Справа № 320/9172/18
Суддя: Редько О. В.
Дата ухвалення: 2019-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 25.01.2019
Справа № 320/9172/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«25» січня 2019 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Редько О.В.,

за участі секретаря - Колеснікової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Херсонській області лейтенанта поліції Нікіфорова Максима Віталійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі від 24.10.2018 року серії НК №391036 та закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.10.2018 року він керуючи автомобілем Renault Trafic, державний номер НОМЕР_1, рухався по автодорозі Одеса-Миколаїв-Новоазовськ. Починаючи рух в межах населеного пункту с. Шевченкове Миколаївської області ближнє світло фар позивач не вмикав. Виїхавши за межі с. Шевченково, позивач увімкнув ближнє світло фар, але через кілька сотень метрів був змушений зупинитись на вимогу відповідача, який повідомив про порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме: рухався автодорогою поза населеним пунктом без увімкненого ближнього світла фар чи денних ходових вогнів. Позивач пояснив, що ближнє світло фар було ввімкнуте, а відповідач цього не помітив у зв'язку з тим, що автомобіль рухався в колоні інших транспортних засобів. Відповідачем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 24.10.2018 року серії НК №391036. Після отримання копії постанови та ознайомленням зі змістом позивач дізнався, що відповідачем було внесено до постанови наступні відомості: «зупинившись на вимогу співробітника поліції не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію». Позивача постановою було визнано винним у порушенні пункту 9.8, 9.9б ПДР та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень 00 копійок. Позивач вважає, що постанова необґрунтована та винесена з порушенням норм процесуального законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує повністю, просить його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду відзив на позовну заяву. Відповідач в відзиві зазначає, що вимоги позивача є безпідставними та не підлягають задоволенню з певних підстав. Відповідач пояснює, що 24.10.2018 року о 14 годині 20 хвилин він виявив автомобіль Renault Trafic, державний номер НОМЕР_1, під керуванням позивача, який не ввімкнув денних ходових вогнів поза межами населеного пункту та при зупинці працівниками поліції не ввімкнув аварійну сигналізацію на транспортному засобі, чим порушив п. 9.8, 9.9 б ПДР. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення було складено постанову та надано ОСОБА_1 для ознайомлення. Крім того, винесена постанова про накладення адміністративного стягнення на позивача була винесена з дотриманням вимог чинного законодавства та уповноваженою особою.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши письмові докази по справі, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що адміністративний позов підлягає повному задоволенню за наступних підстав.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

З вимог ч.1 ст. 2 КАС України вбачається, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Як вбачається з вимог ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Судом встановлено, що постановою інспектора Управління патрульної поліції в Херсонській області лейтенанта поліції Нікіфорова М.В. було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 425 гривень 00 копійок.

В постанові зазначено, що 24.10.2018 року о 14 годині 20 хвилин, ОСОБА_1, керуючи автомобілем Renault Trafic, державний номер НОМЕР_1, керував транспортним засобом без ввімкнених денних ходових вогнів поза населеним пунктом та при зупинці працівниками поліції не ввімкнув аварійну сигналізацію на транспортному, чим порушив п.9.8, 9.9б ПДР.

Відповідно до п. 9.8 ПДР України з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Відповідно до п. 9.9б ПДР України, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського.

Відповідно до положень пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями, зокрема ч.2 ст.122 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122 ч. 2 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що при винесенні постанови порушень діючого законодавства з боку державтоінспектора допущено не було. Ці документи відповідають вимогам ст. ст. 256 та 283 КУпАП.

У відповідності до ст. 222 КУпАП працівники Державної автомобільної інспекції, які мають спеціальні звання мають право розглядати справи та накладати адміністративні стягнення за адміністративні правопорушення передбачені ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до цих вимог закону інспектор Управління патрульної поліції в Херсонській області лейтенант поліції Нікіфоров М.В. розглянув справу на місті події та виніс постанову по справі.

Інспектор правильно прийшов до висновку про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, а саме порушень вимог п.п. 9.8, 9.9б ПДР України.

Матеріалами адміністративної справи підтверджується факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 2 КУпАП.

Разом з тим, при визначенні виду і міри адміністративного стягнення, згідно зі ст. 33 КУпАП враховується характер здійснених правопорушень, особу правопорушника, ступень його вини, майнове становище, обставини пом`якшуючи і обтяжуючи відповідальність.

Відповідно п. 3 ч. 1 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена, а саме, постанова іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - до вищестоящого органу (вищестоящій посадовій особі) або до районного, міського районного в місті, міського або міськрайонного суду, в порядку, визначеному Кодексу України про адміністративні правопорушення, з особливостями, встановленими Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності скоєного адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважена вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Позивач до адміністративної відповідальності не притягувався, скоєне ним правопорушення не потягло настання будь-яких негативних наслідків. З урахуванням характеру та обставин правопорушення, суд визнає його малозначним та вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та оголосити йому усне зауваження.

Згідно ч. 2 ст. 284 КУпАП, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Керуючись статями 6, 7, 9, 10, 12, 19, 20, 72-77, 90, 94, 192, 193, 211, 241-246,286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Херсонській області лейтенанта поліції Нікіфорова Максима Віталійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №391036 від 24.10.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 2 КУпАП та накладенні адміністративного стягнення в розмірі 425 гривень 00 копійок - скасувати.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП, обмежившись усним зауваженням

Провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: