Справа № 826/10953/17
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Кузьмишиної О.М. та Степанюка А.Г.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

представника позивача: - ОСОБА_1,

представника відповідача: - Косинської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2018 року позивач - ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, в якому просив:

- визнати протиправними дії Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві під час проведення перевірки квартири АДРЕСА_1 за результатами якого складено акт без номера та без дати;

- визнати протиправним та скасувати припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, складений 28 липня 2017 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві відносно ОСОБА_3;

- визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві від 22 серпня 2017 року №32, якою ОСОБА_3 визнано винним, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частинами 7, 11 статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме порушення частини 1 статті 34, частини 1 статті 37, частини 8 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 серпня 2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що обов'язок введення об'єктів будівництва в експлуатацію, відповідальність за експлуатацію об'єктів, не введених в експлуатацію, можуть стосуватися лише тих суб'єктів, які після закінчення будівництва та початку використання, маючи відповідний обов'язок, не ввели об'єкти містобудування в експлуатацію, за що встановлена відповідна відповідальність, разом з тим, гр.. ОСОБА_3 не здійснювалась прибудова до квартири АДРЕСА_1 а було облаштовано ганок, що виключає відповідальність позивача, крім того, відповідальність за не введення об'єкта в експлуатацію була встановлена ст..39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», який набув чинності 12 березня 2011 року, а тому до позивача не може бути застосована.

Колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції необґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, на підставі наказу №212 від 14 липня 2017 року та направлення №б/н від 17 липня 2017 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві проведено позапланову перевірку дотримання суб'єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об'єкті - квартира АДРЕСА_1 за результатом якої складено відповідний акт перевірки №б/н.

У ході перевірки встановлено, що на підставі наданих документів гр. ОСОБА_3 та КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» встановлено, що на момент інвентаризації 06 травня 1976 року у квартири АДРЕСА_1 у матеріалах інвентаризаційної справи на кресленнях відсутній дверний отвір із приміщення №12 назовні будинку та відсутній ганок до цього дверного отвору, водночас на момент інвентаризації 21 вересня 2001 року у квартири АДРЕСА_1 зазначено дверний отвір із приміщення №1 (колишнє приміщення №12) назовні будинку та ганок до цього дверного отвору, на момент перевірки до зазначеної квартири добудовано прибудову на місці ганку, таким чином, зазначене приміщення реконструйовано без отримання дозволу на виконання будівельних робіт, що є порушенням вимог частини 1 статті 34 та частини 1 статті 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Також, перевіркою встановлено, що гр. ОСОБА_3 та ТОВ «Видавничий дім «АДЕФ-Україна» експлуатують зазначену реконструйовану квартиру, не прийняту в експлуатацію, а саме - гр. ОСОБА_3 надає на платній основі в оренду ТОВ «Видавничий дім «АДЕФ-Україна», що є порушенням вимог частини 8 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пункту 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №461 від 13 квітня 2011 року.

На підставі вказаного акта перевірки, 28 липня 2017 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, яким заборонено експлуатацію квартири АДРЕСА_1 з 28 липня 2017 року.

Цього ж дня, 28 липня 2017 року відповідачем складено протокол про адміністративне правопорушення, яким особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, повідомлено про дату та місце розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

У подальшому, 22 серпня 2017 року Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві прийняв постанову №32 по справі про адміністративне правопорушення, на підставі якої ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено штраф у розмірі 51 000,00 грн.

Вважаючи дії щодо проведення перевірки, припис та постанову складені за її наслідками, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 10 Закону України «Про архітектурну діяльність», для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлені Законом, норми якого спрямовані на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Так, згідно з ч. 1 ст. 41 Закону, державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об'єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (далі - суб'єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначає Порядок №553.

Так, відповідно до пункту 5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі - Порядок № 533) державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно п. 1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 (далі - Порядок № 553), цей Порядок визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (далі - суб'єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Згідно п. 7 Порядку № 553, позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставою для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Із наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що позапланова перевірка позивача була проведена на підставі ст.. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст..7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», п. 7 Порядку № 553 та на підставі звернення ОСОБА_5 та ГО «Громадський рух «Будуймо разом», а отже, на переконання суду дії контролюючого органу щодо проведення перевірки є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Пунктами 16-21 Порядку № 553 передбачено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис).

Керівникові кожного суб'єкта містобудування, щодо якого складений акт перевірки, або його уповноваженій особі надається по одному примірнику такого акта. Один примірник акта перевірки залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю.

Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку, та керівником суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, або його уповноваженою особою, в останній день перевірки.

Припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Припис підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку.

