Справа № 823/2128/18
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Гаврилюк В.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року Справа № 823/2128/18

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року про відмову у встановленні судового контролю за виконанням рішення суду у справі

за позовом ОСОБА_2

до Головного управління Пенсійного фонду України

в Черкаській області

про визнання дій протиправними

та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - відповідач) про:

1) визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу в перерахунку та виплаті пенсії учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, обчисленої з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року;

2) зобов'язання відповідача здійснити позивачу з 01.10.2017 р. перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», без обмеження її максимальним розміром.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 04 липня 2018 року позов було задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Черкаській області щодо не прийняття рішення про перерахунок пенсії позивача як ліквідатора аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов'язано ГУ ПФУ в Черкаській відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» здійснити позивачу з 01.06.2018 р. перерахунок пенсії з інвалідності, обчисленої з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період з 01.06.2018 р. до моменту здійснення перерахунку.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 серпня 2018 року апеляційну скаргу відповідача на зазначене рішення суду було повернуто.

29.11.2018 р. позивач в порядку ст.ст. 382 КАС України звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, в якій просив суд встановити судовий контроль за виконанням рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.07.2018 р. по справі № 823/2128/18 та зобов'язати ГУ ПФУ в Черкаській області подати у встановлений судом строк звіт про виконання вказаного рішення.

Зазначена заява вмотивована тим, що на виконання рішення суду у цій справі перерахунок його пенсії відповідачем було проведено 17.09.2018 р. за період з 01.06.2018 р. по 16.09.2018 р., а надалі такий перерахунок не проводитиметься, оскільки в рішення суду вказано «виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період з 01.06.2018 р. до моменту здійснення перерахунку», що, за твердженням заявника, обмежує його виконання рішення датою здійснення перерахунку та порушує його права.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року в задоволенні зазначеної заяви було відмовлено у зв'язку з тим, що в даному випадку відсутні достатні та необхідні правові підстави для застосування судового контролю за виконання рішення у даній справі в порядку ст. 382 КАС України, як на тому наполягає заявник.

При цьому, суд зауважив, що відповідачем невідкладно вжито необхідних заходів для виконання рішення суду, проведено відповідний перерахунок пенсії позивача та розпочато процедуру його виконання в іншій частині і в суду відсутні достатні правові підстави вважати, що в подальшому судове рішення у даній справі не буде виконуватися.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення його вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що рішення суду було ним звернуто до виконання, але відповідачем так і не виконано, що перерахунок пенсії здійснено лише за певний період.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що ухвала суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про встановлення відповідного судового контролю за виконанням рішення суду у цій справі.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити її без задоволення, а рішення суду без змін та наполягає на тому, що ним вчинено на виконання рішення суду відповідний перерахунок пенсії позивача та у відповідності до законодавства (Постанови КМУ № 649) вживаються заходи для виплати суми перерахунку (заборгованості).

У судове засідання сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, не з'явилися.

Судова колегія вважає, що в даному випадку наявні правові підстави передбачені КАС України для розгляду апеляційної скарги під час відсутності осіб, які не з'явилися, в порядку ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів даної справи, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04 липня 2018 року набрало законної сили 16 серпня 2018 року.

Зазначене судове рішення виконано відповідачем в частині здійснення перерахунку пенсії позивача з 01.06.2018 р.

В іншій частині, щодо виплати вказаної суми перерахунку, рішення суду не виконано.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні заяви позивача через відсутність правових підстав для застосування ст. 382 КАС України та зобов'язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, з огляду на наступне.

Так, згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право, але не обов'язок, суду застосувати інститут судового контролю шляхом зобов'язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду.

Разом з тим, для його застосування мають бути наявні відповідні правові умови, а саме наявність об'єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться не виконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що матеріалами справи підтверджується вчинення відповідачем поступових дій, націлених на виконання рішення суду у цій справі в повному обсязі та, зокрема виконання його в частині здійснення перерахунку пенсії позивача за відповідний період, визначення певної суми заборгованості та початку здійснення йому виплати пенсії у присудженому розмірі.

Водночас, у суду відсутні виключні правові підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення суду в подальшому, що в разі незастосування процесуальних заходів, про які просить апелянт, таке судове рішення залишиться невиконаним.

При цьому, припущення позивача про те, що відповідач може порушити його права, захищені судом у даній справі, не є достатньою правовою підставою для застосування інституту судового контролю, оскільки, як вбачається з вищевикладеного, його реалізація є правом суду, а не обов'язком, і для його застосування повинні бути ґрунтовні підстави, а не сама лише існуюча ймовірність, не підтверджена жодними доказами.

Доводи апелянта про те, що рішення суду було ним звернуто до виконання, але відповідачем так і не виконано, що перерахунок пенсії здійснено лише за певний період, не надають достатніх підстав для застосування ст. 382 КАС України з огляду на вищезазначене.

Враховуючи вищевикладене та проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні заяви позивача.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що це не позбавляє апелянта можливості в подальшому звернутися до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у цій справі, якщо відповідач ухилятиметься від його належного виконання.

Отже, судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у відповідності до вимог ст. 242 КАС України.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Черкаського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року - без змін.

При цьому, оскільки судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, то відповідно до ст. 139 КАС України, понесені відповідачем та апелянтом у цій справі судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року про відмову у встановленні судового контролю за виконанням рішення суду - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Рішення виготовлено 23 січня 2019 року.

Головуючий суддя

Судді: