Справа № 513/1180/18
Суддя: Тончева Н. М.
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 513/1180/18
Провадження № 2-а/513/4/19
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2019 року
Саратський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Тончевої Н.М.,

за участі секретаря Коржан О.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Сарата справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 3-ї роти, 4-го батальону управління дорожньої поліції в Одеській області капрала поліції Бахтін Андрія Івановича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання неправомірними дії поліцейського та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся в суд із адміністративним позовом до інспектора 3-ї роти 4-го батальону управління дорожньої поліції в Одеській області капрала поліції Бахтін Андрія Івановича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання неправомірними дії поліцейського роти № 3 батальону 4 УПП в Одеській області, ДПП капрала поліції Бахтій А.І. при складанні постанови ВР № 142504 та скасування постанови ВР № 142504 від 06 листопада 2018року.

Позовну заяву мотивує тим, що поліцейським порушено принцип вирішення справи в точній відповідності із законом. В порушення вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395, інспектор Бахтій А.І. не роз`яснив його права та обов`язки, не надав часу для звернення за правовою допомогою, подання документів, які характеризують особу, інших доказів по справі. Вважає, що постанова винесена з порушенням його прав та чинного законодавства України, є необґрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню.

В судове засідання позивач подав заяву про підтримання заявлених позовних вимог та розгляд справи у його відсутності на підставі наявних у ній матеріалів .

Відповідач- інспектор 3-ї роти 4-го батальону управління дорожньої поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції капрал поліції Бахтін А. І. в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції повідомлялись належнім чином, подали письмові пояснення по справі , де зазначили, що позовні вимоги безпідставні та необгрунтовані з огляду на наступне: так, 06.11.2018 року знаходячись на службі, під час патрулювання та нагляду за дорожнім рухом, приблизно о 22:15 годині інспектор Управління патрульної поліції в Одеській області Бахтін А.І. виявив порушення Правил дорожнього руху (далі - ПДР) водієм автомобіля Skoda Superb, державний номерний знак НОМЕР_1 , як пізніше стало відомо, ОСОБА_1 , який мешкає за адресою Одеська обл., Біляївський р-н, м.Одеса, дорога М-05 (траса Київ-Одеса) керував ТЗ з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив вимоги п.п.31.4.3в ПДР, та скоїв іністративне правопорушення передбачене ч.І ст.121 КУпАП. За дане правопорушення відповідачем відносно позивача було винесено постанову ВР 142504 від 06.11.2018року про застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу 340грн.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України « Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно п.11 ч.І ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-УПІ (в редакції на момент виникнення спірних відносин) поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, крім того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП. доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП та п. 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р. поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, згідно вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження: оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Але позивачем не викладені обставини і не зазначені докази з приводу того, в чому полягає позбавлення відповідачем його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП.

При цьому користуватися правовою допомогою с правом особи, стосовно якої розглядається справа про адміністративне правопорушення, а процес реалізації такого права залежить саме від цієї особи. Зважаючи на те, що позивач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення користувався засобами телефонного зв`язку, а сам розгляд тривав більше 20 хвилин, таке дає підстави вважати, що позивач міг скористатися правовою допомогою адвоката, або іншого фахівця в галузі права, зокрема, за допомогою засобів телефонного зв`язку або ж викликати такого фахівця па місце розгляду справи.

Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.2015 року.

6) частину другу статті 33 доповнили словами "крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі". Тобто при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не враховуються положення ч.2 ст 33 КУпАП, а саме характер вчиненого правопорушення , особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність.

Отже відповідач в даному випадку правомірно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, а тому при винесенні постанови інспектором не було вчинено дій щодо порушення вимог щодо процедури розгляду справи та не було проігноровано порядок встановлений ст.ст. 278,279 КУпАП.

Крім того, ч. 5 ст. 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до нрних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в остановах Верховного Суду.

Так, постановою Верховного Суду від 14.0.3,18 у справі № 760/2846/17 зроблено висновок, що відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України (у редакції до 15.12.17), кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 ого Кодексу (у редакції до 15.12.17).

В адміністративних справах про протиправнісгь рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС країни, у редакції до 15.12.17).

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС країни (у редакції до 15.12.17) розподіляється таким чином, що позивач повинен довести 'ставши, якими він обгрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен вести обставини, якими він обгруитовує заперечення проти позову.

