Справа № 810/2981/16
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

24 січня 2019 року

справа №810/2981/16

адміністративне провадження №К/9901/31302/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Судді-доповідача - Ханової Р.Ф.,

суддів - Гончарової І.А., Олендера І.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальності «Вітаполіс»

на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2017 року у складі суддів Костюк Л.О., Бужак Н.П., Троян Н.М.

у справі № 810/2981/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальності «Вітаполіс»

до Державної податкової інспекції у Києво - Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області, Кабінету Міністрів України,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Міністерство фінансів України

про визнання незаконними та скасування рішення, визнання незаконною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

У вересні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вітаполіс» (далі - Товариство? позивач у справі, скаржник у справі) звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Києво - Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області (далі - податковий орган), Кабінету Міністрів України, в якому просило:

- визнати незаконним та скасувати рішення (лист) податкового органу від 18 лютого 2016 року вих. № 1162/10/10-13-11-02-10;

- визнати незаконною бездіяльність Кабінету Міністрів України з 01 березня 2016 року, яка полягає у неприйнятті правового акта Кабінету Міністрів України про скасування наказу Міністерства фінансів України від 22 вересня 2014 року №958 та у незабезпеченні перегляду та приведенні Міністерством фінансів України свого наказу № 958 від 22 вересня 2014 року у відповідність із Законом України від 28 грудня 2014 року №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи»;

- зобов'язати податковий орган прийняти подані Товариством копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних за податковий період календарний місяць січень 2016 року, з включенням відомостей з них о облікових даних щодо цього товариства у інформаційних базах даних Державної фіскальної служби України;

- зобов'язати Кабінет Міністрів України прийняти нормативно-правовий акт, необхідний для реалізації Закону України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» та забезпечити перегляд та приведення Міністерством фінансів України свого наказу від 22 вересня 2014 року №958 у відповідність з цим Законом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року адміністративний позов залишено без розгляду в частині вимог про:

- визнання незаконною бездіяльність Кабінету Міністрів України з 01 березня 2016 року, яка полягає у неприйнятті правового акта Кабінету Міністрів України про скасування наказу Міністерства фінансів України від 22 вересня 2014 року №958 та у незабезпеченні перегляду та приведенні Міністерством фінансів України свого наказу № 958 від 22 вересня 2014 року у відповідність із Законом України від 28 грудня 2014 року №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи»;

- зобов'язання Кабінет Міністрів України прийняти нормативно-правовий акт, необхідний для реалізації Закону України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» та забезпечити перегляд та приведення Міністерством фінансів України свого наказу від 22 вересня 2014 року №958 у відповідність з цим Законом.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року відмовлено в задоволенні позову про визнання незаконним та скасування рішення (лист) податкового органу від 18 лютого 2016 року вих. № 1162/10/10-13-11-02-10 і зобов'язання податкового органу прийняти подані Товариством копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних за податковий період календарний місяць січень 2016 року, з включенням відомостей з них о облікових даних щодо цього товариства у інформаційних базах даних Державної фіскальної служби України.

Вказана постанова оскаржена Товариством в апеляційному порядку.

10 квітня 2017 року апеляційну скаргу позивача у справі залишено без руху та запропоновано Товариству доплатити судовий збір у сумі 1515,80 гривень.

22 травня 2017 року на адресу Київського апеляційного адміністративного суду надійшли заява Товариства про роз'яснення ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року та заява щодо продовження строку виконання ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року про залишення апеляційної скарги без руху до роз'яснення рішення у справі.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2017 року роз'яснено Товариству в частині того, що воно має надати до суду документ про підтвердження доплати суми судового збору за другу вимогу немайнового характеру у розмірі 1515,80 грн. та продовжено позивачу строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року на 10 днів з моменту отримання копії ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2017 року.В іншій частині заявлених вимог - відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду апеляційної інстанції від 01 червня 2017 року, позивачем подана касаційна скарга на це рішення, в якій Товариство із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду заяви про роз'яснення судового рішення.

Скаржник в касаційній скарзі зазначає, зокрема, про те, що нез'ясовані моменти, які просив позивач роз'яснити залишилися незрозумілими, що перешкоджає виконанню цієї ухвали як законного і необґрунтованого судового рішення.

Відзиви на касаційну скаргу від відповідачів у справі не надходили, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Переглянувши судове рішення в межах касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої та другої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Системне тлумачення положень вказаної статті дозволяє дійти висновку, що рішення суду може бути роз'яснено у разі, якщо без такого роз'яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз'яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Отже, в ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

При цьому роз'ясненню підлягає рішення, яке може бути виконане в порядку виконавчого провадження, тобто рішення, яким вирішено справу по суті.

У справі №810/2981/16 подана заява про роз'яснення ухвали про без руху, яка не підлягає виконанню в порядку виконавчого провадження, а, відповідно, і роз'ясненню.

Таким чином ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року роз'ясненню не підлягає.

Відповідно до частини 1 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Виходячи з вищенаведених положень процесуального законодавства, Суд приходить до висновку, що він не може вийти за межі вимог касаційної скарги.

Відповідно до статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Суд визнає, що суд апеляційної інстанції постановляючи ухвалу від 01 червня 2017 року в частині відмови в роз'ясненні ухвали від 10 квітня 2017 року не допустив неправильного застосування порушень норм процесуального права, внаслідок чого касаційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції без змін.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітаполіс" залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2017 року у справі № 810/2981/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф.Ханова

Судді: І.А.Гончарова

І.Я.Олендер