Якщо суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід'ємною частиною такого акта.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Так, за результатами позапланової перевірки, посадовою особою Департаменту, складено відповідний акт, в якому зазначені виявлені в ході перевірки порушення, протокол про адміністративне правопорушення від 28.07.2017 року, із зазначенням дати розгляду справи про адміністративне правопорушення та позивачу видано обов'язковий до виконання припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 28.07.2017 року з вимогами:

- усунути встановлені порушення до 28.09.2017 року;

- заборонити експлуатацію квартири АДРЕСА_1

Оскільки, від отримання матеріалів позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності позивач відмовився, їх було направлено листом від 31.07.2017 № 10/26- 3/3107/10.

Розглянувши матеріали по справі про адміністративне правопорушення посадовою особою Департаменту винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення від 22.08.2017 року № 32, якою постановлено визнати ОСОБА_3 винним у вчинені правопорушення передбаченого ч. 7 ст. 96, ч. 11 ст. 96 (із застосуванням ст. 36) Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено штраф у сумі 51 000 (п'ятдесят одна тисяча) грн., тобто, на переконання суду, перевірка, складений на його підставі акт, припис та постанова вчинені із дотриманням норм чинного законодавства.

По суті встановлених порушень колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Питання набуття права власності на нерухоме майно регулюється цивільним законодавством.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до п. 2 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 466 (далі - Порядок № 466) (тут та надалі у редакції чинній на момент виникнення правовідносин) будівельні роботи - роботи з нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення, реставрації, капітального ремонту.

У свою чергу, ДБН А.2.2-3-2004 «Склад, порядок розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва» визначає, що реконструкція - перебудова існуючих об'єктів виробничого та цивільного призначення, пов'язана з удосконаленням виробництва, підвищенням його техніко-економічного рівня та якості вироблюваної продукції, поліпшенням умов експлуатації та проживання, якості послуг, зміною основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність, функціональне призначення, геометричні розміри).

Наголошуємо, що відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівною діяльності» (у редакції чинній на стан виникнення правовідносин), право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до І-ІІІ категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівною діяльності» (у редакції чинній на стан виникнення правовідносин), виконувати будівельні роботи, підключати об'єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється.

Відповідно до ч. 5 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Згідно із ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в тій частині, що до вступу в дію Закону України «Про регулювання містобудівною діяльності» у позивача був відсутній обов'язок щодо необхідності отримання декларації про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, разом з тим, володіння об'єктом нерухомості до вступу в силу вищевказаного Закону не позбавляє обов'язку ввести його в експлуатацію у випадку проведення реконструкції, перебудови тощо.

Варто зазначити, що як на момент проведення перевірки так і на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, позивачем не надано документи, які б свідчили про прийняття об'єкта в експлуатацію після реконструкції.

Колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції та посилання позивача на той факт, що останнім не проводились будівельні роботи, а було вчинено облаштування ганку з огляду на наступне.

Відповідно до ДБН В.2.2-Х-20ХХ ганок - відкрита прибудова до фасаду в місці головного входу що включає навіс перед входом для захисту від опадів крильця та конструкції що підтримують цей навіс.

Відповідно до ДБН В.3.2-2-2009 «ЖИТЛОВІ БУДИНКИ. РЕКОНСТРУКЦІЯ ТА КАПІТАЛЬНИЙ РЕМОНТ», прибудова - вид реконструкції, при якій збільшується площа забудови житлового будинку шляхом створення нових приміщень, що безпосередньо прилягають до зовнішніх стін будинку.

Відповідно до матеріалів фото-фіксації, що міститься в матеріалах справи, можна стверджувати, що надбудова даху, скління склопакетами значної частини, добудова сходів не є облаштуванням ганку в розумінні норм чинного законодавства.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що позивач самочинно реконструював квартиру АДРЕСА_1 шляхом влаштування прибудови, на місці ганку, без отримання дозволу на виконання будівельних робіт, земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту.

Посилання позивача та суду першої інстанції на той факт, що відповідно до первинної технічної інвентаризації, яку Комунальним підприємством Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» було проведено 10 травня 1958 року та зазначено, що в квартирі АДРЕСА_1 існував дверний проріз, який був закладений, не спростовує висновків, викладених вище, адже відповідно до наявних в матеріалах справи технічних паспортів, на момент отримання інвентаризаційної справи № 413 КП «Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права на об'єкти нерухомого майна» та на момент перевірки відсутня прибудова до квартири АДРЕСА_1

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У зв'язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України - задовольнити, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 серпня 2018 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 відмовити повністю.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 308, 310, 317, 321, 322, 325, 329, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 серпня 2018 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_3 - відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є. Пилипенко

Суддя: О.М.Кузьмишина

А.Г.Степанюк

Повний текст виготовлено 22 січня 2019 року.