Справа № 620/4019/18
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2019 року Чернігів Справа № 620/4019/18

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів" до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, в якому просить зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 18.07.2017 №94 про поновлення договору оренди землі від 04.10.2007, посвідченого приватним нотаріусом Новгород-Сіверського районного нотаріального округу Шараєм П.П., реєстраційний номер №2478 та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства України з урахуванням мотивувальної частини рішення суду.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що право колективної власності КСП "Україна" на підставі державного акту на право колективної власності серії ЧН №000010 від 18.12.1995 було припинено, у зв'язку із скасуванням державної реєстрації КСП "Україна", тобто припиненням останнього 24.10.2000, і відповідно, державний акт не може бути підставою для відмови позивачу. Позивач вважає, що оскільки на момент укладення договору оренди (04.10.2007), на момент звернення позивача до відповідача (18.07.2017) із заявою про поновлення на новий строк, юридична особа КСП "Україна" - припинена, а земельна ділянка, що була включена до державного акту на право колективної власності на землю КСП "Україна" від 18.12.1995 серії ЧН №000010, віднесена до земель запасу, тобто перебуває у державній власності. А тому, твердження відповідача, що спірна земельна ділянка є колективною власністю КСП "Україна", є помилковими. Крім цього, лист-відповідь, надана на звернення позивача, не містить посилання на відповідний наказ начальника Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, і відповідно, не може вважатися належно оформленою відмовою відповідача.

Ухвалою від 14.12.2018 справу прийнято до провадження та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов. Також ухвалою від 14.12.2018 у відкритті провадження в частині позовних вимог щодо скасування державного акту на право колективної власності КСП "Україна" від 18.12.1995 серії ЧН №000010 було відмовлено.

Представник відповідача у встановлений судом строк відзив на позов не надав, звернувшись до суду із заявою, в якій не заперечував проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання. Одночасно, у вирішенні заявлених вимог поклався на розсуд суду та просив вирішити спір згідно чинного законодавства.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

04.10.2007 між Новгород-Сіверською державною адміністрацією та Закритим акціонерним товариством "Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів" (назву якого в подальшому змінено на ПрАТ "Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів") було укладено договір оренди землі, посвідчений приватним нотаріусом Новгород-Сіверського районного нотаріального округу Шараєм П.П., реєстраційний номер №2478 (далі - Договір, договір оренди землі).

Відповідно до п.1 Договору Орендодавець надає згідно розпорядження Голови Новгород-Сіверської районної державної адміністрації від 28.09.2007 №327, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення підсобного господарства за рахунок земель запасу державної власності, які розташовані в адміністративних межах Команської сільської ради, яка за межами населених пунктів, біля міста Новгород-Сіверського. Відповідно до п.2. Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 115,5513 га. Згідно п.8 Договору його укладено строком на десять років. Після закінчення строку договору оренди орендар має переважне право поновлення його на новий строк. Відповідно до п.15, п.16 Договору, земельна ділянка передається в оренду - для ведення підсобного сільського господарства, цільове призначення земельної ділянки - для ведення підсобного сільського господарства.

У зв'язку з закінченням строку дії договору, 18.07.2017 позивач направив відповідачу клопотання (від 18.07.2017 №94) про поновлення дії договору оренди. До даного листа позивачем було додано серед іншого і проект додаткової угоди до договору оренди землі від 04.10.2007 в 3-х екземплярах (а.с.23). Жодної відповіді від відповідача отримано не було.

В подальшому, 27.11.2018 позивач направив лист відповідачу (від 27.11.2018 №177) про надання інформації, в якому просив повідомити про результати розгляду клопотання від 18.07.2017 №94 (а.с.24).

03.12.2018 відповідач надав лист-відповідь №28-25-0.3-7000/2-18 згідно якого повідомив позивача, що за результатами розгляду клопотання позивача Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області листом від 05.09.2017 №28-25-0.332-13073/2-17 повідомило про те, що Головне управління не має правових підстав щодо поновлення вищезазначеного договору оренди, оскільки, відповідно до картографічних матеріалів, земельна ділянка, з приводу якої ПрАТ "Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів" звертається "включена" до державного акту на право колективної власності КСП "Україна" від 18.12.1995 серії ЧН №000010, який на сьогоднішній день не скасований, право колективної власності не припинено (а.с.25, 26).

Вважаючи, що вказаний лист не містить обґрунтованих підстав для відмови, він наданий формально, а не по суті, а Державний акт на право колективної власності КСП "Україна" від 18.12.1995 серії ЧН №000010, не може бути підставою для відмови, так як державна реєстрація КСП "Україна" є скасованою згідно Розпорядження Новгород-Сіверської районної державної адміністрації від 24.10.2000 №52, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд зважає на таке.

В силу дії прямої норми ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб., що передбачені Конституцією та законами України.

Так, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від 06.09.2012 №5245-УІ внесено ряд змін до земельного законодавства, в тому числі і до Земельного кодексу України. Відповідно до цих змін (ч.4 ст.122 Земельного кодексу України) з 01.01.2013 центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи (в даному випадку - Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області) передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Таким чином, починаючи з 01.01.2013 повноваження щодо розпорядження земельною ділянкою перейшли до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (далі - відповідач). Саме цей орган виступає Орендодавцем даної земельної ділянки станом на момент виникнення спору.

Земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України від 25.10.2001 №2768, а також іншими Законами України та нормативно-правовими актами до них.

