Справа № 826/16225/15
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

24 січня 2019 року

Київ

справа №826/16225/15

адміністративне провадження №К/9901/13462/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Мороз Л.Л., Кравчука В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2016 року (суддя Коротких А.Ю.) у справі №826/16225/15 за позовом ОСОБА_3 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни, про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту - відповідач-1), Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни (далі по тексту - відповідач-2), в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність відповідача-2 щодо не включення позивача до реєстру кредиторів ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» за Договорами банківських вкладів № 833068/2014 від 13 серпня 2014 року (на 5098 доларів США); № 730507/2014 від 21 січня 2014 року (на 2000 грн.), № 776575/2014 від 23 квітня 2014 року (на 7635 доларів США), № 833065/2014 від 13 серпня 2014 року (на 6000 доларів США), які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

визнати заяву позивача до відповідача-2 щодо включення ОСОБА_3 до реєстру кредиторів ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» за Договорами банківських вкладів № 833068/2014 від 13 серпня 2014 року (на 5098 доларів США); № 730507/2014 від 21 січня 2014 року (на 2000 грн.), № 776575/2014 від 23 квітня 2014 року (на 7635 доларів США), № 833065/2014 від 13 серпня 2014 року (на 6000 доларів США), які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, такою, що підлягає задоволенню;

зобов'язати відповідача-2 подати до відповідача-1 додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягає відшкодуванню за договорами банківських вкладів № 833068/2014 від 13 серпня 2014 року (на 5098 доларів США); № 730507/2014 від 21 січня 2014 року (на 2000 грн.), № 776575/2014 від 23 квітня 2014 року (на 7635 доларів США), № 833065/2014 від 13 серпня 2014 року (на 6000 доларів США);

зобов'язати відповідача-1 здійснити необхідні дії для включення позивача в загальний реєстр вкладників ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», які мають право на відшкодування за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договорами банківських вкладів № 833068/2014 від 13 серпня 2014 року (на 5098 доларів США), № 730507/2014 від 21 січня 2014 року (на 2000 грн.), № 776575/2014 від 23 квітня 2014 року (на 7635 доларів США), № 833065/2014 від 13 серпня 2014 року (на 6000 доларів США), укладеними між позивачем та ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку».

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2015 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної Марини Анатоліївни щодо не включення ОСОБА_3 до реєстру кредиторів ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної Марини Анатоліївни надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про вкладника ОСОБА_3, як вкладника, який має право на відшкодування за Договорами № 730507/2014 від 21 січня 2014 року; договір № 776575/2014 від 23 квітня 2014 року; договір № 833065/2014 від 13 серпня 2014 року вкладами в ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. В іншій частині позовних вимог відмовлено повністю.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» Славкіна Марина Анатоліївна подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 грудня 2015 року відмовлено Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» Славкіній М.А. у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору. Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2015 року - залишено без руху.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2016 року відмовлено Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» Славкіній М.А. у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору. Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2015 року - повернуто апелянту.

18 травня 2016 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» Славкіна М.А. повторно звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2015 року.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. про поновлення строку на апеляційне оскарження. Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2015 року - залишено без руху.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2016 року клопотання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни про визнання причин пропуску строку на апеляційне оскарження поважними залишено без задоволення. У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» Славкіна Марина Анатоліївна подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2016 року та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що із введенням у банку тимчасової адміністрації змінилися робочі процеси, зокрема в частині погодження документів та етапів їх проходження. З огляду на вказане, складання та подання процесуальних документів, в тому числі і затвердження кошторису витрат, потребує додаткового часу. Наголошено на тому, що велике навантаження на працівників юридичного підрозділу зумовлено великою кількістю позовних заяв до банку з приводу неповернення депозитних коштів вкладників.

Інші учасники судового процесу правом на додання заперечень на касаційну скаргу не скористались.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 189 Кодексу адміністративного судочинства, в редакції, чинній на час постановлення оскарженої ухвали суду, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Незалежно від поважності причини пропуску строку апеляційного оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб'єкта владних повноважень подана після спливу одного року з моменту оголошення оскаржуваного судового рішення.

Отже, законодавством передбачено, як дії суду при подачі апеляційної скарги після закінчення строків, установлених статтею 186 Кодексу, так і дії суду у разі неподання у встановлений судом строк заяви про поновлення цього строку або визнання судом підстав для поновлення строку, вказаних у заяві, неповажними.

Так, ухвалою суду апеляційної інстанції від 10 червня 2017 року визнано неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2015 року, а апеляційну скаргу залишено без руху та надано 30-денний строк з моменту отримання копії ухвали для подання до суду апеляційної інстанції заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення з інших підстав.

На виконання вимог зазначеної ухвали відповідачем-2 подано заяву, в якій Уповноважена особа в якості поважності причин пропуску строку посилається на те, що з огляду на зміну робочих процесів встановлено нові етапи погодження документів та інформації, необхідної для складання процесуальних документів, що потребує додаткового часу. Крім того, відбувається скорочення персоналу та перерозподіл обов'язків щодо підготовки та надання інформації.

Частиною першою статті 102 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали суду, апеляційним судом на підставі наданих скаржником документів прийнято до уваги той факт, що вперше апеляційна скарга була подана вчасно, проте заявником не було сплачено судовий збір в порядку та розмірах установлених законодавством, що стало підставою для залишення апеляційної скарги без руху та надання достатнього часу для усунення виявлених недоліків. Проте, виявлені недоліки усунуті не були. Повторна апеляційна скарга подана 18 травня 2016 року, тобто з пропуском строків апеляційного оскарження.

Колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для поновлення такого строку, оскільки наведені відповідачем-2 обставини пропуску строку на апеляційне оскарження, що зумовлені значним навантаженням на працівників юридичного відділу та зміну процедури підготовки та подання відповідних документів, не можуть бути визнані об'єктивними та непереборними, адже залежать від неналежної організації претензійно-позовної роботи юридичного відділу та носять виключно суб'єктивний характер.

При цьому, суд касаційної інстанції також враховує і те, що вдруге апеляційну скаргу відповідачем було подано 18 травня 2016 року, тобто майже через чотири місяці після її повернення судом апеляційної інстанції (01 лютого 2016 року). При цьому, доказів наявності непереборних обставин, які б перешкоджали апеляційному оскарженню судового рішення у цей період, матеріали справи не містять.

Відповідно до статті 129 Конституції України та статті 7 КАС України, однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 травня 2008 року "Надточій проти України" принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Обов'язок сплати судового збору слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду. При цьому, судовий збір виконує не тільки фіскальну, а й дисциплінуючу функцію. Він є одним із способів стимулювання належного виконання учасниками відповідних правовідносин (у тому числі органами державної влади) своїх прав та обов'язків, передбачених законами України.

Слід зазначити, що гарантоване законодавством право апеляційного та касаційного оскарження судових рішень кореспондується із дотриманням особами порядку такого оскарження, зокрема, шляхом дотримання ними строків, що відповідає принципу правової визначеності та рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи те, що заявником не було наведено поважних причин для поновлення строків апеляційного оскарження, а наведені - не є поважними, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом апеляційної інстанції виконано всі вимоги процесуального законодавства, у зв'язку з чим касаційна скарга, в межах її доводів, не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 345, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2016 року про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі №826/16225/15 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

Л.Л. Мороз

В.М. Кравчук ,

Судді Верховного Суду