Оскільки, частинами 1, 2 ст. 77 КАС України (у чинній редакції) передбачено аналогічні положення, що й в ч. 1,2 ст. 71 КАС України (у редакції до 15.12.17). то вищезазначений висновок Верховного суду з приводу обов`язку доказування в адміністративному судочинстві підлягає застосуванню й до положень частин 1,2 ст. 77 КАС України (у чинній редакції).

Статтею 160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов язати додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких грунтуються позовні вимоги.

Разом з тим, в обгрунтування власної правої позиції позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність в його діяннях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Більше того, викладені в позовній заяві пояснення підтверджують наявність ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.121 КУпАП. Позивач підтверджує, що в нього не горіла лампа лівої фари та ця несправність на автомобілі виникла у дорозі, що жодним чином не виключає адміністративну відповідальність за скоєне правопорушення, а саме керування водієм транспортним засобом, що мас несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори аби).

Таким чином, з огляду на все зазначене вище в діях позивача є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1ст. 121 КУпАП. Поліцейські мали всі законні підстави для зупинки транспортного засобу позивача, ними дотримана процедура та порядок розгляду справи, постанова-обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством. Доводи позивача щодо необхідності скасування постанови безпідставні, необгрунтовані та не підкріплені нормами законодавства та відповідними доказами. Вважають, що позивач таким чином намагається уникнути встановленої законом відповідальності.

Частиною 4 статті 229 КАС України встановлено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи , суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з наступного.

Судом встановлено, що 06 листопада 2018 року о 02:00 годині, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Superb, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 30.05.2015року, на дорозі М-05 (траса Київ-Одеса) з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив вимоги п.п.31.4.3в ПДР, та скоїв іністративне правопорушення передбачене ч.І ст.121 КУпАП.

За дане правопорушення інспектором Управління патрульної поліції в Одеській області Бахтін А.І. відносно позивача було винесено постанову ВР 142504 від 06.11.2018року про застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу 340грн.

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути притягнутий заходам адміністративного примусу у зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правилами дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3. Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Відповідно до ч.1 ст.121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом , що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зачипного пристрою, зовнішніх світлових приладів( темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Пунктом 2.4 (а) ПДР України передбачено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до статі 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст.77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Однак, відповідачем надано до суду тільки відео запис на якому зафіксовано автомобіль позивача з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби.

Порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення визначено главою 22 КУпАП та ст. 279 КУпАП передбачено, що розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, що до якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Слід відмітити, що позивач в адміністративному позові вказує на недотримання інспектором процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, на не роз`яснення його прав, закріплених у ст.268 КУпАП, ненадання можливості надати пояснення, подавати докази.

Суд констатує, що відповідачем та третьою особою не надано доказів дотримання інспектором процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, відеозапису з нагрудної камери поліцейського, яким би спростовувались вищенаведені твердження позивача.

Враховуючи викладене, слід дійти висновку, що відповідачем не доведено дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача та винесення оскаржуваної постанови враховуючи , що дана дія не визнається позивачем. Крім того, позивачем було надано також відео доказ з якого вбачається, що поліцейським порушено принцип вирішення справи в точній відповідності із законом.

Підсумовуючи вищенаведене, беручи до уваги відсутність доказів дотримання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, постанова у справі про адміністративне правопорушення серії підлягає скасуванню.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 241-246, 250, 271, 272, 286 КАС України,суд , -

УХВАЛ ИВ:
Позов ОСОБА_1 до інспектора 3-ї роти 4-го батальону управління дорожньої поліції в Одеській області капрала поліції Бахтін Андрія Івановича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання неправомірними дії поліцейського та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 06 листопада 2018 року серії ВР №142504 відносно ОСОБА_1 за ч. 1ст. 121 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 1ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Одеській області Департаменту патрульної поліції на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення , безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч.1 розділуVIIПерехідних положень КАС України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Саратський районний суд Одеської області).

Відомості про учасників справи: позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_3 виданий Саратським РВ УМВС 11.09.2002року; відповідач: інспектор роти 3-ї роти 4-го батальйону Управління дорожньої поліції в Одеській області ДПП НПУ капрала поліції Бахтін Андрія Івановича /будинок №5, вулиця Академіка Корольова, місто Одеса /; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області, ДПП НПУ / будинок №5, вулиця Академіка Корольова, місто Одеса/.

Повне судове рішення складено 23.01.2019 року.

Суддя Н. М. Тончева