Справа № 504/2967/17     
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 504/2967/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Бутенко А.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (65082, м. Одеса, вул. Софіївська, 21) до Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області (67571, Одеська область, Лиманський район, село Фонтанка, вул. Степна, 4) про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернувся ОСОБА_1 до Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 24 березня 2006 року №313-IV «Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки ДП «МакКенлі» в довгострокову оренду на 49 років».

В обґрунтування адміністративного позову Позивачем зазначено, що ОСОБА_1, як громадянин України, громадський діяч, керівник громадської організації, покликаний захищати інтереси інших громадян України, вважає рішення Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 24 березня 2006 року №313-IV «Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки ДП «МакКенлі» в довгострокову оренду на 49 років», яке передувало масштабним зсувам, є очевидно не виконаним в частині реалізації цілей використання земельної ділянки в інтересах територіальної громади Одеської області, а тому є протиправним, незаконним та неконституційним.

04.09.2017 року Позивач звернувся із зазначеним позовом до Комінтерніського районного суду Одеської області.

Ухвалою Комінтерніського районного суду Одеської області від 05.09.2017 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Комінтерніського районного суду Одеської області від 08.06.2018 року матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області про визнання протиправним та скасувати рішення, направлено за предметною підсудністю до Одеського окружного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.07.2018 року справа призначена до розгляду судді Бутенко А.В.

Ухвалою від 06.08.2018 року, суддею прийнято справу прийнято до свого провадження за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

04.09.2018 року від Відповідача надійшов відзив на позов (а.с. 80-84), в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування зазначено, що позов є необґрунтованим, а вимоги позивача безпідставними, оскільки позивач не надав жодного обґрунтованого доказу незаконності та неправомірності прийнятого сільською радою рішення від 24.03.2006 року № 313-IV та не підтвердив обставини, за яких, на його думку порушені його права, свободи та інтереси.

Сторони до судового засідання, яке було призначено на 03 жовтня 2018 року, не зявились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином (а.с. 78-79).

У відзиві на позов, Відповідач просив розглядати справу за відсутності представника (а.с. 84).

Таким чином, згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, розгляд справи проведено у порядку письмового провадження.

В силу частини 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Інших заяв та клопотань до суду по суті справи не надходило.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлене наступне.

Як вбачається із змісту позову, із засобів масової інформації громадському суспільству Одещини, до якого належить керівник Громадського руху «За всю Одесу!» Громадської організації «Громадська ініціатива південного регіону» ОСОБА_1, стало відомо про масштабний зсув грунту, який стався 28-29 серпня 2017 року в селі Фонтанка Комінтернівського району Одеської області.

У журналістських джерелах також оприлюднено інформацію про те, що, передбачаючи вказане явище, Фонтанська сільська рада Комінтернівського району Одеської області 24 березня 2006 року прийняла рішення № 313-IV «Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки ДП «МакКенлі» в довгострокову оренду на 49 років», згідно з яким земельна ділянка уздовж набережної смуги, де стався зсув, виділялась для проведення робіт по зупиненню зсувних процесів не органу державної влади, а комерційній структурі.

Судом встановлено із позову, що Позивач заявляє про порушення його особистих майнових та немайнових прав як громадянина України, громадського діяча, керівника громадської організації, покликаної захищати інтереси інших громадян України, зокрема порушеними позивач зазначає:

- право на безпечне для життя і здоровя довкілля (cт. cт. 3, 50 Конституції України);

- право на участь у місцевому самоврядуванні (cт. 7 Конституції України);

- право на користування землею (ст. 13 Конституції України);

- право на розпорядження землею виключно в інтересах громади, як то на користь учасників АТО (ч. 14 cт. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»).

