Справа № 808/1756/18
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2019-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 січня 2019 року м. Дніпросправа № 808/1756/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю.,

секретарі судового засіданні Сколишеві О.О.,

за участі представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Лабур М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2018 року у справі №808/1756/18 (головуючий 1-ї інстанції Лазаренко М.С.) за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 11.05.2018 року (згідно штампу на поштовому конверті) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 27.04.2018 року №, № та №.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 27.04.2018 року №, № та №.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не прийнято до уваги всі обставини справи, що призвело до порушення норм матеріального та процесуального права.

Позивач надав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Позивач в судове засідання апеляційної інстанції не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, встановила наступне.

У період з 27.03.2018 року по 02.04.2018 року співробітниками ГУ ДФС у Запорізькій області проведена документальна позапланова виїзна перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 30.09.2017 року, за результатами якої складено акт перевірки №292/08-01-13-05/НОМЕР_1 від 10.04.2018 року (а.с.34-49 т.1).

Згідно висновків вказаного акту перевірки контролюючим органом встановлені порушення позивачем:

- пп.168.1.2 п.168.1 ст.168 ПК України, а саме: встановлено заниження податку на доходи фізичних осіб, при виплаті платникам доходів, відмінних від заробітної плати в сумі 373509,88 грн., в т.ч. за 2015 рік в сумі 129505,50 грн., за 2016 рік в сумі 159567,99 грн., за 2017 рік в сумі 84436,39 грн.;

- пп.1.4, пп.1.5 пункту 16-1 підрозділу ХХ, пунктів 177.2, 177.4 статті 177 ПК України, в результаті чого занижено суми виплати доходів фізичним особам, відмінним від заробітної плати, що призвело до заниження суми військового збору, який підлягає сплаті в бюджет на загальну суму 33284,25 грн., в т.ч. за 2015 рік в сумі 12950,55 грн., за 2016 рік в сумі 13297,33 грн., за 2017 рік в сумі 7036,37 грн.;

- п.44.1, п.44.3 ст.44, пп.«а» п.176.1 ст.176, п.177.10 ст.177, п.121.1 ст.121 ПК України, в результаті чого платником податку не надано до перевірки первинний документ - книгу обліку доходів і витрат, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

На підставі висновків акту перевірки контролюючим органом 27.04.2018 року прийнято податкові повідомлення-рішення:

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з військового збору, пені на загальну суму 56179,42 гр., у т.ч. за податковим зобов'язанням 32114,86 грн. та 24064,56 грн. штрафні санкції (а.с.14 т.1);

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені на загальну суму 632962,11 грн., у т.ч. за податковим зобов'язанням 361815,98 грн. та 271146,13 грн. штрафні санкції (а.с.25 т.1);

- №, яким до позивача застосовано штрафні санкції з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 510,00 грн. (а.с.33 т.1).

Не погодившись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив із того, що після отримання ухвали Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 липня 2017 року у справі №320/2814/17, відповідач мав право на призначення позапланової перевірки ФОП ОСОБА_4. Разом з тим, суд зазначив, що під час проведення перевірки контролюючий орган повинен дотримуватись процедур, передбачених ПК України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України.

Висновки суду першої інстанції про правомірність призначення документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_4 сторонами не оскаржуються, а відтак в цій частині законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції апеляційною інстанцією не перевіряються.

Судом першої інстанцій встановлено, що підставою для призначення позапланової перевірки позивача стала ухвала слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 липня 2017 року у справі №320/2814/17, якою надано дозвіл на проведення документальної позапланової перевірки фахівцям ГУ ДФС у Запорізькій області з питань додержання податкового, валютного та іншого законодавства за період часу з 01.01.2015 року по теперішній час ФОП ОСОБА_4 (а.с.171-173 т.1).

22.03.2018 року заступником начальника ГУ ДФС у Запорізькій області, на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України та вказаної вище ухвали суду видано наказ №908 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_4 з питання дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 30.09.2017 року. Тривалість перевірки 5 робочих днів, починаючи з 27.03.2018 року (а.с.174 т.1).

