Справа № 686/16819/18
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/16819/18

Головуючий у 1-й інстанції: Карплюк О.І.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

22 січня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції Максимова Михайла Євгеновича на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції Максимова Михайла Євгеновича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

в липні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до Інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції Максимова Михайла Євгеновича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, №14499/4118/2018 від 17.07.2018 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 225 грн та закриття провадження у справі.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2018 року позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Відзив позивача на апеляційну скаргу на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходив, що відповідно до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до постанови №14499/4118/2018 від 17.07.2018 року близько 21 години 31 хвилини в м. Хмельницькому, по вул. Залізняка, 22/1 позивач здійснив стоянку транспортного засобу марки Toyota Land Cruiser 150, д.н.з. НОМЕР_1, на газоні, чим порушив вимоги п. 15.10."є" Правил дорожнього руху України, у зв'язку з чим його притягнуто до відповідальності згідно з ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 225 грн.

Не погодившись з вказаною рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що окрім постанови про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, суду не надано інших належних та допустимих доказів, які вказували на доведеність його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст.14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.п."є" п.15.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - ПДР) стоянка забороняється, зокрема, на газонах.

Згідно з п.1.10 ПДР Терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення:

- газон - ділянка однорідної території із дерновим покривом, який штучно створюється шляхом посіву і вирощування дерноутворювальних трав (переважно багаторічних злаків) або одернування;

- стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов'язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

Ч.1 ст.122 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст.245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З відеозапису з нагрудної відеокамери поліцейського (а.с.18) встановлено, що під час розмови з поліцейськими ОСОБА_3 зазначив, що місце стоянки автомобіля є прибудинковою територією будинку, в якому він проживає, та вказав, що він поставив свій автомобіль на вказаному місці (година зйомки 20:56).

Позивач заперечив проти того, що місце стоянки його автомобіля є газоном, та стверджував, що місце стоянки автомобіля є прибудинковою територією й іншого місця для паркування автомобіля не було.

Після цього на запитання поліцейського позивач зазначив, що йому невідомо, хто припаркував автомобіль на газоні.

Відповідно до відеозапису, який долучено до матеріалів справи разом з позовною заявою (а.с.6), позивач заперечив факт паркування ним автомобіля на газоні та зазначив про те, що водій залишив авто та поїхав на залізничний вокзал.

Відповідно до ст.75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що пояснення позивача, що зафіксовані на вказаних вище відеозаписах, не можуть вважатися достовірними доказами, зважаючи на їх суперечливість.

Обґрунтовуючи підстави для скасування оскаржуваної постанови, суд першої інстанції виходив з того, що позивач заперечує свою причетність до вчинення даного правопорушення та стверджує, що він був лише пасажиром вказаного транспортного засобу.

Водночас, під час з'ясування обставин справи лише позивач знаходився біля автомобіля, надавав вказані вище пояснення поліцейським та саме позивач переставив автомобіль на інше місце.

Крім того, в матеріалах справи міститься копія постанови від 09.08.2018 року №722069 (а.с.17), відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за керування автомобілем НОМЕР_2, без реєстраційних документів.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав вважати, що інша особа могла керувати автомобілем НОМЕР_2, та здійснити стоянку вказаного транспортного засобу на газоні.

Отже, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про відсутність доказів порушення ОСОБА_3 п.п."є" п.15.10 ПДР.

Оцінюючи доводи позовної заяви про те, що місце стоянки автомобіля не є газоном, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до плану прибудинкової території будинку за адресою: вул. Максима Залізняка, 22/1 (а.с.34) площу прибудинкової території складає асфальтове покриттям та газон.

Таким чином, зелені насадження на прибудинковій території по вул. Максима Залізняка, 22/1, де позивач припаркував автомобіль НОМЕР_2, є газоном.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, а порушення ОСОБА_3 вимог п.п."є" п.15.10 ПДР повністю підтверджуються встановленими у справі обставинами, тому при винесенні оскаржуваної постанови відповідач діяв на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Висновки суду першої інстанції по суті спору не відповідають встановленим у справі обставинам, що призвело до неправильного її вирішення, у зв'язку з чим апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції Максимова Михайла Євгеновича задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції Максимова Михайла Євгеновича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити повністю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення відповідно до ч.1 ст.272 КАС України.

Відповідно до ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Постанова суду складена в повному обсязі та підписана 22 січня 2019 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Курко О. П. Совгира Д. І.