Справа № 320/5483/18
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2019 року справа №320/5483/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Києво-Святошинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, що полягають у відмові на отримання податкової знижки ОСОБА_1 згідно вимог пп. 166.3.6 ст. 166 Податкового кодексу України на оплату допоміжних репродуктивних технологій відповідно до поданої податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік;

- зобовязати Києво-Святошинську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Київській області повторно розглянути питання надання податкової знижки ОСОБА_1, згідно вимог пп. 166.3.6 ст. 166 Податкового кодексу України на оплату допоміжних репродуктивних технологій відповідно до поданої податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 9 березня 2017 року ОСОБА_1 подав через канцелярію Києво-Святошинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2016 рік, а також копії документів, що підтверджують витрати на проведення допоміжних репродуктивних технологій його дружини - ОСОБА_2

У вказаній декларації було розраховано суму податку, на яку зменшується податкові зобовязання з податку на доходи фізичних осіб у звязку з використанням права на податкову знижку згідно зі пп. 166.3.6. п. 166.3 ст. 166 ПК України, а саме оплату допоміжних репродуктивних технологій згідно з умовами, встановленими законодавством, але не більше ніж сума, що дорівнює третині доходу у вигляді заробітної плати за звітний податковий рік та становить 3 362,61 грн.

10 березня 2017 року відповідачем було прийнято рішення про відмову у податковій знижці, що було оформлено листом № 1388/Г/10-13-13-01 у якому зазначено, що дії із допоміжних репродуктивних технологій проводиться із жінкою, то скористатися правом щодо включення до податкової знижки оплати допоміжних репродуктивних технологій може платник податку - жінка.

Позивач вважає, що рішення відповідача про відмову у податковій знижці є незаконним і підлягає скасуванню, оскільки позивач діяв в інтересах подружжя, оплата послуг репродуктивних технологій, що надані дружині позивача, відбулась за рахунок коштів подружжя.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.11.2018 відкрито провадження в даній адміністративній справі та призначено підготовче засідання на 06.12.2018.

Заперечуючи проти позову у письмовому відзиві, відповідач просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову та зазначив, що що дії із допоміжних репродуктивних технологій проводилися із жінкою, тому скористатися правом щодо включення до податкової знижки оплати допоміжних репродуктивних технологій може платник податку - жінка позивача.

Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає, що дії Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекція Головного управління ДФС у Київській області щодо відмови позивачеві у податковій знижці, оформлені рішенням №1388/Г/10-13-13-01 від 10.03.2017 є законними та відповідають законодавству України.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.01.2019 вирішено подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивач перебуває у шлюбі із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області 16.06.2012 року.

2 вересня 2016 року позивач разом зі своєю дружиною звернулись зі спільною заявою до Головного лікаря медичного центру TOB «A.A. Партнере» щодо застосування допоміжних репродуктивних технологій.

2 вересня 2016 року між ОСОБА_2 (замовник) та TOB «A.A. Партнере» (виконавець) була укладена додаткова угода № 135555 до договору про надання медичних послуг № НОМЕР_1 від 25.06.2015 року відповідно до якої виконавець взяв на себе зобовязання надати медичні послуги замовнику по вчиненню допоміжних репродуктивних технологій на загальну суму 45 000,00 грн.

Згідно квитанцій № 038 і № 039 від 02.09.2016 року на рахунок TOB «A.A. Партнере» було сплачено 45 000,00 грн.

Відповідно до актів про надання медичних послуг № 135556 від 02.09.2016 року, №136829 від 13.09.2016 року, № 136826 від 13.09.2016 року, № 137387 від 17.09.2016 року надало комплекс послуг по вчиненню допоміжних репродуктивних технологій (пункцію фолікулів, ембріологічна підготовка, інтрацитоплазматична інєкція сперматозоїдів, перенос ембріонів).

9 березня 2017 року ОСОБА_1 подав через канцелярію Києво- Святошинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2016 рік, а також копії документів, що підтверджують витрати на проведення допоміжних репродуктивних технологій його дружини - ОСОБА_2

У вказаній декларації було розраховано суму податку, на яку зменшується податкові зобовязання з податку на доходи фізичних осіб у звязку з використанням права на податкову знижку згідно зі пп. 166.3.6. п. 166.3 ст. 166 ПК України, а саме оплату допоміжних репродуктивних технологій згідно з умовами, встановленими законодавством, але не більше ніж сума, що дорівнює третині доходу у вигляді заробітної плати за звітний податковий рік та становить 3 362,61 грн.

10 березня 2017 року відповідачем було прийнято рішення про відмову у податковій знижці, що було оформлено листом № 1388/Г/10-13-13-01 у якому зазначено, що дії із допоміжних репродуктивних технологій проводиться із жінкою, то скористатися правом щодо включення до податкової знижки оплати допоміжних репродуктивних технологій може платник податку - жінка.

Позивач, не погоджуючись із оспорюваним рішенням та вважаючи його протиправним, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами спору, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступні обставини справи та норми законодавства.

Відповідно до пункту підпункту 14.1.170 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова знижка - це документально підтверджена сума (вартість) витрат платника податку - резидента у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг) у резидентів - фізичних або юридичних осіб протягом звітного року, на яку дозволяється зменшення його загального річного оподатковуваного доходу, одержаного за наслідками такого звітного року у вигляді заробітної плати.

