Справа № 263/16270/18
Суддя: Шевченко О. А.
Дата ухвалення: 2019-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№2-а/263/263/58/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2019 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя у складі:

головуючого судді Шевченко О.А.,

при секретарі Чапни А.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, вказуючи на те, що постановою інспектора роти батальйону Управління патрульної поліції в місті Маріуполі від 03.11.2018 року (серії НК №635189) його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП за порушення Правил дорожнього руху України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. Вважає постанову про накладення адміністративного стягнення такою, що не відповідає фактичним обставинам справи та винесена з порушенням вимог законодавства, а адміністративна справа відносно нього розглянута з істотними процесуальними порушеннями встановленими діючим законодавством.

Позивач просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення.

Представник відповідача представник УПП в м. Маріуполі надав суду заяву,відзив в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, у зв'язку з тим що позовні вимоги є незаконним та не обґрунтованими.

Дослідивши докази, долучені до матеріалів справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №635189 від 03.11.2018 року, винесеної інспектором роти №2 батальйону УПП в Донецькій області Калініним Олександром Миколайовичем ., вбачається, що ОСОБА_1 03.11.2018 року о 19.10 год. по Таганрозька біля будинку 341, керуючи транспортним засобом не мав при собі полісу обов'язкового страхування, відповідної категорії, свідоцтва про реєстрацію ТЗ, чим порушив п. 2.1.б ПДР України, страхового полісу, чим порушив п. 2.1. ґ ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Даною постановою ОСОБА_1, було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425,00 гривень.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП закріплено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктами 2.1.б, 2.1. ґ ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв'язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно зі ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч.1, 3 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами. Згідно з ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом, про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтями 283, 285 КУпАП передбачено що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу... Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Однак, матеріалами справи, зокрема оглянутим диском з відеозаписом, наданим відповідачем, не підтверджено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом 03.11.2018 року о 19.10 год. по вул.Таганрозькій на блок посту у м. Маріуполі та його зупинки відповідачем. Навпаки, на наданому диску з відеозаписом зафіксовано факт стоянки транспортного засобу, біля якого знаходився ОСОБА_1, також у протоколі не вірно зазначено час та місце вчинення адміністративного провапорушення особою, з відеозапису вбачається що поліцейські під'їхали біля 20:16 годині, почали оглядати транспортний засіб та документи на нього, з відео запису вбачається що протокол було складено о 20:42 годині, а в протоколі зазначено о 19.10 годині, щодо місця вчинення правопорушення яке було скоєно на блокпосту, у протоколі зазначено що Іванов вчинив адміністративне правопорушення за адресою вул. Таганрозька біля будинку 341.

Інших доказів ні підтвердження правомірності складання відповідачем оскаржуваної постанови суду надано не було.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 55, 62 Конституції України, ст.ст. 2, 12, 73-78, 241-246, 255, 286 КАС України, ст.ст. 7, 9, 33, 126, 245, 247, 251, 268, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НК№635189 від 03.11.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1,ст.126КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень скасувати.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 23 січня 2019 року.

Суддя О.А. Шевченко