На думку Позивача, оскаржуваний акт органу місцевого самоврядування та порушені права позивача перебувають у прямому причино-наслідковому звязку, оскільки без прийняття рішення сесії сільської ради, розпорядження прибережною смугою села Фонтанки Комінтернівського району Одеської області було б іншим, відповідно до п. 37 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» більш ефективним, суспільно-необхідним, в тому числі, можливо, і на потреби учасників бойових дій, що мають відповідні переваги в отриманні права на землю. Крім того, використання землі села Фонтанки громадянами України, вочевидь забезпечило б її (землі) збереженість, та безпечний стан.

Позивач вважає, що вказане рішення органу місцевого самоврядування, яке передувало масштабним зсувам, є очевидно не виконаним в частині реалізації цілей використання земельної ділянки в інтересах територіальної громади Одеської області, а тому є незаконним; потребує належної правової експертизи його суспільної доцільності та скасування, а тому звернувся із даним позовом до суду.

Оцінюючи рішення суб`єкта владних повноважень, суд виходить з приписів ч. 2 ст. 2 КАС України та доходить висновку про відмову в задоволені позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За змістом статті 13 Конституції України, земля є обєктом права власності українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України та ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваження щодо розпорядження землями комунальної власності територіальних громад відносяться до компетенції сесії сільської, селищної, міської ради.

У відповідності до п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин, та у відповідності до ст. 59 цього Закону, акти органу місцевого самоврядування оформлюються у формі рішень.

Частиною першою статті 116 зазначеного Кодексу встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

За результатами розгляду клопотання ДП «Маккенлі» про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки в довгострокову оренду на сесії Фонтанської сільської ради 24.03.2006 року прийнято рішення № 313-IV «Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки ДП «Маккенлі» в довгострокову оренду на 49 років».

Згідно з пунктами 1-3 вказаного рішення затверджено матеріали попереднього вибору земельної ділянки ДП «Маккенлі», надано дозвіл на проведення проектно-пошукових робіт ДП «Маккенлі» по берегоукріпленню та розробці комплексу рекреаційних обєктів та надано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки ДП «Маккенлі» в довгострокову оренду на 49 років, для проведення робіт по призупиненню зсувних процесів на аварійно-небезпечних ділянках та будівництву комплексу рекреаційного призначення, що перебувають у запасі Фонтанської сільської ради в межах населеного пункту.

З урахуванням вищевказаних норм законодавства, Фонтанська сільська рада була наділена правом розпоряджатись вказаною земельною ділянкою комунальної власності, процедуру розпорядження здійснено у відповідності до закону шляхом розгляду питання на сесії та прийняття відповідного рішення.

За частиною 1 статті 124 Земельного кодексу України (у редакції на момент виникнення правовідносин), передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Вимога щодо необхідності проведення земельних торгів при передачі земельної ділянки в оренду на час прийняття рішення не діяла та зміни у статтю 124 Земельного кодексу України були прийняті після прийняття оскаржуваного рішення, а тому твердження Позивача про порушення сільською радою процедури прийняття рішення є безпідставними.

З відзиву на позов вбачається, що реалізуючи рішення, яке оскаржене, підприємством ДП «Маккенлі» замовлено та виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, який подано на розгляд Фонтанської сільської ради.

Рішенням сільської ради від 27.04.2007 року № 125-V затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки вказаному підприємству в довгострокову оренду та на його підставі укладено договір оренди земельної ділянки від 24.10.2007 року з ДП «Маккенлі».

Таким чином, після затвердження рішенням сільської ради від 27.04.2007 року № 125-V проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки ДП «Маккенлі», оскаржуване рішення сільської ради про надання дозволу на його розробку було реалізовано та вичерпало свою дію.

Подальші правовідносини між сільською радою та ДП «Маккенлі», а також права та обовязки сторін закріплені в договорі оренди земельної ділянки.

У своєму рішенні від 09.12.2014 року № 21-308а14 Верховний Суд України зазначив, що у разі прийняття субєктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Зазначена правова позиція викладена також у постановах Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року № 21-5535а15, від 11 листопада 2014 року № 21-493а14.

Суд погоджується із думкою Відповідача, що позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї, не може бути розглянуто за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, але враховує, що предметом заявленого позову є протиправність прийнятого рішення про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки, що віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

При цьому Позивачем не оскаржується правомірність набуття юридичною особою спірної земельної ділянки.

З аналізу позовної заяви ОСОБА_1 можна зробити висновок, що вона обґрунтована не лише порушеням процедури прийняття рішення, а й невиконанням ДП «Маккенлі» своїх зобовязань по берегоукріпленню узбережжя села Фонтанка, та як наслідок, до теперішнього часу не зупинено процес зсуву грунту на узбережжі села Фонтанка Лиманського району Одеської області.

Дійсно, у договорі оренди на ДП «Маккенлі» покладені обовязки щодо проведення робіт по призупиненню протизсувних процесів на аварійно-небезпечних ділянках с. Фонтанка, та подальшої експлуатації берегоукріплювальних та протизсувних споруд в с. Фонтанка Лиманського району Одеської області.

Разом з тим, сільською радою прийнято рішення від 27.04.2007 року № 125-V про передачу підприємству земельної ділянки рекреаційного призначення площею 33,058 та, яка перебувала у запасі сільської ради, та укладено відповідний договір оренди земельної ділянки з конкретним цільовим призначенням - проведення робіт по призупиненню протизсувних процесів на аварійно-небезпечних ділянках с. Фонтанка.

Проте, вказане рішення сільради про передачу землі в оренду не оскаржується позивачем.

Суд зазначає, що позивач обгрунтовує протиправність рішення сільської ради від 24.03.2006 року № 313-IV невиконанням зобовязань, які виникають з рішення сільради від 27.04.2007 року № 125-V та договору оренди землі.

Судом встановлено, що Фонтанська сільська рада скористалась своїм правом, як орендодавця, щодо дострокового розірвання у судовому порядку договору оренди земельної ділянки через несвоєчасне внесення ДП «Маккенлі» орендних платежів за землю та невиконання робіт по берегоукріпленню, що підтверджується Рішенням господарського суду Одеської області від 29.04.2016 року у справі № 916/274/16, яким відмовлено у задоволенні позову в частині розірвання договору оренди земельної ділянки. Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14.06.2016 року апеляційну скаргу Фонтанської сільської ради залишено без задоволення, а рішення господарського суду Одеської області - без змін.

Судові рішення мотивовані тим, що договір оренди земельної ділянки укладено на 49 років, а умовами договору не визначено обовязок ДП «Маккенлі» завершити визначені договором роботи у певний строк, а тому вказаний обовязок орендар повинен виконати упродовж дії договору оренди земельної ділянки (а.с. 85-93).

Також, у позовній заяві позивачем зазначається, що оскаржуваним рішенням порушено права учасників бойових дій, закріплені ч. 14 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Згідно вказаної норми закону, учасникам бойових дій у першочерговому порядку відводяться земельні ділянки для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва.

Проте, суд зазначає, що у позові не наведено, яким чином прийняттям оскаржуваного рішення Фонтанською сільською радою порушено права та інтереси, закріплені вказаною нормою закону, стосовно яких осіб та які права порушені, зокрема Позивача.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що Позивач не надав жодного обґрунтованого доказу незаконності та неправомірності прийнятого сільською радою рішення від 24.03.2006 року № 313-IV та не підтвердив обставини, за яких, на його думку порушені його права, свободи та інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 1 ст. 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Приймаючи до уваги викладене, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не обґрунтовані, документально не підтверджені, а тому не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Керуючись статтями 2, 5-9, 72-73, 77, 159, 241-246, 250-251, 263 КАСУкраїни, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (65082, м. Одеса, вул. Софіївська, 21) до Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області (67571, Одеська область, Лиманський район, село Фонтанка, вул. Степна, 4) про визнання протиправним та скасування рішення від 24.03.2006 року № 313-IV відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанціїв 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бутенко А.В.

.