Згідно підпункту 166.1.1 пункту 166.1 статті 166 ПК України платник податку має право на податкову знижку за наслідками звітного податкового року.

За приписами підпункту 166.1.2 пункту 166.1 статті 166 ПК України підстави для нарахування податкової знижки із зазначенням конкретних сум відображаються платником податку у річній податковій декларації.

Відповідно до підпункту 166.2.1 пункту 166.2 статті 166 ПК України до податкової знижки включаються фактично здійснені протягом звітного податкового року платником податку витрати, підтверджені відповідними платіжними та розрахунковими документами, зокрема, квитанціями, фіскальними або товарними чеками, прибутковими касовими ордерами, копіями договорів, що ідентифікують продавця товарів (робіт, послуг) і їх покупця (отримувача). У зазначених документах обов'язково повинно бути відображено вартість таких товарів (робіт, послуг) і строк їх продажу (виконання, надання).

Пунктом 166.3 статті 166 ПК України визначено перелік витрат, дозволених до включення до податкової знижки.

Так, платник податку має право включити до податкової знижки у зменшення оподатковуваного доходу платника податку за наслідками звітного податкового року, визначеного з урахуванням положень пункту 164.6 статті 164 цього Кодексу, такі фактично здійснені ним протягом звітного податкового року витрати, зокрема, частину суми процентів, сплачених таким платником податку за користування іпотечним житловим кредитом, що визначається відповідно до статті 175 цього Кодексу (підпункт 166.3.1 пункту 166.3 статті 166 ПК України); суму витрат платника податку на оплату допоміжних репродуктивних технологій згідно з умовами, встановленими законодавством, але не більше ніж сума, що дорівнює третині доходу у вигляді заробітної плати за звітний податковий рік (підпункт 166.3.6 пункту 166.3 статті 166 ПК України).

Згідно підпункту 166.4.3 пункту 166.4. статті 166 ПК України, встановлено, що платник податку має право скористатись податковою знижкою до кінця податкового року, наступного за звітним. У разі, якщо платник не скористався правом на нарахування податкової знижки за наслідками звітного податкового року, таке право на наступні податкові роки не переноситься.

Водночас, відповідно до частини сьомої статті 281 Цивільного кодексу України, повнолітні жінка або чоловік мають право за медичними показаннями на проведення щодо них лікувальних програм допоміжних репродуктивних технологій згідно з порядком та умовами, встановленими законодавством.

Статтею 48 Основ законодавства України про охорону здоров'я визначено, що застосування штучного запліднення та імплантації ембріона здійснюється згідно з умовами та порядком, встановленими центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я, за медичними показаннями повнолітньої жінки, з якою проводиться така дія, за умови наявності письмової згоди подружжя, забезпечення анонімності донора та збереження лікарської таємниці.

Разом з тим, статтею 61 Сімейного кодексу України встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту, у тому числі, заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

За змістом частини першої статті 63 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до частини першої статті 65 Сімейного кодексу України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

При цьому, статтею 90 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина, чоловік взаємно зобов'язані брати участь у витратах , пов'язаних із хворобою або каліцтвом другого з подружжя.

З аналізу наведених вище норми вбачається, що Сімейне право України закріплює принцип спільності майна подружжя, який означає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, вважається спільним, якщо інше не встановлено домовленістю сторін; подружжя має рівні права щодо майна, яке належить їм на праві спільної сумісної власності; майно належить подружжю без визначення часток кожного з них у праві власності; права подружжя на майно визнаються рівними незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); до тих пір, поки не буде доведено протилежне, вважається, що кожен з подружжя, який здійснює правочини щодо розпорядження спільним майном, діє в інтересах подружжя.

Аналогічна позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 14.01.2015 року по справі № К/800/829/15 та від 13.01.2016 року по справі К/800/35741/15.

Таким чином, суд вважає, що позивач діяв в інтересах подружжя, оплата послуг репродуктивних технологій, що надані дружині позивача, відбулась за рахунок коштів подружжя, що підтверджується квитанціями №038 та №039 від 02.09.2016, а тому відмова відповідача у наданні податкової знижки ОСОБА_1 згідно вимог пп. 166.3.6 ст. 166 Податкового кодексу України є протиправною.

Згідно з частиною першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, відповідач як субєкт владних повноважень не надав суду доказів на підтвердження правомірності прийнятих ним рішень.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір, таким чином вказані судові витрати підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень - Києво-Святошинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Києво-Святошинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, що полягають у відмові на отримання податкової знижки ОСОБА_1 згідно вимог пп. 166.3.6 ст. 166 Податкового кодексу України на оплату допоміжних репродуктивних технологій відповідно до поданої податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік.

Зобовязати Києво-Святошинську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Київській області повторно розглянути питання надання податкової знижки ОСОБА_1, згідно вимог пп. 166.3.6 ст. 166 Податкового кодексу України на оплату допоміжних репродуктивних технологій відповідно до поданої податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_2) сплачений ним судовий збір у розмірі 1 409 (одна тисяча чотириста дев'ять) грн 60 коп за рахунок бюджетних асигнувань Києво-Святошинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області (код СДРПОУ 39471029).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Терлецька О.О.