Справа № 2340/4629/18
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року справа № 2340/4629/18
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А.В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання видати довідку про обставини смерті військовослужбовця, -

ВСТАНОВИВ:
До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 , в якій просить зобов`язати відповідача видати довідку про обставини смерті військовослужбовця ОСОБА_2 , яка настала у зв`язку із виконанням обов`язків військової служби, згідно додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу з ЗСУ, затвердженого наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2018 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2001 за №1109/15800.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 01.10.2018 звернувся до відповідача із листом про видачу довідки про обставини смерті його сина, військовослужбовця ОСОБА_2 . Листом відповідача №4252 від 02.11.2018 позивачу відмовлено у видачі вказаної довідки у зв`язку з неможливістю проведення додаткового службового розслідування, відсутністю необхідних матеріалів та інформації. Позивач вважає, що дії відповідача щодо ненадання вказаної довідки унеможливлюють його право на державні гарантії, передбачені Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

26 грудня 2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позову та зазначає, що на підставі п. 21.9 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008, визначення причинного зв`язку захворювання (поранення), контузії, каліцтва, травми), що призвело до смерті військовослужбовця, колишнього військовослужбовця, проводиться штатними ВЛК. Відповідач також зазначає, що додаток 5 до Положення видається військовослужбовцям у разі отримання травми (поранення, контузії, каліцтва), а не у разі смерті військовослужбовця). За фактом смерті ОСОБА_2 було відкрите кримінальне провадження від 01.10.2014 за ч. 1 ст. 115 КК України. Командуванню військової частини НОМЕР_1 до цього часу невідомо, що саме стало причиною смерті ОСОБА_2 , оскільки результати досудового розслідування чи вмотивований вирок суду до військової частини НОМЕР_1 не надходили.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін.

Вивчивши доводи сторін, викладені у позовній заяві та відзиві на позовну заяву, дослідивши письмові докази, які містяться у справі, суд встановив наступне.

Відповідно до витягу з наказу керівника сектору «Б» Міністерства оборони України від 04.09.2014 №45 старший лейтенант ОСОБА_2 вважається таким, що прибув 04.09.2014 у службове відрядження до складу сил та засобів сектора «Б», які залучаються та беруть участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, з метою виконання службових (бойових) завдань як корегувач.

В повідомленні про смерть від 02.10.2014 зазначено, що старший лейтенант корегувач стрілецького взводу стрілецької роти військової частини польова пошта НОМЕР_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призваний 09.05.2014 року Смілянсько-Кам`янським РВК Черкаської області, 02.10.2014 покінчив життя самогубством.

07 жовтня 2014 року помічником командира батальйону з правової роботи молодшим лейтенантом ОСОБА_3 проведено службове розслідування стосовно факту смерті старшого лейтенанта ОСОБА_2 . В ході проведення службового розслідування встановлено, що 02.10.2014 оперативному черговому частини надійшло повідомлення від керівництва батальйону Харків 1 про те, що їхнім патрулем близько 21:00 у центральній частині міста Волноваха, приблизно 1,5 км від місця дислокації батальйону був знайдений старший лейтенант ОСОБА_2 з вогнепальним пораненням голови в районі скроні та був доставлений каретою швидкою допомоги до ЦРЛ м. Волноваха, де йому надали медичну допомогу. До місця пригоди прибула чергова оперативна слідча група, котра провела слідчі дії по з`ясуванню реальних обставин подій. За попередніми даними у ОСОБА_2 в магазині ПМ був відсутній один патрон, в стволі відчувався характерний запах порохових газів, тому є гіпотеза того, що ОСОБА_2 покінчив життя самогубством.

За результатами службового розслідування було складено акт службового розслідування від 07.10.2014, в якому встановлено, що смерть військовослужбовця ОСОБА_2 не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

На підставі акта службового розслідування від 07.10.2014 командиром ВЧ ПП НОМЕР_2 видано наказ від 13.10.2014 №162, відповідно до якого смерть старшого лейтенанта корегувача стрілецького взводу стрілецької роти військової частини польова пошта НОМЕР_2 ОСОБА_2 не пов`язана із виконанням обов`язків військової служби.

Також на підставі акта службового розслідування від 07.10.2014 видано довідку про обставини смерті №884 від 02.03.2017 з висновком про самогубство ОСОБА_2 .

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 04.12.2017, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.02.2018 у справі №823/1207/17 визнано протиправним висновок, викладений у акті службового розслідування від 07.10.2014 командиром ВЧ ПП НОМЕР_2 про визнання смерті військовослужбовця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Потсдам, Німеччина, місце смерті м. Волноваха, Донецької області, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , не пов`язаною із виконанням обов`язків військової служби; визнано протиправним та скасовано наказ командира в/ч ПП НОМЕР_2 від 13.10.2014 №162 в частині визнання смерті військовослужбовця ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , не пов`язаною із виконанням обов`язків військової служби.

Позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 із заявою, в якій просив видати довідку про обставини смерті військовослужбовця ОСОБА_2 згідно додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ, де буде зазначено обставини смерті «при виконанні обов`язків військової служби». Вказав, що зазначена довідка необхідна для отримання матеріальної допомоги та інших пільг, передбачених чинним законодавством України.

Листом від 02.11.2018 №4252 відповідач військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України повідомила позивача, що для уточнення причинного зв`язку смерті ОСОБА_2 з проходженням військової служби йому запропоновано звернутись до органу, який проводить досудове розслідування по даному факту та в подальшому надати до військової частини НОМЕР_1 результати даного розслідування у кримінальному провадженні №0001263 від 01.10.2014 за ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України. Також повідомлено, що постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 04.12.2017 військову частину НОМЕР_1 не було зобов`язано переоформити матеріали службового розслідування по даному факту, оскільки довідка Ф5 (про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва)) видається на підставі матеріалів службового розслідування. Військова частина польова пошта НОМЕР_2 на даний час розформована, в підпорядкування військової частини НОМЕР_1 (п.п. НОМЕР_3 ) прибула у 2016 році. На даний час командири та військовослужбовці військової частини п.п. НОМЕР_2 , які проходили військову службу з померлим ОСОБА_2 , звільнені або переведені до нового місця несення служби, тому об`єктивного проведення службового розслідування військова частина НОМЕР_1 провести не може.

Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи заявою позивача від 01.10.2018, копією листа військової частини НОМЕР_1 від 02.11.2018 №4252, витягом з наказу керівника сектору «Б» №45 від 04.09.2014 та встановлені постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 04.12.2017 у справі №823/1207/17.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Законом України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-ХІІ; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України (частини перша статті 1 Закону).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно із частиною першою статті 40 Закону № 2232-ХІІ гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України «Про Збройні Сили України», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» та іншими законами.

В свою чергу, спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 (далі Наказ №402) у пункті 6.2. якого вказано визначений перелік документів які подаються на військовослужбовців, які направляються на медичний огляд ВЛК у мирний час. Також зазначено, що на осіб, які направляються на огляд з приводу поранень, травм, контузій, каліцтва, одержаних у період проходження ними військової служби, - оригінал довідки про обставини одержання травми (поранення, контузії, каліцтва).

Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) є обов`язковою для прийняття військово-лікарською комісією постанови про причинний зв`язок поранення (контузії, каліцтва) з проходженням військової служби.

З форми зразка Довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), визначеної у Додатку № 5 до Наказу № 402, вбачається, що підставою для складення довідки є акт розслідування, проведеного згідно з наказом командира військової частини.

Порядок розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями і військовозобов`язаними, які призвані на збори (далі - військовослужбовці), професійних захворювань, отриманих ними під час проходження військової служби (зборів), та аварій, що сталися у військових частинах, військово-навчальних закладах, установах, організаціях Збройних Сил України, структурних підрозділах центрального апарату Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України (далі - військові частини) передбачено Інструкцією про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 6 лютого 2001 року № 36, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 23.02.2001 року за № 169/5360 (далі по тексту - Інструкція №36).

Відповідно п. 1 розд. 11 Інструкції №36 розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища, що сталися під час виконання ним обов`язків військової служби, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень (заподіяних іншою особою), гострого професійного захворювання і гострого професійного та інших отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрусу, зсуву, повені, урагану тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, комахами, іншими представниками флори і фауни (далі - нещасні випадки), які призвели до звільнення від виконання обов`язків військової служби військовослужбовця на один день і більше, а також випадки смерті військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби.

