим, Комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, незважаючи на вищевказані повідомлення позивача та додані до них документи, прийнято оскаржувані рішення від 01.02.2018 року №581834/31355139 та від 06.03.2018 року №609474/31355139 про відмову у реєстрації податкових накладних від 22.12.2017 року №14 та від 15.12.2017 року №3 відповідно в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Водночас, з детального аналізу прийнятих Комісією рішень вбачається, що останні не містять конкретної інформації щодо причин та підстав для прийняття такого рішення, а лише містять загальну інформацію про те, що підставою прийняття рішень є: надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Однак, в рішенні не зазначено, які саме документи позивачем складено з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Одночасно, суд вважає за необхідне зазначити, що абзацом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 року № 190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» (далі - Постанова № 190) закріплено, що комісія Державної фіскальної служби (далі - комісія ДФС) приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до пп. "в" підпункту 201.16.1. пункту 201.16. статті 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно з абзацом 2 Постанови № 190 підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16. статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до п."в" підпункту 201.16.1. п.201.16. ст.201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Тобто, рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, у даному випадку, або "надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування", або "надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування".

Як вбачається з матеріалів справи оскаржувані рішення комісії ДФС України не містять чіткого визначення підстав для прийняття Комісією рішення про відмову в реєстрації податкових накладних.

Відтак, суд приходить до висновку, що вищевказані рішення є необґрунтованими, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарської операції за податковими накладними, у реєстрації яких відмовлено.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарської операції, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

Таким чином, зважаючи на наявність у позивача, передбачених чинним законодавством України документів, які свідчать про реальність проведення господарської операції між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Ай Сі Ем Груп», позивачем та приватним акціонерним товариством «Інститут інформаційних технологій» та на те, що такі документи надано позивачем контролюючому органу, правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних від 22.12.2017 року №14 та від 15.12.2017 року №3, судом не встановлено.

Оцінюючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що оскаржувані рішення ДФС України про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо позовних вимог в частині зобов'язання ДФС України здійснити дії щодо реєстрації (зареєструвати) податкові накладні від 22.12.2017 року №14 та від 15.12.2017 року №3 в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд зазначає таке.

Відповідно до підпункту 201.16.4. пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, відповідно до пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1246 (із змінами; далі - Порядок № 1246) податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день:

1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду).

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (пункт 20 Порядку № 1246).

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що у даному випадку, задоволення позовної вимоги про зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, подані позивачем податкові накладні, є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Відтак, оскільки рішення комісії ДФС України про відмову у реєстрації податкових накладних від 22.12.2017 року №14 та від 15.12.2017 року №3 підлягають скасуванню то, відповідно, з урахуванням положень підпункту 201.16.4 пункту 201.16 статті 201, пункту 201.10 статті 201 ПК України, пункту 19, пункту 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1246, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині зобов'язання відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 22.12.2017 року №14 та від 15.12.2017 №3 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного надходження до контролюючого органу - 29.12.2017 року та 28.12.2017 року, відповідно.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи встановлено, що за подання позовної заяви до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 7048, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 13.03.2018 року №7605, з огляду на що, сплачена сума судового збору підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України в повному обсязі.

Керуючись статтями 6, 9, 77, 139, 242, 243, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Проксімус» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 01.02.2018 року №581834/31355139 про відмову в реєстрації податкової накладної від 22.12.2017 року №14.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 06.03.2018 року №609474/31355139 про відмову в реєстрації податкової накладної від 15.12.2017 року №3.

4. Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну від 22.12.2017 року №14 Товариства з обмеженою відповідальністю «Проксімус» в Єдиному державному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання - 29.12.2017 року.

5. Зобов'язати Державну фіскальну службу України (, Львівська площа, 8, м. Київ, 04053) зареєструвати податкову накладну від 15.12.2017 року №3 Товариства з обмеженою відповідальністю «Проксімус» в Єдиному державному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання - 28.12.2017 року.

6. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Проксімус» (, вул. Успішна, 34, м. Київ, 03189) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 7 048,00 (сім тисяч сорок вісім) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (, Львівська площа, 8, м. Київ, 04053).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 КАС України.

Згідно частиною першою 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини п'ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Проксімус» (, вул. Успішна, 34, м. Київ, 03189)

Відповідач: Державна фіскальна служба України (, Львівська площа, 8, м. Київ, 04053).

Повний текст рішення складено 25.01.2019 року.

Суддя Л.О. Маруліна