Справа № 809/955/18
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/1204/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Довгополова О.М.,

Ільчишин Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Дідик Н.С.,

представника третьої особи Шимін Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу державного реєстратора прав на нерухоме майно Івано-Франківської філії державного підприємства «Сетам» Канюка Олега Степановича на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2018 року (прийняте у м. Івано-Франківську суддею Тимощуком О.Л.; складене у повному обсязі 06 серпня 2018 року) в адміністративній справі № 809/955/18 за позовом приватного підприємства «Скол» до державного реєстратора прав на нерухоме майно Івано-Франківської філії державного підприємства «Сетам» Канюка Олега Степановича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - прокуратура Івано-Франківської області,про визнання протиправним і скасування рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень,

В С Т А Н О В И В :

У червня 2018 року приватне підприємство «Скол» (далі - ПП «Скол», Підприємство) звернулося до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просило: визнати протиправним і скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Івано-Франківської філії державного підприємства «Сетам» Канюка О.С. (далі - Державний реєстратор Канюк О.С.) за № 41137120 від 17.05.2018 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень; скасувати арешт, накладений на майно ПП «Скол» постановою слідчого з особливо важливих справ (далі - ОВС) відділу прокуратури області Попадюка В.О. б/н від 12.10.2012 у кримінальній справі № 333601 відносно ОСОБА_5

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до цієї постанови слідчого арешт накладено на все майно обвинуваченого ОСОБА_5; у цій постанові вказано детальний перелік арештованого майна, що належить обвинуваченому, проте у цій постанові не вказується про арешт майна ПП «Скол». Тобто, жодної правової підстави для накладення арешту на майно Підприємства не існувало.

Разом з тим, згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна реєстратором Івано-Франківської філії ДП «Інформаційний центр» внесено запис до цього реєстру про арешт нерухомого майна Підприємства на підставі зазначеної вище постанови слідчого, що порушує права Підприємства на вільне розпорядження належним йому на праві власності майном.

Звернення до господарського суду не дали бажаних результатів, тому Підприємство звернулося до Державного реєстратора Канюка О.С. з вимогою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме: зняття арешту з нерухомого майна, накладеного згідно з реєстраційним №13177533 від 29.10.2012.

Державний реєстратор рішенням № 41137120 від 17.05.2018 відмовив у скасуванні арешту; таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2018 року провадження у справі в частині позовної вимоги про скасування арешту, накладеного постановою слідчого у ході розслідування кримінальної справи відносно ОСОБА_5 на майно ПП «Скол» було закрите, у зв'язку з відмовою позивача від позову в цій частині.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2018 року позов задоволено.

Визнано протиправним і скасовано рішення Державного реєстратора Канюка О.С. за №41137120 від 17.05.2018 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржив Державний реєстратор Канюк О.С., який вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам чинного законодавства; прийняте з неправильним застосування норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, що є підставою для його скасування. Тому просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким у позові ПП «Скол» відмовити в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що прийняте ним рішення є правомірним, так як представник Підприємства не подав документів, які свідчили б про припинення причини/обставини/підстави існування обтяження.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.

Як видно з інформаційної довідки із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 81546143 від 01.03.2017 (а.с.21), 29.10.2012 реєстратором: Івано-Франківською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, на підставі постанови слідчого прокуратури Івано-Франківської області від 12.10.2012 б/н, внесено відомості до реєстру про арешт всього нерухомого майна, що належить на праві власності ПП «Скол».

Вважаючи протиправним накладення арешту на власне майно, та з метою відновлення свого порушеного права позивач звертався із позовними заявами до господарського суду Івано-Франківської області та Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

Оскільки обраний позивачем спосіб захисту прав не дав очікуваних результатів, представник позивача ОСОБА_6 23.03.2018 звернувся до Державного реєстратора Канюка О.С. із заявою за реєстраційним номером 27377833 для проведення державної реєстрації припинення обтяження - арешту нерухомого майна на все рухоме майно ПП «Скол» (реєстраційний номер обтяження 13177533 від 29.10.2012).

До заяви долучено довіреність представника від імені Підприємства, квитанцію про оплату адміністративного збору за проведення державної реєстрації припинення обтяження; інші документи не подавались.

Розглянувши вказану заяву, державний реєстратор Канюк О.С. прийняв рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за № 41137120 від 17.05.2018, яким відмовив у державній реєстрації обтяження, арешт нерухомого майна на все нерухоме майно за ПП «Скол».

Рішення мотивоване тим, що після завершення тридцятиденного строку з дня отриманням заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунуто обставин, що були підставою для прийняття такого рішення.

Заявником не було подано документів для припинення обтяження, що визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також пунктом 2 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Вважаючи, що зазначене рішення є неправомірним, ПП «Скол» оскаржило його до суду.

Суд першої інстанції встановив, що у кримінальній справі № 333601 слідчий з ОВС відділу нагляду за виконанням законодавства у сфері запобігання і протидії корупції та досудовим слідством прокуратури Івано-Франківської області Попадюк В.О. виніс постанову від 12.10.2012 про накладення арешту на майно, відповідно до змісту якої, арешт накладено на все рухоме і нерухоме майно обвинуваченого ОСОБА_5, в т.ч.:

- на автомобілі:

1) «Volkswagen Golf 3» (1994), червоний, д.н.з. НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу КХС 860114 від 16.11.2005;

2) «BMW 520 і» (2001), сірий, д.н.з. НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу АТС 040432 від 25.12.2007;

3) «Porsche Cayenne S» (2007), сірий, д.н.з. НОМЕР_3, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу АТС 045237 від 12.02.2008;

- на нерухоме майно:

1) нежитлове приміщення в цокольному поверсі в м. Івано-Франківську, вул. Вовчинецька, 26, реєстраційний номер майна 17047701, свідоцтво про право власності б/н від 17.12.2006;

2) нежитлове приміщення за № 4 в цокольному поверсі, блоку № 2 в м. Івано-Франківську, вул. Вовчинецька, 68, реєстраційний номер майна 24549605, свідоцтво про право власності б/н від 02.09.2008;

3) нежитлові приміщення за №№ 2, 3, 4, 5, в цокольному поверсі в м. Івано-Франківську, вул. Є. Коновальця, 146 «Г», реєстраційний номер майна 24549142, свідоцтво про право власності б/н від 10.10.2008;

4) нежитлові приміщення №№ 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21 в цокольному поверсі в м. Івано-Франківську, вул. Є. Коновальця, 146 «Г», реєстраційний номер майна 24548925, свідоцтво про право власності б/н від 10.10.2008;

5) нежитлові приміщення №№ 15, 16, в цокольному поверсі в м. Івано-Франківську, вул. Вовчинецька, 68, реєстраційний номер майна 24977883, свідоцтво про право власності б/н від 08.10.2008;

6) нежитлові приміщення за №№ 12, 13, 18, в цокольному поверсі в м. Івано-Франківську, вул. Вовчинецька, 68, реєстраційний номер майна 24978213, свідоцтво про право власності б/н від 08.10.2008;

7) нежитлові приміщення за №№ 14, 17, 18-А, в цокольному поверсі в м. Івано-Франківську, вул. Вовчинецька, 68, реєстраційний номер майна 24978338, свідоцтво про право власності б/н від 08.10.2008;

- на земельні ділянки:

1) земельна ділянка площею 0,05 га в с. Гута, Богородчанського району, урочище «Озвори» - для ведення особистого селянського господарства, належить на підставі договору купівлі-продажу ВСК № 804654 від 28.12.2005;

2) земельна ділянка площею 0,0153 га в по вул. Пасічна, 7 в м. Івано-Франківську, належить на підставі державного акту на право власності, реєстраційний номер 68 від 18.06.2007;

3) земельна ділянка площею 0,0547 га по вул. Глінки, 4 в м. Івано-Франківську, належить на підставі державного акту на право власності, реєстраційний номер 69 від 18.06.2007;

4) земельна ділянка площею 0,01 га в по вул. Героїв УПА, 22 у с. Вовчинець Івано-Франківської міської ради, належить на підставі державного акту на право власності, реєстраційний номер 28 від 01.08.2007.

