Справа № 826/9979/18
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 січня 2019 року № 826/9979/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
провизнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в березні 2018 року в донарахуванні до розміру пенсії ОСОБА_1, відповідно до вимог Закону України «Про державну службу» в редакції від 16.12.1993 №3723-ХП, законодавству України, яке було чинним на час призначення пенсії ОСОБА_1 в листопаді 2010 року, в розмірі 88% заробітної плати з урахуванням сум середньомісячної матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, зазначених у довідках Управління адміністративними будинками Державного управління справами №180 від 24.11.2010 та №15 від 28.02.2018;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести донарахунок до розміру пенсії ОСОБА_1, відповідно до вимог Закону України «Про державну службу» в редакції від 16.12.1993 №3723-ХП, законодавству України, яке було чинним на час призначення пенсії ОСОБА_1, з 24.11.2010 в розмірі 88% заробітної плати з урахуванням сум, зазначених у довідках Управління адміністративними будинками Державного управління справами №180 від 24.11.2010 та №15 від 28.02.2018, а саме: сума заробітної плати; матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, суми останніх відображені в графі «інші виплати» та розшифровані в останньому абзаці цієї довідки;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, враховуючи раніше виплачену пенсію ОСОБА_1, провести їй виплату пенсії відповідно до вимог Закону України «Про державну службу» в редакції від 16.12.1993 №3723-ХП, законодавству України, яке було чинним на час призначення пенсії ОСОБА_1, починаючи з 24.11.2010 в розмірі 88% заробітної плати з урахуванням сум, зазначених у довідках Управління адміністративними будинками Державного управління справами №180 від 24.11.2010 та № 15 від 28.02.2018, а саме: сума заробітної плати; матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, суми останніх відображені в графі «інші виплати» та розшифровані в останньому абзаці цієї довідки;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві надалі виплачувати пенсію ОСОБА_1 в розмірі, відповідно до вимог Закону України «Про державну службу» в редакції від 16.12.1993 №3723-ХП, законодавству України, яке було чинним на час призначення пенсії ОСОБА_1, в розмірі 88% заробітної плати з урахуванням всіх сум, зазначених у довідках року Управління адміністративними будинками Державного управління справами №180 від 24.11.2010 та №15 від 28.02.2018, а саме: сума заробітної плати; матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, суми останніх відображені в графі «інші виплати» та розшифровані в останньому абзаці цієї довідки.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.07.2018 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для надання відзиву та витребувано від останнього докази та відповідні матеріали.

В обґрунтування позовних вимог вказано про те, що під час призначення позивачу пенсії станом на 24.11.2010 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві не враховано сум середньомісячної матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, зазначених у довідках Управління адміністративними будинками Державного управління справами №180 від 24.11.2010 та №15 від 28.02.2018, що значно зменшило розмір останньої.

31.07.2018 від представника відповідача через канцелярію суду надійшов відзив, в якому зазначено, що про порушення власних прав позивачу стало відомо ще у 2010 році, а тому останньою пропущено встановлений строк звернення до суду з вказаними позовними вимогами. При цьому, за твердженням представника відповідача, підстави для здійснення перерахунку призначеної позивачу пенсії відсутні, з урахуванням того, що положення Кодексу адміністративного судочинства України не передбачають захист прав, які можуть бути порушені у майбутньому, а тому суд не може визначити кінцеву дату нарахування позивачу пенсії.

08.08.2018 від представника позивача через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив, в якій останній додатково наголошував на обґрунтованості заявлених позовних вимог.

З огляду на вказане, виходячи з положень п. 2 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов до висновку про можливість розгляду даної адміністративної справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив та відповідь на відзив, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва з 24.11.2010 та отримує пенсію згідно зі Законом України «Про державну службу».

Первинний розрахунок пенсії позивача здійснено на підставі довідки про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 24.11.2010 №180, виданої Управлінням адміністративними будинками Державного управління справами, згідно з якою розрахунок пенсії здійснено з урахуванням надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, надбавки за почесне звання «заслужений», надбавки за роботу з таємними документами, залежно від ступеня таємності, доплати за науковий ступінь кандидата або доктора наук, надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, премії та премії до державних, професійних свят та ювілейних дат.

Надалі, ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою від 05.03.2018 (отримана 05.03.2018 за вх. №С-2600), в якій просила донарахувати, відповідно до вимог Закону України «Про державну службу» у редакції від 16.12.1993, законодавства України, яке було чинним на час призначення пенсії, тобто станом на листопад 2010 року, до розміру її пенсії, обчисленої у листопаді 2010 року Управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва з порушенням норм чинного законодавства на той час, врахувавши всі види оплати праці, зокрема, що розміщені в графі «Інші виплати» довідки від 28.02.2018 №15 Управління адміністративними будинками Державного управління справами про складові заробітної плати для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про Державну службу», а саме: матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових умов; індексація заробітної плати, грошова винагорода за сумлінну працю в органах державної влади, премії, у тому числі до державних, професійних свят та ювілейних дат, та, відповідно, провести виплату недоплаченої пенсії.

В якості додатку до вказаної заяви зазначено довідку від 28.02.2018 №15 Управління адміністративними будинками Державного управління справами, копія якої наявна у матеріалах справи та згідно з якою, ОСОБА_1 за період з 01.11.2008 по 31.10.2010 інші виплати становили 19 230,16 грн. із зазначенням того, що на всі виплати, включені у довідку, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. При цьому, «інші виплати» включають у себе матеріальну допомогу на оздоровлення (11 278,73 грн.) та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань (7 951,43 грн.).

Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві за результатами розгляду вказаної заяви листом від 03.04.2018 №13165/02/С-2600 повідомлено позивача про відсутність підстав для перерахунку призначеної позивачу пенсії.

Вважаючи вказану відмову необґрунтованою, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, яка діяла станом на момент призначення позивачу пенсії), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оплату праці», основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Приписами ст. 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пп. 3 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», у межах затвердженого фонду оплати праці працівникам можуть надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та допомога для оздоровлення.

У силу положень Постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 №212 «Про затвердження Порядку видачі грошової допомоги державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків», сума грошової винагороди включається до фонду оплати праці та відповідно до законодавства враховується під час визначення бази (об'єкта) для оподаткування, для нарахування страхових внесків до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування та збору до Пенсійного фонду.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань, яка є частиною заробітної плати, входять до структури заробітної плати державного службовця.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (чинної станом на момент призначення позивачу пенсії) встановлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класичний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Законом України «Про оплату праці» встановлено, що до структури заробітної плати, крім основної і додаткової, входять інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які проводяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу) на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених законодавчих норм вбачається, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №638/13232/16-а (ЄДРСР №75082507).

Відповідно до наявної у матеріалах справи копії довідки від 28.02.2018 №15 Управління адміністративними будинками Державного управління справами, ОСОБА_1 за період з 01.11.2008 по 31.10.2010 інші виплати становили 19 230,16 грн. із зазначенням того, що на всі виплати, включені у довідку, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. При цьому, «інші виплати» включають у себе матеріальну допомогу на оздоровлення (11 278,73 грн.) та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань (7 951,43 грн.).

Отже, при первинному розрахунку пенсії позивача складові заробітної плати враховано не повністю, а саме: не було враховано графу «Інші виплати», що складається із суми матеріальної допомоги на оздоровлення та суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Таким чином, відмова відповідача у здійсненні перерахунку призначеної позивачу пенсії, оформлена листом від 03.04.2018 №13165/02/С-2600, є необґрунтованою, оскільки такий перерахунок повинен здійснюватися з усіх сум заробітної плати, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі й з суми матеріальної допомоги на оздоровлення та суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Як встановлено з матеріалів справи, порушення прав позивача в частині невиплати пенсії з врахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань відбувалося періодично, починаючи з 24.11.2010.

Разом з тим, до суду з позовом про захист своїх порушених прав позивач звернулась 26.06.2018.

Отже, враховуючи дату звернення позивача до суду з адміністративним позовом, шестимісячний строк на звернення до суду з позовом, період, за який позивач просить суд захистити її права, суд приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту в межах шестимісячного строку, починаючи з 26.12.2017.

Між тим, доказів в підтвердження поважності причин пропуску встановленого законом строку та неможливості звернення до суду з позовом, починаючи з 24.11.2010 позивачем не надано.

У той же час, суд звертає увагу, що у межах спірних правовідносин відповідачем станом на 24.11.2010 не порушено законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, оскільки першочергово пенсія позивачу призначалась на підставі довідки від 24.11.2010 №180, виданої Управлінням адміністративними будинками Державного управління справами, в якій інформація щодо «Інших виплат» була відсутня. Відтак, станом на 24.11.2010 відповідач був позбавлений можливості здійснити призначення пенсії, включивши такі виплати.

Натомість, нову довідку від 28.02.2018 №15 Управління адміністративними будинками Державного управління справами позивач пред'явила до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві лише разом із заявою від 05.03.2018 (отримана 05.03.2018 за вх. №С-2600). Доказів того, що відповідач протиправно ухилявся від перерахунку пенсії до 05.03.2018 позивачем не надано, а з матеріалів справи не вбачається.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у перерахуванні ОСОБА_1 пенсії з урахуванням сум середньомісячної матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, зазначених у довідці Управління адміністративними будинками Державного управління справами від 28.02.2018 №15, та, як наслідок, зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок ОСОБА_1 пенсії з урахуванням сум середньомісячної матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, зазначених у довідці Управління адміністративними будинками Державного управління справами від 28.02.2018 №15, починаючи з 26.12.2017.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції від 25.06.2018 №185, ОСОБА_1 під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 2 114,40 грн., які підлягають присудженню на користь останнього у розмірі 1 057,20 грн.

Керуючись ст.ст. 77, 139, 246, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у перерахуванні ОСОБА_1 пенсії з урахуванням сум середньомісячної матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, зазначених у довідці Управління адміністративними будинками Державного управління справами від 28.02.2018 №15.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок ОСОБА_1 пенсії з урахуванням сум середньомісячної матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, зазначених у довідці Управління адміністративними будинками Державного управління справами від 28.02.2018 №15, починаючи з 26.12.2017.

В іншій частині позову відмовити.

Присудити здійснені ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) документально підтверджені судові витрати у розмірі 1 057,20 грн. (однієї тисячі пятдесяти семи грн. 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок