Справа № 805/939/16-а
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

24 січня 2019 року

справа №805/939/16-а

адміністративне провадження №К/9901/26614/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Слов'янської державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області

на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду

від 01 липня 2016 року у складі Васильєвої І.А., Жаботинської С.В., Казначеєва Е.Г.

у справі №805/939/16-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Слов'янська індустріальна спілка «Сода»

до Слов'янської державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області

про визнання недійсним податкового повідомлення - рішення,

У С Т А Н О В И В :

05 квітня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю Слов'янська індустріальна спілка «Сода» (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до суду з позовом до Слов'янської державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (далі - податковий орган, відповідач у справі) про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення податкового органу від 12 листопада 2015 року №, яким застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 108474 грн. 40 коп., з мотивів безпідставності його прийняття.

16 травня 2016 року постановою Донецького окружного адміністративного суду у задоволені позову Товариству відмовлено повністю.

01 липня 2016 року постановою Донецького апеляційного адміністративного суду скасовано постанову Донецького окружного адміністративного суду від 16 травня 2016 року, прийнято нову постанову, адміністративний позов Товариства задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення податкового органу від 12 листопада 2015 року № про застосування штрафних санкцій на суму 108 474,40 грн., з мотивів наявності підстав для звільнення останнього з 14 квітня 2014 року від відповідальності за неналежне виконання своїх зобов'язань щодо сплати штрафних санкцій за несвоєчасну сплату грошових зобов'язань.

18 липня 2016 року податковим органом подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України, в якій відповідач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

20 липня 2016 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою та витребувано справу №805/939/16-а з Донецького окружного адміністративного суду.

16 серпня 2016 року справа №805/939/16-а надійшла на адресу Вищого адміністративного суду України.

21 лютого 2018 року справа №805/939/16-а разом із матеріалами касаційного провадження К/9901/26614/18 передані до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судові рішення відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що Товариство є юридичною особою, включене до ЄДРПОУ за кодом 31054873, його місцезнаходженням є 84112, Донецька обл., місто Слов'янськ, вул. Чубаря, будинок 91, перебуває на обліку як платник податків у податковому органі, а саме Слов'янській ОДПІ (відповідач у справі), є платником податку на додану вартість, як платник цього податку звітувало до контролюючого органу податковими деклараціями з податку на додану вартість за червень 2014 року - липень 2015 року із самостійним визначенням суми податкового зобов'язання, що підлягають сплаті.

21 жовтня 2015 року податковим органом за результатами перевірки дотримання граничних строків сплати узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість складено акт перевірки № 1193/15-01/31054873 із висновками про порушення позивачем пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, що виразились в затримці сплати позивачем узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість за червень, липень, серпень, жовтень, листопад, грудень 2014 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень 2015 року, з урахуванням уточнюючих розрахунків (далі - акт перевірки).

12 листопада 2015 року керівником податкового органу згідно з пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, на підставі статті 126 цього кодексу, акта перевірки винесено податкове повідомлення-рішення № , яким за порушення позивачем граничного строку сплати грошового зобов'язання нарахований штраф у розмірі 20% (від 542 372 грн. - суми грошового зобов'язання) у сумі 108 474,40 грн.

Оцінюючи спірні правовідносини, суди попередніх інстанцій встановили, що факт несвоєчасної сплати податку на додану вартість за період з червня 2014 року по липень 2015 року, що підтверджено зворотнім боком облікової картки платника податків не є спірною обставиною між сторонами, спірним питанням даної справи є звільнення суб'єкта господарювання, який здійснює діяльність на території проведення антитерористичної операції від сплати штрафних санкцій за порушення граничного строку сплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість за період з червня 2014 року по липень 2015 року, та як наслідок, правомірність прийняття відповідачем спірного податкового повідомлення-рішення, яким зобов'язано позивача сплатити штраф за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання на підставі статті 126 Податкового кодексу України.

Судами попередніх інстанцій здійснений системний аналіз положень підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14, абзацу першого пункту 57.1 статті 57, статті 126 Податкового кодексу України, із зазначенням ознак, які встановлюють загальні правила відповідальності за несвоєчасну сплату узгоджених зобов'язань.

Суд апеляційної інстанції оцінюючи наявність у позивача Сертифікату ТПП від 01 вересня 2014 року № 2723/05-4 про засвідчення форс-мажорних обставин на період АТО, визнав його таким, що він звільняється від відповідальності за неналежне виконання своїх податкових зобов'язань на підставі статті 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення АТО», висновуючись на тому, що Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII, який набув чинності 15 жовтня 2014 року та визначив тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Відповідно до статті 1 вказаного Закону встановлено, що територією проведення антитерористичної операції є територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

30 жовтня 2014 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1053-р, яким затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з яким до зазначених населених пунктів належить м. Слов'янськ.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» (від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», від 05 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження КМУ від 30 жовтня 2014 року № 1053»), м. Слов'янськ також віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Стаття 10 Закону України № 1669 передбачає, що єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує форс-мажорні обставини, як підставу для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) своїх податкових зобов'язань є наявність у такого суб'єкта господарювання Сертифікату ТПП про засвідчення форс мажорних обставин.

Суд апеляційної інстанції визнав, що Сертифікат ТПП застосовується при вирішенні питання про звільнення від нарахування штрафних санкцій та пені з 14 квітня 2014 року з боку податкових органів, оскільки позивачеві нараховані штрафні санкції саме за несвоєчасну сплату ним грошових зобов'язань з податку на додану вартість, за період існування форс-мажорних обставин, як підстави звільнення від відповідальності.

Неприйнятними є доводи податкового органу про необхідність звернення позивача до податкового органу із заявою в порядку пункту 102.6 Податкового кодексу України, оскільки наявність чи відсутність такого звернення не спростовують факту настання для позивача обставин непереборної сили (форс-мажору) з 27 травня 2014 року, що підтверджено сертифікатом Торгово-промислової палати України № 2723/05-4 від 01 вересня 2014 року, та, як наслідок, факту звільнення його від відповідальності за неналежне виконання зобов'язань відповідно до прямої норми, що діє на час проведення АТО в розумінні Закону № 1669.

Доводи відповідача прийняті судом першої інстанції про те, що норми Закону №1669 не застосовуються у спірних правовідносинах є неприйнятними з огляду на те, що положеннями статті 10 цього закону, встановлена загальна процедура звільнення платників податків від відповідальності за умови підтвердження обставин непереборної сили відповідним сертифікатом Торгово-промислової палати України, який в свою чергу має позивач, оскільки продовження граничних строків подання декларацій, автоматично продовжує строки сплати узгоджених грошових зобов'язань за цими деклараціями.

Суд визнає, що суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого касаційна скарга податкового органу залишається без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Cуд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Слов'янської державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2016 року у справі №805/939/16-а залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф. Ханова

Судді: І.А. Гончарова

І.Я. Олендер