Справа № 815/2739/17     
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2019-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2739/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2019 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бжассо Н.В.,

за участі секретаря судового засідання Музики І.О.,

за участі сторін:

представника позивача ОСОБА_1 (за ордером та за довіреністю),

представника третьої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3 (за ордером),

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Одеса за правилами загального позовного провадження в підготовчому судовому засіданні клопотання представника третьої особи про закриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_2, про визнання дій протиправними; скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт; скасування реєстрації декларації про готовність об'єкту до експлуатації

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_4 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_2 про визнання дій протиправними; скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт; скасування реєстрації декларації про готовність об'єкту до експлуатації.

Ухвалою суду від 18 січня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_4 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, Фастівської районної державної адміністрації Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт, скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об'єкта та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень залишено без розгляду з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду з даними позовними вимогами (головуючий суддя Стефанов С.О.).

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2018 року ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 18 січня 2018 року про залишення позовної заяви без розгляду по справі №815/2739/17 - скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою суду від 19.04.2018 року провадження у справі закрито (головуючий суддя Стефанов С.О.)

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2018 року ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19.04.2018 року скасовано. А справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

03.10.2018 року дана справа була передана судді Бжассо Н.В. для продовження розгляду.

Відповідно до ухвали суду від 18.01.2019 року, яка занесена до протоколу судового засідання, суд прийняв до провадження зміни до позовної заяви, що надійшли на адресу суду 18.01.2018 року за вх. № 1262/18.

З огляду на вказану заяву, за результатами розгляду справи, позивач просить суд: визнати протиправними дії Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області щодо проведення реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт, зареєстрованого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області 19.06.2014 року за № КС 25, замовником у якій є ОСОБА_2 та скасувати дану реєстрацію; визнати протиправними дії Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області щодо проведення реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації, будівельні роботи на якому виконувалися на підставі повідомлення про початок їх виконання, зареєстровану Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області 26.05.2015 року за № КС 91, замовником у якій є ОСОБА_2 та скасувати дану реєстрацію.

06.04.2018 року за вх. № ЕП/1979/18 від представника третьої особи надійшли пояснення на адміністративний позов, в яких представник третьої особи вказує, що провадження у справі в частині вимог про скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації та про скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт має бути закрите, у зв'язку із тим, що вказані акти є актами індивідуальної дії та вичерпали свої дію після їх реалізації шляхом реєстрації права власності, а тому подальше оспорювання правомірності набуття фізичною особою права на спірний об'єкт має вирішуватися у порядку цивільного судочинства.

05.11.2018 року від представника третьої особи за вх. № 33055/18, також, надійшли письмові пояснення, з огляду на які представник третьої особи просить суд закрити провадження у справі в частині вимог про скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт та про скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації у зв'язку із тим, що вказані акти є актами індивідуальної дію та вичерпали свої дію після їх реалізації шляхом реєстрації права власності , а тому подальше оспорювання правомірності набуття фізичною особою права на спірний об'єкт має вирішуватися у порядку цивільного судочинства.

Представник третьої особи під час підготовчого засідання просив суд розглянути вказані клопотання та зазначив, що прийняття судом змін до позовних вимог не впливають на суть спору, оскільки позивач просить, у тому числі, визнати протиправними дії щодо реєстрації повідомлення та декларації, проте, не вказує у чому полягає протиправність дії та обґрунтування позовних вимог залишається таким самим.

Представник позивача під час підготовчого засідання заперечував проти задоволення клопотання представника третьої особи про закриття провадження у справі, проте, зазначив, що оскаржувані повідомлення та декларація мають бути скасовані у зв'язку із тим, що третя особа ОСОБА_2 став власником фактично чужого майна, отримуючи документи, дані в яких не відповідають дійсності та вчиняючи незаконні дії щодо оформлення та реєстрації права власності.

Відповідач у підготовче засідання не з'явився, належним чином та своєчасно повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, причини неявки суду не повідомив.

Суд дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками справи докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

З огляду на матеріали справи, позивач оскаржує реєстрацію повідомлення про початок виконання будівельних робіт, зареєстроване Інспекцією ДАБК в Київській області за № КС 25 від 19.06.2014 року, замовником у якій є ОСОБА_2 та дії Інспекції ДАБК в Київській області щодо реєстрації повідомлення, реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об'єкта, будівельні роботи на якому виконувалися на підставі повідомлення про початок їх виконання, зареєстрованого Департаментом ДАБІ у Київській області за № КС 91 від 26.05.2015 року, замовником у якій є ОСОБА_2 та дії Департаменту ДАБІ у Київській області щодо реєстрації декларації.