27.03.2018 року на підставі наказу від 22.03.2018 року №908 видано направлення №115 та №114 на проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_4 з тривалістю 5 робочих днів, починаючи з 27.03.2018 року (а.с.175-176 т.1).

Щодо порядку проведення перевірки колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.81.1 ст.81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Відповідач, в якості правомірності початку проведення перевірки, посилається на акт від 27.03.2018 року №93/08-01-13-05/НОМЕР_2 про відмову ФОП ОСОБА_4 розписатися у направленні на перевірку та отримання копії наказу ГУ ДФС у Запорізькій області №908 від 22.03.2018 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки».

Як вбачається з акту перевірки, він складений у приміщенні Мелітопольської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області за адресою: Запорізька область, м.Мелітополь, вул.Героїв України, буд.31 (а.с.177 т.1).

Колегія суддів не приймає до уваги посилання контролюючого органу на зазначений акт, з огляду на наступне.

Так, відповідно до пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

В свою чергу, документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу (пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України).

Як зазначалось вище, наказом ГУ ДФС у Запорізькій області від 22.03.2018 року №908 призначено проведення саме документальної позапланової виїзної перевірки.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача не зміг пояснити, чому при наявності наказу про початок перевірки з 27.03.2018 року та відповідних направлень, працівники контролюючого органу в цей же день намагались вручити позивачу копію цього наказу в приміщенні Мелітопольської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області, та ще й у присутності слідчого.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до складеного 10.04.2018 року акту перевірки №292/08-01-13-05/НОМЕР_1 копія наказу про проведення перевірки №908 від 22.03.2018 року та направлення №114,115 від 27.03.2018 року на проведення перевірки та службові посвідчення осіб, які зазначено в них, пред'явлено ОСОБА_4 27.03.2018 року у кабінеті старшого слідчого СВ ФР Мелітопольської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області ст. лейтенанту Швець К.С. (а.с.34 т.1).

Таким чином, наведені вище докази суперечать один одному, але засвідчують ту обставину, що працівниками контролюючого органу порушено порядок вручення документів про проведення перевірки.

Крім того, відповідно до п.81.2 ст.81 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача пояснив, що позивач відмовився допустити фахівців контролюючого органу до перевірки, проте будь-який акт про відмову в допуску працівників до перевірки за місцем знаходження платника податків не складався.

Із зазначеного вище та акту перевірки №292/08-01-13-05/НОМЕР_1 від 10.04.2018 року вбачається, що перевірка проводилась за адресою: Запорізька область, м.Мелітополь, вул. Героїв України, буд.31, тобто в приміщенні контролюючого органу - Мелітопольської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області.

Вказане свідчить про те, що всупереч приписам наказу ГУ ДФС у Запорізькій області від 22.03.2018 року №908 ревізорами-інспекторами було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_4.

В свою чергу, особливості проведення документальної невиїзної перевірки врегульовано статтею 79 ПК України.

Відповідно до п.79.2 ст.79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

При цьому, відповідно до п.42.2 ст.42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем позивачу не надсилалися поштою (електронною поштою) направлення на проведення перевірки, копія наказу про проведення перевірки, службові посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

При цьому, суд враховує ту обставину, що відповідно до п.79.3 ст.79 ПК України присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов'язкова, проте, на переконання суду, платник податків повинен бути повідомлений про дату початку та місце проведення такої перевірки, оскільки лише за умови такого повідомлення платник податків має можливість реалізувати право на участь у перевірці, передбачене пп.17.1.6 п.17.1 ст.17 ПК України, в тому числі надати відповідні документи.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05 травня 2018 року у справі №810/3188/17.