З положень ст.2 Земельного кодексу України вбачається, що земельні відносини - це відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Згідно п."в" ст.80 Земельного кодексу України суб'єктами права власності на землю є: держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

В свою чергу, ст.11 Цивільного Кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. За приписами статей 626, 627, 628 та 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.759 ЦК України та ч.1 ст.283 Господарського кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Частиною 4 ст.284 ГК України встановлено, що строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Правові наслідки продовження користування майном після закінчення строку договору оренди також встановлено ст. 764 ЦК України, відповідно до якої, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Орендодавцем в даному випадку виступає Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, що діє на підставі ч.4 ст.122 Земельного кодексу, відповідно до якої Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та того територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно ч.2 ст.92 ЦК України орендні відносини регулюються законом. Таким спеціальним законом є Закон України "Про оренду землі". Питання щодо поновлення договору оренди землі регулює ст.33 цього Закону. Відповідно до ст.33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Як встановлено судом, вказаний вище порядок позивачем дотримано.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

З системного аналізу наведених вище положень вбачається, що відповідач, за результатами розгляду заяви позивача від 18.07.2017 №94, повинен був прийняти одне з двох рішень: про поновлення договору оренди або надати мотивовану відмову у поновленні.

При цьому, як вбачається з листа від 05.09.2017 №28-25-0.332-13073/2-17, останній направлений на повідомлення позивача, що земельна ділянка, щодо якої звертається позивач, включена до державного акту на право колективної власності КСП "Україна" від 18.12.1995 серії ЧН № 000010, який на сьогоднішній день не скасований, право колективної власності не припинено, також зазначено, що надання земельних ділянок із земель колективної власності не входить до компетенції Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, відповідно відповідач не має правових підстав щодо поновлення вищезазначеного договору оренди. Тобто відповідь носить виключно інформаційний характер.

Одночасно, суд звертає увагу, що відповідно до п.8 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області (затверджено Наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 №308) (далі - Положення) Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру. Підписує такі накази начальник Головного управління (п.п.11 п.10 Положення). Таким чином, даний лист не містить посилання на відповідний наказ начальника Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, а, відповідно, не може вважатися належно оформленою відмовою відповідача.

При цьому, щодо посилань відповідача у своїй відповіді на державний акт на право колективної власності КСП "Україна" від 18.12.1995 серії ЧН №000010, який на сьогоднішній день не скасований, право колективної власності не припинено, суд зазначає наступне.

Розпорядженням Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області від 24.10.2000 №352 "Про скасування державної реєстрації", керуючись п.34 Положення про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності та на підставі поданих документів скасовано державну реєстрацію Колективного сільськогосподарського підприємства "Україна" с. Комань.

Частиною 4 ст.91 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 Цивільного кодексу України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника.

Відповідно до п."в" ч.1 ст.141 Земельного кодексу України визначено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій.

Положення ч.4 ст.91 Цивільного кодексу України у взаємозв'язку із положенням п.11 ч.1 ст.346 Цивільного кодексу України необхідно розуміти таким чином, що з моменту внесення до Єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи припиняється і право власності.

Аналізуючи вищевикладене, суд зазначає, що право колективної власності на земельну ділянку, яка була передана позивачу в оренду, та щодо якої він звертався із заявою про поновлення договору оренди, припинено з моменту прийняття Новгород-Сіверською районною державною адміністрацією Чернігівської області Розпорядження від 24.10.2000 №352 про скасування державної реєстрації КСП "Україна" та внесення до Єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи.

З наведеного слідує, що право колективної власності КСП "Україна" на підставі державного акту на право колективної власності від 18.12.1995 серії ЧН №000010 має бути припинено, у зв'язку із скасуванням державної реєстрації КСП "Україна", а тому посилання відповідача на державний акт у своїй відповіді, без встановлення обставин реєстрації припинення юридичної особи, на думку суду, є необґрунтованими та такими, що підлягають встановленню при прийнятті відповідного рішення.

У своєму рішенні від 16.09.2015 у справі №21-1465а15 Верховний суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку не виконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалось примусове виконання рішення.

Враховуючи, що відмова відповідача не може вважатися належним чином оформленою та містить на думку суду необгрунтовані посилання на державний акт на право колективної власності від 18.12.1995 серії ЧН №000010 щодо права колективної власності КСП "Україна", державна реєстрація якого розпорядженням Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області від 24.10.2000 №352 скасована, а зобов'язання прийняти відповідне рішення буде свідчити про перебирання судом на себе дискреційних повноважень суб'єкта владних повноважень у спірних правовідносинах, суд вважає за необхідне позов задовольнити та зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 18.07.2017 №94 про поновлення договору оренди землі від 04.10.2007, посвідченого приватним нотаріусом Новгород-Сіверського районного нотаріального округу Шараєм П.П., реєстраційний номер №2478 та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства України з урахуванням мотивувальної частини рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 139, 227, 229, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства "Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів" до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області повторно розглянути заяву Приватного акціонерного товариства "Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів" від 18.07.2017 №94 про поновлення договору оренди землі від 04.10.2007, посвідченого приватним нотаріусом Новгород-Сіверського районного нотаріального округу Шараєм П.П., реєстраційний номер №2478 та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства України з урахуванням мотивувальної частини рішення суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області на користь Приватного акціонерного товариства "Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів" 1762,00 грн (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення згідно пп.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач - Приватне акціонерне товариство "Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів" (вул.Козацька, 56, м.Новгород-Сіверський 16000, код 00292089);

Відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області (проспект Миру, 14, м.Чернігів, 14000, ).

Повне рішення суду складено 23 січня 2019 року.

Суддя Л.О. Житняк