Пунктом 5 розділу 11 Інструкції №36 передбачено, що командир військової частини, який отримав повідомлення про нещасний випадок, у свою чергу зобов`язаний: негайно через засоби зв`язку повідомити про нещасний випадок (зникнення, смерть) старшого командира (начальника) та протягом доби надати йому письмове повідомлення за формою НВ-1 згідно з додатком 2 до цієї Інструкції (далі - повідомлення за формою НВ-1); у разі зникнення або смерті військовослужбовця внаслідок нещасного випадку протягом доби повідомити його батьків або близьких родичів; залежно від того, з чим пов`язаний нещасний випадок (виконання робіт, пожежа, аварія автотранспорту, гостре професійне захворювання або отруєння тощо), - протягом доби надіслати повідомлення за формою НВ-1 до відповідного військового органу нагляду (за безпечним веденням робіт, пожежний, безпеки дорожнього руху, санітарно-епідеміологічний тощо), а у передбачених законодавством випадках, - повідомити Військову службу правопорядку у Збройних Силах України (далі - Служба правопорядку) та (або) відповідного військового прокурора; якщо потерпілий військовослужбовець був відряджений з іншої військової частини, повідомити протягом доби через засоби зв`язку його командира та надіслати повідомлення за формою НВ-1; протягом доби призначити комісію з розслідування нещасного випадку чисельністю не менш як три особи у складі голови комісії (яким є один із його заступників) та членів - командира батальйону (дивізіону, ескадрильї тощо), до складу якого входить підрозділ, де стався нещасний випадок, та залежно від того, з чим пов`язаний нещасний випадок, - фахівців профільних служб (озброєння, тилу, пожежної, автомобільної, інженерної, медичної тощо); забезпечити належні умови для роботи комісії (надати приміщення, засоби зв`язку, оргтехніку, автотранспорт, канцелярське приладдя тощо), а також залучених до роботи експертів, інших спеціалістів та сприяти роботі комісії з метою своєчасного і об`єктивного проведення розслідування нещасного випадку.

Згідно з пунктом 8 розділу 11 Інструкції №36 комісія з розслідування нещасного випадку проводить розслідування протягом п`яти діб з моменту її утворення. Комісія з розслідування нещасного випадку зобов`язана: обстежити місце нещасного випадку, опитати свідків і осіб, які причетні до події, та одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо; з`ясувати обставини та причини, що призвели до нещасного випадку, установити осіб, які допустили порушення вимог нормативно-правових актів (законів, військових статутів, положень, правил, інструкцій, настанов тощо), а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; скласти акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) за формою НВ-2 згідно з додатком 3 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-2) та акт про нещасний випадок (зникнення, смерть) під час виконання обов`язків військової служби за формою НВ-3 згідно з додатком 4 до цієї Інструкції у разі, якщо нещасний випадок (смерть) визнаний комісією з розслідування таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, і надати їх командиру військової частини на затвердження. Акти підписуються головою комісії та її членами. У разі незгоди зі змістом акта член комісії підписує його з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово і додає до акта за формою НВ-2, як його невід`ємну частину. До акта додаються письмові пояснення свідків, потерпілого, а за потреби також схеми, фотографії, витяги з експлуатаційної документації та інші документи, що характеризують місце події (устаткування, машини, апаратура, територія, будівля тощо), медичний висновок щодо діагнозу потерпілого, наявності в його організмі алкоголю, отруйних чи наркотичних речовин.

Згідно з пунктом 9 розділу 11 Інструкції №36 якщо нещасний випадок визнаний комісією з розслідування таким, що не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, на затвердження командиру військової частини надається тільки акт за формою НВ-2.

Згідно з пунктом 17 розділу 11 Інструкції №36 командир військової частини у строк до п`яти діб після закінчення розслідування затверджує акти за формами НВ-2 та НВ-3. Затверджені акти разом з матеріалами розслідування зберігаються у діловодстві військової частини, а їх завірені копії надаються (надсилаються): безпосередньому командиру; начальнику відповідного військового органу нагляду чи контролю; командиру підрозділу (батальйону, дивізіону, ескадрильї тощо), до складу якого входить підрозділ, де проходить службу потерпілий внаслідок нещасного випадку військовослужбовець; командиру підрозділу (служби, роти, батареї, ланки тощо), де проходить службу потерпілий внаслідок нещасного випадку військовослужбовець, для вручення потерпілому або особі, яка представляє його інтереси; командиру військової частини, у штаті якої перебуває потерпілий, якщо військовослужбовець був тимчасово відряджений з цієї військової частини.

Тобто зі змісту даного пункту вбачається, що в разі настання нещасного випадку з військовослужбовцем командуванням частини зобов`язано провести розслідування та скласти відповідний акт.

При цьому, Інструкцією №36 встановлено, що комісія з розслідування після розгляду та вивчення інформації, що міститься у первинному рапорті та наданих разом з ним документах, оформлює акт за формою НВ-2 та у разі, якщо випадок за висновком комісії визнано таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, складає акт за формою НВ-3.

Відповідно до пункту 18 розділу ІІ Інструкції за результатами розслідування командир військової частини видає наказ. На підставі наказу командира військової частини складається довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) у двох примірниках за формою, визначеною додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом №402.

Тобто, виданню військовослужбовцю довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) передує певна процедура, визначена вказаною Інструкцією, та її оформлення належить до виключної компетенції спеціально уповноваженого на те органу, відповідно до висновків, зазначених в акті комісією з розслідування нещасного випадку.

Судом встановлено, що у зв`язку із смертю військовослужбовця ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Волноваха Донецької області, проведено службове розслідування та складено акт розслідування від 07.10.2014, за яким визнано, що смерть військовослужбовця не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

Командиром ВЧ ПП НОМЕР_2 видано наказ від 13.10.2014 №162, відповідно до якого смерть старшого лейтенанта корегувача стрілецького взводу стрілецької роти військової частини польова пошта НОМЕР_2 ОСОБА_2 не пов`язана із виконанням обов`язків військової служби.

На підставі акта службового розслідування від 07.10.2014 видано довідку про обставини смерті №884 від 02.03.2017 з висновком про самогубство.

Однак постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 04.12.2017 у справі №823/1207/17, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.02.2018, визнано протиправним висновок, викладений у акті службового розслідування від 07.10.2014 командиром ВЧ ПП НОМЕР_2 про визнання смерті військовослужбовця ОСОБА_2 , не пов`язаною із виконанням обов`язків військової служби; визнано протиправним та скасовано наказ командира в/ч ПП НОМЕР_2 від 13.10.2014 №162 в частині визнання смерті військовослужбовця ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , не пов`язаною із виконанням обов`язків військової служби. Постанова суду від 04.12.2017 мотивована тим, що під час проведення службового розслідування не було перевірено інших причин смерті ОСОБА_2 , умови та причини, що сприяли смерті, оскільки окрім акту службового розслідування 07.10.2014 жодних документів не складалися і до суду відповідачем не надані.

Таким чином, на час звернення позивача до відповідача із заявою від 01.10.2018 про надання довідки форми 5 про обставини смерті ОСОБА_2 документи, які є підставою для надання такої довідки, а саме: акт службового розслідування та наказ про причину смерті відсутні, тому причини смерті ОСОБА_2 не встановлені, внаслідок чого довідка форми 5 відповідачем не може бути надана.

Разом з цим, судом встановлено, що після набрання законної сили постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 04.12.2017 у справі №823/1207/17 відповідач не вчинив дій щодо службового розслідування обставин смерті ОСОБА_2 , тобто вимоги Інструкції №36 не виконав.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Завдання судочинства досягаються шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Ці вимоги закріплюють у національному законодавстві положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, відповідно до якої кожному гарантується право на справедливий судовий розгляд. Кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Одночасно спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

При цьому, на думку суду, у випадку, коли суб`єкт владних повноважень наділений дискреційними повноваженнями, суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні певної дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин.

Як випливає зі змісту Рекомендації Комітету ОСОБА_4 Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Суд, обираючи спосіб захисту прав у сфері публічно-правових відносин, не може у своєму рішенні використовувати повноваження суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, позовна вимога про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 видати ОСОБА_1 довідку про обставини смерті 02.10.2014 в районі проведення АТО за формою, визначеною додатком 5 до Положення Про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402, за відсутності акта службового розслідування та наказу про обставини смерті ОСОБА_2 розцінюється судом як втручанням в дискреційні повноваження відповідача та виходять за межі завдань адміністративного судочинства.

Однак, враховуючи встановлені в ході судового розгляду справи обставини, суд вважає за необхідне задовольнити вищевказану позовну вимогу шляхом зобов`язання військової частини НОМЕР_1 повторно провести службове розслідування обставин смерті ОСОБА_2 відповідно до вимог Інструкції №36 та повторно розглянути заяву позивача від 01.10.2018 про видачу довідки форми 5.

Доводи відповідача про те, що на даний час неможливо провести розслідування та встановити всі обставини події смерті сина позивача 02.10.2014, оскільки для цього необхідно було обстежити місце події, встановити і опитати свідків і осіб, причетних до події, встановити її причини, встановити осіб, які допустили порушення вимог нормативно-правових актів тощо, суд не бере до уваги, оскільки вони не скасовують обов`язок військової частини провести службове розслідування причин смерті ОСОБА_2 відповідно до вимог Інструкції №36.

Також посилання відповідача на ту обставину, що постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 04.12.2017 його не зобов`язано повторно провести службове розслідування обставин смерті ОСОБА_2 є необгрунтованим, оскільки такий обов`язок відповідача випливає безпосередньо з приписів Інструкції №36.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних причин.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, судові витрати позивача по сплаті судового збору підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову командира військової частини НОМЕР_1 у ненаданні ОСОБА_1 довідки про обставини смерті ОСОБА_2 за формою, визначеною додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) повторно призначити та провести службове розслідування щодо обставин смерті військовослужбовця ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Волноваха Донецької області під час виконання обов`язків військової служби в районі проведення антитерористичної операції та за його результатами повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) від 1 жовтня 2018 року про видачу довідки за формою, визначеною додатком 5 до Положення «Про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Суддя А.В. Руденко