Справа № 1340/3991/18
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1340/3991/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд, в складі:

Головуючого-судді Мричко Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Мусій С.В.,

представника позивача Глинки Р.Я.,

представника відповідача Тахтарової О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" до Бориславської міської ради Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" (далі - ПАТ "Укрнафта", Позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Бориславської міської ради Львівської області (далі - Бориславська міська рада, Відповідач) у якій просив суд визнати протиправним та скасувати рішення Бориславської міської ради Львівської області від 27.06.2018 року №1358 "Про встановлення місцевих податків та зборів на території міста Борислава".

Ухвалою судді від 06.09.2018 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 17.10.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що не погоджується з рішенням Бориславської міської ради Львівської області від 27.06.2018 року №1358 "Про встановлення місцевих податків та зборів на території міста Борислава", відповідно до якого на території міста Борислава встановлено ставки земельного податку. Наголошує, що оскаржуване рішення прийняте Відповідачем з порушенням регуляторної процедури, а саме з порушенням вимог частини 2 статті 13 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". Крім того, невідповідність оскаржуваного рішення вимогам Податкового кодексу України обгрунтовує тим, що у такому не вказане застосування при оподаткуванні земельних ділянок, на яких здійснюється видобуток корисних копалин пункту 284.4 статті 284 Податкового кодексу України (далі - ПК України). У зв'язку з цим, вважає оскаржуване рішення протиправним та вказує про наявність підстав для його скасування.

Відповідач позову не визнав. Подав на адресу суду відзив на позовну заяву. Зазначає, що проект регуляторного акту - рішення Бориславської міської ради "Про встановлення місцевих податків та зборів на території міста Борислава" та аналіз регуляторного впливу було оприлюднено на сайті Бориславської міської ради у підрозділі "Оприлюднення проектів регуляторних актів" розділу "Регуляторна політика". Крім того, повний текст оскаржуваного рішення оприлюднений в офіційному засобі масової інформації - народному часописі "Нафтовик Борислава" 06.07.2018. Вказує на необґрунтованість твердження Позивача про незазначення у рішенні пункту 284.4 статті 284 ПК України, адже згідно із підпунктом 10.4 пункту 10 Положення про плату за землю, затвердженого рішенням Бориславської міської ради від 27.06.2018 №1358 "Про встановлення місцевих податків та зборів на території міста Борислава" передбачено, що плата за землю та земельні ділянки, надані для залізниць у межах смуг відведення, надані гірничодобувним підприємством для видобування корисних копалин, справляється у розмірі 25 % податку, обчисленого відповідно до статей 274 і 277 ПК України. Підсумував, що оскаржуване рішення відповідає затвердженій формі типового рішення про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку. Крім того, наголосив, що оскаржуване рішення застосовується до Позивача лише у частині встановлення ставки земельного податку, відтак, на переконання Відповідача, Позивач не вправі оскаржувати його в цілому. Вважає позовні вимоги Позивача безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.

Позивач подав відповідь на відзив. Зазначив, що відповідно до листа Відповідача від 20.07.2018 №70-1/2-18, оскаржуване рішення не оприлюднювалося в засобах масової інформації органу місцевого самоврядування, а лише на веб - сайті міської ради в мережі Інтернет. Крім того, наголосив, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 483 від 24.05.2017 "Про затвердження форм типових рішень про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки" затверджено форми типових рішень про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку. Відповідач звертає увагу, що оскаржуване рішення не відповідає затвердженій формі, адже у вступній частині рішення Відповідачем не вказано, що при його прийнятті він керується абзацами другим та третім пункту 284.1 статті 284 ПК України та пункту 24 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", а також серед додатків оскаржуваного рішення відсутній перелік пільг для фізичних та юридичних осіб, наданих відповідно до пункту 284.1 статті 284 ПК України зі сплати земельного податку.

Відповідач надав заперечення на відповідь на відзив. Наголосив, що Бориславською міською радою під час прийняття оскаржуваного рішення дотримано усіх вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". Зазначив, що повний текст рішення Бориславської міської ради Львівської області від 27.06.2018 року №1358 "Про встановлення місцевих податків та зборів на території міста Борислава" було оприлюднено в офіційному засобі масової інформації - народному часописі "Нафтовик Борислав" 06.07.2018. Вказане також свідчить про дотримання Відповідачем вимог підпунктів 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 ПК України, а саме офіційне оприлюднення рішення про встановлення місцевих податків та зборів до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування встановлених місцевих податків та зборів або змін (плановий період).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, просила у задоволенні такого відмовити повністю з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив.

З'ясувавши зміст спірних правовідносин, дослідивши долучені до матеріалів справи докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до рішення Бориславської міської ради Львівської області від 15.06.2017 № 726 "Про внесення змін до Положення про встановлення плати за землю на території міста Борислава, затвердженого рішенням міської ради від 12.07.2016 №205" вирішено внести зміни до Положення про встановлення плати за землю на території міста Борислава, затвердженого рішенням міської ради від 12.07.2016 року №205 у частині ставки податку за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб'єктів господарювання (крім державної та комунальної форми власності) та читати п.п. 4.3 п 4 у такій редакції, а саме: ставка податку встановлюється у розмірі 6 відсотків від їх нормативної грошової оцінки за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб'єктів господарювання (крім державної та комунальної форми власності). Для суб'єктів господарювання добувної промисловості - 5 відсотків.

Вказане рішення набрало чинності з 01 січня 2018 року.

27.06.2018 Бориславською міською радою Львівської області винесено рішення № 1358 "Про встановлення місцевих податків та зборів на території міста Борислава".

Рішенням Бориславської міської ради "Про встановлення місцевих податків та зборів на території міста Борислава" від 27.06.2018 № 1358, на території міста Борислава встановлено такі податки і збори: ставки податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки; пільги для фізичних осіб із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відповідно до пункту 266.4.2 пункту 284.1 статті 284 ПК України; транспортний податок; туристичний збір; збір за місця для паркування транспортних засобів, а також затверджено: Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; Положення про плату за землю; Положення про транспортний податок; Положення про єдиний податок; Положення про туристичний збір; Положення про збір за місця для паркування транспортних засобів.

Позивач не погоджуючись з названим рішенням та вважаючи його протиправним звернувся до суду за захистом свого права.

При вирішенні спору, суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюють Закони України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", "Про доступ до публічної інформації" та інші нормативно - правові акти.

Відповідно до статті 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено питання, які належать до виключної компетенції сільських, селищних та міських рад.

Так, відповідно до пункту 24 частини 1 статті 26 вказаного Закону виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, щодо встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України.

Згідно із частиною 1 статті 59 цього Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Частиною 12 цієї статті передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Згідно із визначенням статті 1 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" регуляторний акт - це:

- прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання;

- прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

Статтями 8 та 9 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" визначено, що стосовно кожного регуляторного акта його розробником готується аналіз регуляторного впливу та проводиться оприлюднення проектів регуляторних актів з метою одержання зауважень і пропозицій.

Так, статтею 8 цього Закону передбачено, що аналіз регуляторного впливу готується до оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень та пропозицій.

Якщо проект регуляторного акта одночасно містить норми, що регулюють господарські відносини або адміністративні відносини між регуляторними органами чи іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, та норми, що регулюють інші суспільні відносини, а також індивідуально-конкретні приписи, то аналіз регуляторного впливу готується лише щодо норм, які регулюють господарські відносини або адміністративні відносини між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання.

Методика підготовки аналізу регуляторного впливу для застосування Національним банком України затверджується спільно Кабінетом Міністрів України та Національним банком України, та методика підготовки аналізу регуляторного впливу для застосування іншими розробниками проектів регуляторних актів - Кабінетом Міністрів України. Методика підготовки аналізу регуляторного впливу є обов'язковою для застосування розробниками проектів регуляторних актів.

Аналіз регуляторного впливу підписується розробником проекту регуляторного акта, а в разі якщо розробником проекту є регуляторний орган, інший орган, установа чи організація - керівником цього органу, установи чи організації.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" кожен проект регуляторного акта оприлюднюється з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань.

Про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій розробник цього проекту повідомляє у спосіб, передбачений статтею 13 вказаного Закону.

У випадках, встановлених цим Законом, може здійснюватися повторне оприлюднення проекту регуляторного акта.

Проект регуляторного акта разом із відповідним аналізом регуляторного впливу оприлюднюється у спосіб, передбачений статтею 13 вказаного Закону, не пізніше п'яти робочих днів з дня оприлюднення повідомлення про оприлюднення цього проекту регуляторного акта.

Повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта повинно містити: стислий виклад змісту проекту; поштову та електронну, за її наявності, адресу розробника проекту та інших органів, до яких відповідно до цього Закону або за ініціативою розробника надсилаються зауваження та пропозиції; інформацію про спосіб оприлюднення проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу (назва друкованого засобу масової інформації та/або адреса сторінки в мережі Інтернет, де опубліковано чи розміщено проект регуляторного акта та аналіз регуляторного впливу, або інформація про інший спосіб оприлюднення, передбачений частиною п'ятою статті 13 вказаного Закону); інформацію про строк, протягом якого приймаються зауваження та пропозиції від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань; інформацію про спосіб надання фізичними та юридичними особами, їх об'єднаннями зауважень та пропозицій.

Строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань приймаються зауваження та пропозиції, встановлюється розробником проекту регуляторного акта і не може бути меншим ніж один місяць та більшим ніж три місяці з дня оприлюднення проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу.

Усі зауваження і пропозиції щодо проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу, одержані протягом встановленого строку, підлягають обов'язковому розгляду розробником цього проекту. За результатами цього розгляду розробник проекту регуляторного акта повністю чи частково враховує одержані зауваження і пропозиції або мотивовано їх відхиляє.

Оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій не може бути перешкодою для проведення громадських слухань та будь-яких інших форм відкритих обговорень цього проекту регуляторного акта.

Відповідно до частини 1 статті 36 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом чи посадовою особою місцевого самоврядування, якщо наявна хоча б одна з таких обставин:

відсутній аналіз регуляторного впливу;

проект регуляторного акта не був оприлюднений.

Відповідно до частини 2 цієї статті у разі виявлення будь-якої з цих обставин орган чи посадова особа місцевого самоврядування має право вжити передбачених законодавством заходів для припинення виявлених порушень, у тому числі відповідно до закону скасувати або зупинити дію регуляторного акта, прийнятого з порушеннями.

При обґрунтуванні позовних вимог Позивач покликався на порушення Бориславською міською радою вимог вказаних вище статей, а саме недотримання обов'язкової регуляторної процедури під час розробки та прийняття акта та як наслідок порушення приписів Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Позивач звертає увагу суду на той факт, що з метою перевірки дотримання Відповідачем вказаної вище процедури, звертався до Бориславської міської ради із інформаційним запитом.

Згідно з відповіддю на інформаційний запит від 20.07.2018 № 70-1/2-18 та доданих документів, Відповідачем було оприлюднено через засіб масової інформації, а саме часопис "Нафтовик Борислава" 25.04.2018 тільки повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акту - рішення Бориславської міської ради "Про встановлення місцевих податків та зборів на території міста Борислава".

Позивач також наголосив, що проект прийнятого рішення з метою одержання зауважень і пропозицій оприлюднювався тільки на сайті Бориславської міської ради 27.04.2018, а прийняте оскаржуване рішення не публікувалося взагалі.

Щодо наведених Позивачем аргументів, суд зазначає наступне.

Статтею 13 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" визначено способи оприлюднення документів, підготовлених у процесі здійснення регуляторної діяльності.

Так, повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій, проект регуляторного акта та відповідний аналіз регуляторного впливу оприлюднюються шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації розробника цього проекту, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених розробником цього проекту, та/або шляхом розміщення на офіційній сторінці розробника проекту регуляторного акта в мережі Інтернет.

Звіт про відстеження результативності регуляторного акта оприлюднюється шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації регуляторного органу, який прийняв цей регуляторний акт, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених цим регуляторним органом, та/або шляхом розміщення на офіційній сторінці цього регуляторного органу в мережі Інтернет.

При визначенні регуляторними органами друкованих засобів масової інформації, в яких публікуються документи, зазначені у частинах першій - третій цієї статті: надається перевага офіційним друкованим засобам масової інформації; забезпечується відповідність сфери компетенції регуляторного органу на відповідній території сфері розповсюдження друкованого засобу масової інформації.

Якщо в межах адміністративно-територіальної одиниці чи в населеному пункті не розповсюджуються друковані засоби масової інформації, а місцеві органи виконавчої влади, територіальні органи центральних органів виконавчої влади, органи та посадові особи місцевого самоврядування не мають своїх офіційних сторінок у мережі Інтернет, документи, зазначені у частинах першій - третій цієї статті, можуть оприлюднюватися у будь-який інший спосіб, який гарантує доведення інформації до мешканців відповідної адміністративно-територіальної одиниці чи до відповідної територіальної громади.

Таким чином, вказаним Законом розробнику проектів рішень та аналізів регуляторного впливу, надано право вибору щодо опублікування повідомлення - чи це буде офіційне друковане видання, чи офіційна сторінка в мережі Інтернет.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено способи оприлюднення інформації, а саме: доступ до публічної інформації забезпечується шляхом систематичного та оперативного оприлюднення інформації:

- в офіційних друкованих виданнях;

- на офіційному веб - сайті в мережі інтернет;

- на єдиному державному веб - порталі відкритих даних;

- на інформаційних стендах;

- будь - яким іншим способом.

Вказаним Законом не встановлено пріоритетності одного способу оприлюднення інформації над іншим.

Отже, незалежно від наявності у нього власних друкованих засобів масової інформації може оприлюднювати регуляторні документи не лише у друкованих засобах масової інформації, але і на офіційному сайті в мережі Інтернет.

З метою з'ясування чи оприлюднювався проект оскаржуваного рішення, суд витребував у Відповідача відповідні докази.

Згідно наданої Відповідачем інформації, суд встановив, що рішення Бориславської міської ради від 30.11.2017 № 966 "Про затвердження плану діяльності з підготовки проектів регуляторних актів Бориславської міської ради на 2018 рік" було оприлюднено 12.12.2017 на офіційному сайті Бориславської міської ради boryslavmvk.gov.ua в підрозділі "Рішення міської ради" розділу "Головна".

Суд встановив, що повідомлення про оприлюднення проекту оскарженого рішення оприлюднено 23.04.2018 на головній сторінці офіційного сайту Бориславської міської ради boryslavmvk.gov.ua.

Проект регуляторного акту - рішення Бориславської міської ради "Про встановлення місцевих податків та зборів на території міста Борислава" та аналіз регуляторного впливу було оприлюднено 27.04.2018 на офіційному сайті Бориславської міської ради boryslavmvk.gov.ua у підрозділі "Оприлюднення проектів регуляторних актів" розділ "Регуляторна політика".

Рішення Бориславської міської ради "Про встановлення місцевих податків та зборів на території міста Борислава" від 27.06.2018 №1358 06.07.2018 було оприлюднено на офіційному сайті Бориславської міської ради boryslavmvk.gov.ua в підрозділі "Рішення міської ради" розділу "Головна".

Вказане підтверджується долученими до матеріалів справи скріншотами із офіційного сайту Бориславської міської ради.

Офіційний веб - сайт Бориславської міської ради є загальнодоступним інформаційним ресурсом, що містить інформацію з відкритим доступом та використовується користувачами з метою отримання своєчасної, достовірної та повної інформації.

Суд зазначає, що повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акту - рішення Бориславської міської ради "Про встановлення місцевих податків та зборів на території міста Борислава" було оприлюднено в народному часописі "Нафтовик Борислава", що підтверджується долученим до матеріалів виданням часопису "Нафтовик Борислава" № 33 від 25.04.2018.

Повний текст рішення Бориславської міської ради від 27.06.2018 №1358 06.07.2018 оприлюднювався у друкованому засобі масової інформації часописі "Нафтовик Борислава" № 53-54-55 від 06.07.2018.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що Бориславською міською радою при прийнятті оскарженого рішення не порушено вимог Законів України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" та "Про доступ до публічної інформації" щодо оприлюднення повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта, проекту регуляторного акта та аналізу регуляторного впливу.

Щодо покликання Позивача на неврахування Відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення про застосування до земельних ділянок, на яких здійснюється видобуток корисних копалин (нафта, газ) пункту 284.4 статті 284 ПК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 10.4 пункту 10 Положення про плату за землю, яке є додатком 7 та затверджене рішенням Бориславської міської ради від 27.06.2018 № 1358 "Про встановлення місцевих податків та зборів на території міста Борислава" зазначено, що плата за землю, за земельні ділянки, надані для залізниць у межах смуг відведення, надані гірничодобувним підприємством для видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин, справляється у розмірі 25 % податку, обчисленого відповідно до статей 274 і 277 ПК України.

Таким чином, покликання Позивача на суперечність оскаржуваного рішення положенням ПК України не підтвердилися матеріалами справи.

Щодо покликання Позивача на невідповідність оскаржуваного рішення постанові Кабінету міністрів України від 24.05.2017 № 483 "Про затвердження форм типових рішень про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки", суд вважає таке безпідставним, з огляду на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24.05.2017 № 483 "Про затвердження форм типових рішень про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки", затверджено, зокрема, форму типового рішення про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку.

Як вбачається з тексту оскаржуваного рішення, у мотивувальній частині рішення є посилання на пункт 24 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та статті 265-289 ПК України, яка включає в себе і вимоги абзаців другого і третьої пункту 284.1 статті 284 ПК України.

У вирішальній частині оскаржуваного рішення підпунктом 1.4 пункту 1 встановлено на території міста Борислава пільги для фізичних осіб та юридичних осіб, із сплати земельного податку, відповідно до пункту 284.1 статті 284 ПК України згідно із додатком 4 до цього рішення.

Крім того, суд погоджується з думкою представника відповідача, що встановлювати додаткові пільги щодо сплати податку фізичними та юридичними особами із сплати земельного податку відповідно до ПК України є правом, а не обов'язком міських рад.

Також, суд звертає увагу, що пільги із сплати земельного податку, які передбачені законодавством відображені у Положенні про плату за землю, що затверджене рішенням Бориславської міської ради від 27.06.2018 № 1358 "Про встановлення місцевих податків та зборів на території міста Борислава".

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про відповідність оскаржуваного рішення затвердженій типовій формі, а відтак про безпідставність доводів Позивача.

Суд також наголошує, що право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Таким чином, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Тобто, для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що у зв'язку з прийняттям рішення, вчинення дії, чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень порушуються права позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Бориславської міської ради "Про встановлення місцевих податків та зборів на території міста Борислава" від 27.06.2018 № 1358 спрямоване на широке коло осіб. Його положення регулюють та встановлюють ставки податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, транспортний податок, туристичний збір, збір за місця для паркування транспортних засобів.

Положення оскаржуваного рішення лише частково торкаються інтересів Позивача, а саме щодо встановлення ставки земельного податку. Інші ж положення вказаного рішення не застосовуються до Позивача, відтак і не порушують його прав, та як наслідок не потребують їх захисту.

Підсумовуючи наведене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу наведених вище норм законодавства України та матеріалів справи, суд вважає позовні вимоги Позивача безпідставними.

Тому, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні позову повністю.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене та зважаючи на встановлені обставини, суд вважає, що у задоволенні позову ПАТ "Укрнафта" до Бориславської міської ради Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення слід відмовити повністю.

Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати з Відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" до Бориславської міської ради Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення,- відмовити повністю.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 28.01.2019.

Суддя Мричко Н.І.