Пунктом 6 вказаної постанови зобов'язано Першу Івано-Франківську державну нотаріальну контору внести до Єдиного реєстру обтяжень рухомого майна дані про арешт всього рухомого та нерухомого майна обвинуваченого ОСОБА_5

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 81546143 від 01.03.2017, 29.10.2012 реєстратором: Івано-Франківською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, на підставі постанови слідчого прокуратури Івано-Франківської області від 12.10.2012 б/н, внесено відомості до реєстру про арешт всього нерухомого майна, що належить на праві власності ПП «Скол».

Згідно із відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 01.02.2017 ПП «Скол» на праві приватної власності належить таке нерухоме майно:

1) незавершене будівництво виробничих приміщень готовністю 53%, вул. Вовчинецька, 225, м. Івано-Франківськ, на підставі договору оренди земельної ділянки б/н від 27.12.2004, реєстраційний номер майна 15832260;

2) приміщення автостоянки, вул. Вовчинецька, 221а, м. Івано-Франківськ, на підставі мирової угоди, б/н від 07.10.2008, реєстраційний номер майна 11909397;

3) виробниче приміщення, вул. Автоливмашівська, 1г, с. Хриплин, м. Івано-Франківськ, на підставі свідоцтва про право власності, б/н від 15.11.2007, реєстраційний номер майна 21039730;

4) однокімнатна квартира, вул. Вовчинецька, 64а/2, м. Івано-Франківськ, загальна площа 41,38 кв.м, на підставі договору купівлі-продажу, Д-888 від 18.06.2003, реєстраційний номер майна 1204731;

5) однокімнатна квартира, вул. Вовчинецька, 64а/1, м. Івано-Франківськ, загальна площа 39,3 кв.м, на підставі договору купівлі-продажу, 6081 від 05.11.2003, реєстраційний номер майна 3255933;

6) однокімнатна квартира, вул. Вовчинецька, 30/1, м. Івано-Франківськ, загальна площа 46,31 кв.м, на підставі договору купівлі-продажу, 1844 від 18.10.2002, реєстраційний номер майна 6467048;

7) домоволодіння, вул. Вовчинецька, 68, м. Івано-Франківськ, на підставі договорів купівлі-продажу 6552 від 01.12.2003 та Д0350 від 26.04.2004, реєстраційний номер майна 3549190;

8) трьохкімнатна квартира, вул. О. Кисілевської, 37/1, м. Івано-Франківськ, загальна площа 87,7 кв.м, на підставі договору купівлі-продажу 2611 від 23.11.2007, реєстраційний номер майна 410168;

9) трьохкімнатна квартира, вул. Пилипа Орлика, 10/47, м. Івано-Франківськ, загальна площа 100,3 кв.м, на підставі свідоцтва про право власності б/н від 02.10.2008, реєстраційний номер майна - 24912524;

10) офісне приміщення, вул. З. Красівського, 3, м. Івано-Франківськ, на підставі дубліката свідоцтва про право власності б/н від 27.03.2006, реєстраційний номер майна 14266168.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 11.10.2012, єдиним засновником позивача - ПП «Скол» зазначено ОСОБА_7, натомість ОСОБА_5 вказано як підписанта та керівника Підприємства.

Окрім цього, згідно із витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, наданого Управлінням реєстраційних процедур відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, інформація щодо внесення відомостей про зміну складу засновників позивача відсутня, та з 19.11.2012 єдиним керівником та засновником зазначено ОСОБА_7

Порівнявши перелік нерухомого майна ОСОБА_5, вказаний у постанові слідчого від 12 жовтня 2012 року, яка слугувала підставою для накладення арешту на його майно та внесення відомостей щодо обтяження, а також відомості з реєстру прав власності ПП «Скол» на нерухоме майно станом на 01.02.2017, суд встановив їх повну розбіжність, тому вважав, що рішення відповідача про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень є необгрунтованим та протиправним.

