Справа № 808/1317/18
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2019 року м. Дніпросправа № 808/1317/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Шальєвої В.А., Юрко І.В.,

секретар судового засідання - Лащенко Р.В., за участю позивача - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04.07.2018 року в адміністративній справі №808/1317/18 (суддя у 1 інстанції Бойченко Ю.П., повний текст рішення складено 04.07.2018 року)

за позовом ОСОБА_1

до Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив:

- визнати бездіяльність відповідача по зарахуванню до загального трудового стажу додаткових періодів та здійсненні перерахунку пенсії протиправною;

- зобов'язати відповідача зарахувати в загальний трудовий стаж позивача період з 28.11.1975 по 01.09.1976 та період з 25.06.1981 по 15.08.1981 (10 місяців 24 дні) та здійснити перерахунок пенсії з врахуванням додаткових періодів.

В обґрунтуванні позовних вимог зазначалося, що з 28.11.1975 року по 01.09.1976 року за направленням колгоспу позивач навчався на підготовчому відділенні в Мелітопольському інституті механізації сільського господарства, в якому в подальшому здобував освіту до 15.08.1981 року, проте відповідачем протиправно не враховано до трудового стажу періоди з 28.11.1975 року по 01.09.1976 року та з 25.06.1981 року по 15.08.1981 року.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04.07.2018 року у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначив, що суд першої інстанції не застосував положення абз. 2,3 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Мелітопольському ОУПФУ в Запорізькій області як пенсіонер за віком.

З 1974 рік по 1983 рік позивач був членом колгоспу "Прапор комунізму", що підтверджується трудовою книжкою колгоспника від 20.08.1974 року №217.

Згідно з рішенням загальних зборів колгоспу позивача направлено на навчання на підготовче відділення при Мелітопольському інституті механізації сільського господарства, про що свідчить лист колгоспу від 20.09.1975 року №352.

Відповідно до наказу Мелітопольського інституту механізації сільського господарства від 28.11.1975 року №708 ОСОБА_1 зарахований слухачем підготовчого відділення інституту.

Наказом від 24.07.1976 року №464 позивача зараховано студентом першого курсу та надано канікули до 01.09.1976 року.

Наказом від 26.06.1981 року №161-С позивачу присвоєно кваліфікацію інженера-механіка і видано диплом встановленого зразка.

ОСОБА_1 неодноразово звертався до Мелітопольського ОУПФУ в Запорізькій області з заявами про зарахування до загального трудового стажу періодів з 28.11.1975 року по 01.09.1976 року та з 25.06.1981 року по 15.08.1981 року, проте орган Пенсійного фонду відмовив позивачу, що оформлено листами від 21.02.2018 року №35/О-7 та від 26.03.2018 року №52/О-7.

Відповідно до ч.4 ст. 24 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Згідно з пунктом "д" частини третьої статті 56 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Статтею 45 Закону СРСР від 19.07.1973 "Про затвердження Основ законодавства Союзу РСР і союзних республік про народну освіту" було передбачено, що вища освіта здійснюється в університетах, інститутах, академіях, заводах - втузах та інших навчальних закладах, віднесених у встановленому порядку до вищих навчальних закладів. Підготовка фахівців у вищих навчальних закладах здійснюється за денною, вечірньою та заочною формами навчання.

За змістом ч. 2 ст. 53 Закону України "Про вищу освіту" також визначено, що студентом (слухачем) є особа, яка в установленому порядку зарахована до вищого навчального закладу і навчається за денною формою, вечірньою або заочною, дистанційною формами навчання з метою здобуття певних освітнього та освітньо-кваліфікаційного рівнів.

Таким чином, навчанням у вищому навчальному закладі є період з дня зарахування особи до вищого навчального закладу на денну, вечірню або заочну форму навчання до дня її відрахування у зв'язку із завершенням навчання та отриманням відповідного документа про вищу освіту державного зразка.

Відповідно до наказу Мелітопольського інституту механізації сільського господарства від 26.06.1981 року №161-С та архівної довідки Таврійського державного агротехнічного університету (створеного на базі інституту), позивач отримав повну вищу освіту та отримав диплом спеціаліста встановленого зразку серії НОМЕР_1 24.06.1981 року.

При цьому, підготовчі курси (підготовчі відділення) при вищому навчальному закладі не є рівноцінними самим вищим навчальним закладам, перелік яких наведено в ст.45 Основ законодавства Союзу РСР і союзних республік про народну освіту та в ст. 25 Закону України "Про вищу освіту", а навчання на підготовчому відділенні (курсах) не є складовою навчання у вищому навчальному закладі, так як у разі, якщо особа не вступить до останнього з будь-якої причини (відмова від вступу, нездача іспитів тощо), період навчання на підготовчих курсах (відділеннях) не можна вважати здобуттям вищої освіти.

Запис у трудовій книжці про період навчання на підготовчому відділенні та факт отримання державної стипендії не є підставою для зарахування цього періоду до трудового (страхового) стажу.

Так, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що після закінчення підготовчого відділення ОСОБА_1 не отримав освітнього чи освітньо - кваліфікаційного рівня, а лише дістав право на вступ у вищий навчальний заклад, та як наслідок позивач не має права на перерахунок загального трудового (страхового) стажу з урахуванням періоду навчання на підготовчому відділенні Мелітопольського інституту механізації сільського господарства з 28.11.1975 року по 01.09.1976 року.

Крім того суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції відносно того, що членство в колгоспі без фактично відпрацьованих трудоднів не є підставою для зарахування до трудового стажу. Крім того, трудовою книжкою колгоспника не підтверджено відпрацювання ОСОБА_1 встановленого мінімуму трудоднів за 1975 рік після 11 листопада.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно з'ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.

Керуючись статтями 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04.07.2018 року в адміністративній справі №808/1317/18 (суддя у 1 інстанції Бойченко Ю.П., повний текст рішення складено 04.07.2018 року) за позовом ОСОБА_1 до Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04.07.2018 року в адміністративній справі №808/1317/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 21 січня 2019 року.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва

суддя І.В. Юрко