При цьому в обґрунтування адміністративного позову, позивач вказує, що на момент реєстрації вказаних повідомлення та декларації, інформація, що в них зазначена не відповідала дійсності, оскільки третя особа отримавши незаконне рішення Борівської селищної ради Фастівського району Київської області № 8-20 від 15.04.2014 року , яким порушено право ОСОБА_5 на оформлення земельної ділянки, вчинила незаконні дії щодо реєстрації права власності, яким порушена права ОСОБА_5 та на даний час його спадкоємиці ОСОБА_4

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з п. п. 1, 2, 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спорах між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб'єкту законом; 6) спорах щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; 9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов'язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов'язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю; 12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень"

Таким чином, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на розгляд до адміністративного суду спір, який виник між конкретними суб'єктами відносно їх прав та обов'язків, в конкретних правових відносинах, в яких один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою інших суб'єктів.

Судом встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності здійснення державної реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

На думку суду, обов'язковою умовою віднесення спору до категорії публічно-правових спорів є участь в ньому суб'єкта владних повноважень, а також оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

При цьому, спір набуває ознак публічно-правового не лише за умови наявності серед учасників спору суб'єкта владних повноважень чи його посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих правовідносинах владних управлінських функцій.

Одеський апеляційний адміністративний суд в постанові від 15 березня 2018 року в даній справі зазначив наступне.

«Правові та організаційні питання містобудівної діяльності врегульовані Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI від 17 лютого 2011 року (далі Закон №3038-VI).

Згідно ч.2 ст.35 Закону №3038-VI виконання підготовчих робіт може здійснюватися на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт чи дозволу на виконання будівельних робіт.

Частиною 9 ст. 39 вказаного Закону визначено, що зареєстрована декларація про готовність об'єкта до експлуатації або сертифікат є підставою, у тому числі, для оформлення права власності на нього.

Частиною 2 ст. 331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Характеризуючи ненормативні правові акти, Конституційний Суд України у рішенні від 16 квітня 2009 року N 7-рп/2009 (справа N 1-9/2009) їх визначив як такі, що передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

На неможливість забезпечення реального захисту прав оскарженням актів індивідуальної дії, які вичерпали свою дію та на підставі яких виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, вказував Верховний Суд України, зокрема у постанові від 11.11.2014 року (справа №21-405а14).

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржуване позивачем повідомлення про початок виконання будівельних робіт та декларація про готовність об'єкту до експлуатації, як ненормативні акти індивідуальної дії, вичерпали свою дію після їхньої реалізації (оформлені права власності), а тому подальше оспорювання правомірності набуття фізичною особою права на спірний об'єкт має вирішуватися у порядку цивільної юрисдикції, оскільки виникає спір про право.».

Суд зазначає, що оскаржуючи дії суб'єкта владних повноважень щодо реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт та щодо реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації та саму реєстрацію вказаних повідомлення та декларації, позивач фактично оскаржує правомірність набуття ОСОБА_2 права власності на незавершене будівництво, об'єкт житлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1, про що державним реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області було прийнято відповідне рішення та зроблено відповідні записи. Позовні вимоги обґрунтовані вчиненням третьою особою протиправних дій та отримання незаконних рішень, які в подальшому призвели до порушення права власності ОСОБА_5, а на даний час його спадкоємиці - ОСОБА_4 В адміністративному позові позивач не вказує, що саме порушено Інспекцією ДАБК в Київській області та Департаментом ДАБІ у Київській області при реєстрації повідомлення та декларації, а лише зазначає, що зазначена у повідомленні та декларації інформація не відповідала дійсності, оскільки третя особа отримала документи незаконним шляхом.

Аналіз зазначених фактичних обставин справи, а також, відсутність в адміністративному позові обґрунтування протиправних дій безпосередньо суб'єктів владних повноважень при прийнятті оскаржуваних рішень, дає підстави суду вважати, що повідомлення про початок виконання будівельних робіт, декларація про готовність об'єкту до експлуатації, як ненормативні акти індивідуальної дії, вичерпали свою дію після їхньої реалізації (оформлені права власності) та на даний час між позивачем та третьою особою існує спір про право цивільне щодо правомірності набуття ОСОБА_2 права власності на незавершене будівництво, об'єкт житлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1. За правилами п. 1 ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час прийняття рішення) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

У справі, що розглядається, оскаржуються рішення, стосовно яких існує спір про право цивільне, а тому цей спір не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Аналогічну правову позицію щодо застосування зазначених норм процесуального права висловлено Верховним Судом України, зокрема, у постанові від 24 січня 2017 року у справі №815/6165/14.

Також, до висновку, що зазначена категорія спору не належить до юрисдикції адміністративних судів дійшла і Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 березня 2018 року у справі № 396/2550/17, а тому суд не вбачає правових підстав відступати від неї.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Внаслідок чого, беручи до уваги наявність іншого порядку судового провадження, що встановлений для вирішення спірних правовідносин, суд вважає за необхідне закрити провадження у даній справі та роз'яснити позивачу його право на звернення до суду з даними позовними вимогами в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 238, ст.ст. 241, 243, 248, 256, 295 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання представника третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - задовольнити.

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_2, про визнання дій протиправними; скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт; скасування реєстрації декларації про готовність об'єкту до експлуатації.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду може бути оскаржена до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду.

Повний текст ухвали суду виготовлений та підписаний 22.01.2019 року.

Суддя Н.В. Бжассо