При цьому суд вказав, що станом на час винесення постанови слідчого про арешт майна ОСОБА_5 був підписантом та керівником ПП «Скол», проте не був власником арештованого майна позивача та не був наділений і правом розрядження та володіння таким майном.

Окрім того, аналіз положень частини другої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дозволив суду дійти висновку про те, що документ, який є підставою для державної реєстрації припинення обтяження нерухомого майна, має бути виданий органом (особою) який ініціював виникнення/реєстрацію такого обтяження.

У ході розгляду цієї справи на запит суду прокуратура Івано-Франківської області надіслала на адресу суду першої інстанції листа-пояснення за № 05-841вих.18 від 05.07.2018, у якому зазначила, що постановою слідчого прокуратури Івано-Франківської області від 12.10.2012 під час розслідування кримінальної справи № 333601 накладався арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_5

Проте, у цій постанові не вказано про арешт рухомого чи нерухомого майна ПП «Скол»; жодної постанови слідчого з ОВС відділу нагляду за виконанням законодавства у сфері запобігання і протидії корупції та досудовим слідством прокуратури області про арешт ПП «Скол» не існує.

З огляду на те, що постанова слідчого від 12 жовтня 2012 року про накладення арешту на майно, як підстава реєстрації обтяження, не стосується нерухомого майна ПП «Скол», вимога відповідача стосовно подання позивачем, задля реєстрації припинення обтяження, документів, передбачених переліком згідно із Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, є безпідставною та невмотивованою, а оскаржуване рішення є неправомірним, а відтак, підлягає скасуванню.

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими, виходячи з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або правочинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV (далі - Закон).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 3 Закону №1952-IV однією із загальних засад державної реєстрації прав є внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом.

Пунктом 4 частини першої статті 4 Закону №1952-IV встановлено, що державній реєстрації прав підлягає заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

За вимогами пунктів 1, 2 частини третьої статті 10 Закону №1952-IV державний реєстратор, зокрема:встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Відповідно до приписів частини першої статті 18 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав проводиться в такому порядку, зокрема:прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав).

Згідно з частинами другою, четвертою статті 18 Закону № 1952-IV перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Державні реєстратори зобов'язані надавати до відома заявників інформацію про перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Частинами першою, третьою, п'ятою статті 23 Закону № 1952-IV встановлено, що розгляд заяви про державну реєстрацію прав може бути зупинено державним реєстратором випадку подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством.

Якщо заявник протягом 30 робочих днів з моменту отримання рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав виконав вимоги державного реєстратора, зазначені у відповідному рішенні, розгляд заяви відновлюється на підставі рішення державного реєстратора про відновлення розгляду заяви.

У разі невиконання заявником зазначених у рішенні вимог у строк, встановлений у частині третій цієї статті, державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Відповідно до приписів частин першої, другої статті 24 Закону № 1952-IV у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо, зокрема:подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав;

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

Умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об'єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначає Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (далі - Порядок № 1127).

Пунктами 6, 7 Порядку № 1127 встановлено, що державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб'єкта державної реєстрації прав або нотаріуса.

Для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, та документ, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав.

А відповідно до пункту 14 Порядку № 1127 у разі коли під час розгляду заяви встановлено наявність підстав, передбачених законом для зупинення розгляду заяви, державний реєстратор невідкладно приймає рішення щодо зупинення розгляду заяви.

Якщо заявник протягом 30 робочих днів з моменту отримання рішення щодо зупинення розгляду заяви виконав вимоги державного реєстратора, зазначені у відповідному рішенні, а також у разі коли державним реєстратором протягом 30 робочих днів з моменту прийняття відповідного рішення на запит отримано документи та/або інформацію, необхідні для державної реєстрації прав, розгляд заяви відновлюється на підставі рішення державного реєстратора щодо відновлення розгляду заяви.

У разі невиконання заявником зазначених у рішенні вимог або неотримання на запит документів та/або інформації, необхідних для державної реєстрації прав, у строк, встановлений в абзаці другому цього пункту, державний реєстратор приймає рішення щодо відмови в державній реєстрації прав.

Пунктом 40 Порядку №1127, який кореспондує зі статтею 27 Закону №1952-IV встановлено підстави для державної реєстрації прав.

Так, державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі:

1) рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили;

2) рішення державного виконавця, приватного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно;

3) визначеного законодавством документа, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна;

4) рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об'єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду;

5) договору, укладеного в порядку, визначеному законом, яким встановлюється обтяження речових прав на нерухоме майно, чи його дубліката;

6) закону, яким встановлено заборону користування та/або розпорядження нерухомим майном;

7) інших актів органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

Як уже було зазначено вище, для проведення державної реєстрації припинення обтяження - арешту нерухомого майна на все рухоме майно ПП «Скол» представник Підприємства подавав до Державного реєстратора Канюка О.С. заяву про це за реєстраційнимномером27377833, довіреність від імені Підприємства та квитанцію про оплату адміністративного збору за проведення державної реєстрації припинення обтяження.

Інші документи, які визначені Законом № 1952-IV і Порядком № 1127, та які були необхідні для проведення реєстраційних дій, представником не подавались, що зумовило зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію та подальшу відмову в державній реєстрації обтяження у зв'язку з неусуненням обставин, що були підставою для прийняття рішення про зупинення.

Колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що ні позивач, ні суд першої інстанції не зазначають про порушення певних приписів Закону № 1952-IV та Порядку № 1127, не вказують - які конкретні обставини (документи) були підставою для проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень, які Державний реєстратор Канюк О.С. не взяв до уваги.

Усі доводи зводяться до того, що не було жодної правової підстави для накладення арешту на майно ПП «Скол»; що слідчим такий арешт не накладався, у зв'язку з чим не було підстав для внесення запису про такий арешт до Єдиного реєстру заборон (що, разом з тим,достеменно було встановлено лише в ході судового розгляду справи, відповідно до витребуваних судом доказів); крім того, покликання зводяться до непорушності прав власності заявника, а обтяження шляхом накладення арешту на майно Підприємства є протиправним і таким, що перешкоджає реалізації права власності.

Проте, ці доводи на законність дій Державного реєстратора Канюка О.С. не впливають.

На запит суду про витребування документів, на підставі яких було внесено запис до Єдиного реєстру заборон надійшла лише відповідь із ДП «Національні інформаційні системи», відповідно до якої порядок унесення інформації до Реєстру заборон у спірний період регламентувався Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України (далі - Мінюст) від 09.06.1999 за № 31/5, зареєстрованим в Мінюсті 10.06.1999 за № 364/3657, та Інструкцією про порядок заповнення заяв та ведення Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Мінюсту від 18.08.2004 № 85/5, зареєстрованою в Мінюсті 18.08.2004 за № 1021/9620.

Пунктом 2.1 цього Положення було встановлено, що підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об'єкти нерухомого майна є заява про реєстрацію (вилучення) обтяження об'єкта нерухомого майна (додатки 1 - 3 до Положення), що подається, зокрема, слідчими органами - у зв'язку з накладенням ними арешту на об'єкти нерухомого майна (звільнення з-під арешту).

Таким чином, унесення інформації до Реєстру заборон здійснювалося за заявочним принципом, тобто на підставі належним чином заповнених заяв встановленої форми, а тому подання заявниками будь-яких інших додаткових документів, у тому числі постанов, не вимагалося нормами чинного на той час законодавства.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з доводами апелянта в тому, що у спірних правовідносинах Державний реєстратор Канюк О.С. діяв у межах своїх повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу державного реєстратора прав на нерухоме майно Івано-Франківської філії державного підприємства «Сетам» Канюка Олега Степановича задовольнити.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2018 року в адміністративній справі № 809/955/18 скасувати.

У задоволенні позову приватного підприємства «Скол» до державного реєстратора прав на нерухоме майно Івано-Франківської філії державного підприємства «Сетам» Канюка Олега Степановича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - прокуратура Івано-Франківської області, про визнання протиправним і скасування рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді О. М. Довгополов
Н. В. Ільчишин
Постанова складена у повному обсязі 25 січня 2019 року.