Посилання апелянта на ту обставину, що позивачем не було надано під час перевірки первинних документів на запит контролюючого органу, колегія суддів до уваги не приймає з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що 05.04.2018 року контролюючим органом на адресу ФОП ОСОБА_4 направлено запит про надання пояснень та документального підтвердження, в якому запропоновано для повної та всебічної перевірки надати: книгу обліку доходів та витрат за перевіряємий період; первинні документи (банківські виписки, накладні, акти придбання/списання ТМЦ, тощо), які підтверджують факт отримання доходів та понесення витрат за перевіряємий період; договори з постачальниками та покупцями; банківські документи за перевіряємий період по рахункам; акти виконаних робіт (наданих послуг), накладні з відповідними розрахунками вартості робіт (послуг); транспортні документи, що підтверджують перевезення ТМЦ; розрахунок собівартості реалізованої продукції (наданих послуг); документи, які підтверджують наявність власних (орендованих) офісних, виробничих, складських приміщень та транспортних засобів, задіяних в господарській діяльності; штатний розпис працівників, накази про прийняття на роботу, трудові договори; відомості про нарахування та виплату заробітної плати, табелі обліку робочого часу; документи щодо підтвердження відомостей, вказаних у звітах 1 ДФ; довідку про наявність заборгованості по розрахункам з постачальниками/покупцями станом на 01.01.2015 року, 01.01.2016 року, 01.01.2017 року, 30.09.2017 року; матеріали інвентаризації товарно-матеріальних цінностей в розрізі найменування товару станом на 01.01.2015 року, 01.01.2016 року, 01.01.2017 року, 30.09.2017 року; будь-які інші документи, що стосуються фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_4 та мали безпосередній вплив на формування показників податкової звітності за період з 01.01.2015 року по 30.09.2017 року та звітності з єдиного соціального внеску за період з 01.01.2015 року по 30.09.2017 року (а.с.178 т.1).

Тобто, контролюючий орган дійшов висновку, що для повної та всебічної перевірки позивачу необхідно надати до контролюючого органу додаткові пояснення та докази.

Вказаний запит від 05.04.2018 року про надання додаткових документів отримано позивачем 10.04.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.178 т.1).

При цьому, як вбачається з акту перевірки, проведення перевірки було закінчено 02.04.2018 року, тобто до направлення вищевказаного запиту та отримання його позивачем.

Крім того, вже 10.04.2018 року, тобто у день отримання позивачем запиту про надання додаткових документів, контролюючим органом вже складено акт перевірки №292/08-01-13-05/НОМЕР_1 від 10.04.2018 року, в якому зафіксовано порушення позивачем вимог податкового законодавства України.

Таким чином, висновки акту перевірки про порушення позивачем вимог податкового законодавства України зроблені відповідачем до направлення запиту про надання додаткових документів, а відтак надання позивачем відповіді на такий запит вже не впливало на висновки акту перевірки.

Суд зазначає, що за загальним змістом термін «повідомлення» включає в себе не тільки направлення відомостей, з якими платник має бути обізнаним, а й отримання ним зазначених відомостей, а також необхідність певного часу для формування правової позиції щодо отриманих документів. В даному випадку контролюючим органом не було дотримано принципу належного повідомлення ФОП ОСОБА_4 щодо необхідності подання додаткових документів.

Як зазначено Європейським судом з прав людини у п.71 Рішення по справі «Рисовський проти України» від 20.10.2011 року (Заява №29979/04): « 71. Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), п.73). … Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), п.74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), п.58, а також рішення у справі «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява №32457/05, п.40, від 13 грудня 2007 року, та у справі «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п.67, від 11 червня 2009 року). …».

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем під час проведення перевірки та оформлення її результатів не дотримано принципу обґрунтованості, тобто відповідач діяв без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, з чим погоджується колегія суддів..

Таким чином, контролюючим органом під час проведення позапланової перевірки ФОП ОСОБА_4 не дотримано процедурних питань, передбачених ПК України, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що результати такої перевірки не можуть створювати юридичних наслідків, зокрема і бути підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Суттєві порушення контролюючого органу вимог податкового законодавства (зокрема, порядку проведення податкової перевірки), колегія суддів вважає самостійною і достатньою підставою для скасування податкових повідомлень-рішень і виключає подальшу перевірку судом правомірності висновків такої перевірки по суті, оскільки останнє вже не може впливати на правове вирішення спору.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено дотримання порядку проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача, а відтак правомірність прийняття податкових повідомлень-рішень від 27.04.2018 року №, № та №.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення адміністративного позову.

Згідно частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2018 року у справі №808/1756/18 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2018 року у справі №808/1756/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 січня 2019 року.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак