Справа № 2а-3493/12/1770
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року

Київ

справа №2а-3493/12/1770

адміністративне провадження №К/9901/2760/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Бившевої Л.І., суддів: Шипуліної Т.М., Хохуляка В.В., розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Сихівському районі міста Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23.08.2012 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.03.2014 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Метал-Холдинг Львів» до Державної податкової інспекції у Сихівському районі міста Львова Державної податкової служби про скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В:

ТОВ «Метал-Холдинг Львів» подало до суду позов, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 09.04.2012 № про визначення грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств в сумі 36 418 грн за основним платежем та податкове повідомлення-рішення від 09.04.2012 № про визначення грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 331 269 грн за основним платежем та в сумі 82 817 грн за штрафними (фінансовими) санкціями.

Львівський окружний адміністративний суд постановою від 23.08.2012 позов задовольнив. Визнав протиправними та скасував зазначені податкові повідомлення

рішення.

Київський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 17.03.2014 залишив без змін постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23.08.2012.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідач не довів правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Господарські операції позивача з контрагентами є реальними, підтверджуються первинними документами, складеними у відповідності до вимог законодавства.

Державна податкова інспекція у Сихівському районі міста Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області подала до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, в якій просить скасувати вказані судові рішення.

В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник посилається на те, що суди попередніх інстанцій порушили норми матеріального права: пункту 5.1 статті 5, підпункт 5.2.1 пункту 5.2, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибуток підприємств», 198.1, 198.2, 198.6 статті 198, пунктів 201.1, 201.6 статті 201 Податкового кодексу України.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 12.05.2014 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у Сихівському районі міста Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області.

Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02.06.2016 № 1401-VIII, який набрав чинності з 30.09.2016, статтю 125 Конституції України викладено в редакції, згідно з якою Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України.

Згідно з пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року №1402-VIII, який набрав чинності з 30.09.2016, з дня початку роботи Верховного Суду у складі, визначеному цим Законом, Верховний Суд України, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Вищий господарський суд України, Вищий адміністративний суд України припиняють свою діяльність та ліквідуються у встановленому законом порядку.

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII, який набрав чинності з 30.09.2016, постановою Пленуму Верховного Суду від 30.11.2017 №2 «Про визначення дня початку роботи Верховного Суду» днем початку роботи Верховного Суду визначено 15.12.2017.

Законом України від 03.10.2017 №2147-VIII, який набрав чинності з 15.12.2017, Кодекс адміністративного судочинства викладено в новій редакції.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII, який набрав чинності з 15.12.2017) касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями у справі визначено склад колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: Бившева Л.І. (суддя-доповідач, головуючий суддя), Хохуляк В.В., Шипуліна Т.М.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 21.01.2019 касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Сихівському районі міста Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області прийняв до провадження та призначив попередній розгляд справи на 22.01.2018.

Верховний Суд, переглядаючи судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та перевіряючи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права на підставі фактичних обставин справи, зважає на таке.

Суди попередніх інстанцій встановили, що підставою для визначення позивачу за оспорюваним податковим повідомленням-рішенням від 09.04.2012 № грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств в сумі 36 418 грн слугували висновки контролюючого органу, викладені в акті від 22.03.2012 № 47/22-20/33286209 планової виїзної перевірки позивача за період з 01.01.2011 по 31.12.2011, про порушення позивачем вимог пункту 5.1, підпункту 5.2.1 пункту 5.2, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибуток підприємств», що полягало у неправомірному включенні до складу валових витрат за І квартал 2011 року витрати в сумі 145 670,00 грн за операціями з придбання у ТОВ «Лугпромстройсантехмонтаж» робіт з ремонту підкранової колії мостового крана №№ 1, 2, які є нереальними. Висновок про нереальність господарських операцій контролюючий орган обґрунтовує іншим висновком контролюючого органу, викладеним в акті перевірки ТОВ «Лугпромстройсантехмонтаж», про непідтвердження операцій ТОВ «Лугпромстройсантехмонтаж» з придбання товарів (робіт, послуг) у своїх контрагентів та з постачання товарів (робіт, послуг) своїм контрагентам.

Підставою для визначення позивачу грошового зобовязання з податку на додану вартість 331 269 грн слугували висновки контролюючого органу про порушення позивачем вимог пунктів 198.1, 198.2, 198.6 статті 198, пунктів 201.1, 201.6 статті 201 Податкового кодексу України, що полягало:

у неправомірному віднесенні до складу податкового кредиту податку на додану вартість за вказаними вище операціями з придбання у ТОВ «Лугпромстройсантехмонтаж» робіт з ремонту підкранової колії мостового крана №№ 1, 2;

у неправомірному віднесенні до складу податкового кредиту податку на додану вартість за операціями з придбання товару (листи рифлені, круг, кутник, катанка) у ТОВ «Транс Агенство Сервіс», які є нереальними. Реальність господарських операцій поставлена контролюючим органом під сумнів з огляду на наявну розбіжність в автоматизованій системі співставлення податкових зобов'язань постачальника та податкового кредиту покупця щодо податкового кредиту та з огляду висновки контролюючого органу, викладені в актах перевірок ТОВ «Транс Агенство Сервіс», про непідтвердження операцій первинними документами ТОВ «Транс Агенство Сервіс» з поставки товарів контрагентам - покупцям;

у неправомірному віднесенні до складу податкового кредиту податку на додану вартість за операціями з придбання товару (виробів металопрокату) у ЗАТ НВП «Укрзахіденерго», які є нереальними. Реальність господарських операцій поставлена контролюючим органом під сумнів з огляду на наявну розбіжність в автоматизованій системі співставлення податкових зобов'язань постачальника та податкового кредиту покупця щодо податкового кредиту та з огляду на висновок контролюючого органу, викладений в акті перевірки ЗАТ НВП «Укрзахіденерго», про непідтвердження операцій ЗАТ НВП «Укрзахіденерго» з поставок товарів своїм контрагентам, відсутність ЗАТ НВП «Укрзахіденерго» за своїм місцезнаходженням.

Порядок формування платником податку на прибуток підприємств валових витрат за звітний період І квартал 2011 року регулювався статтею 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств». Порядок формування платником податку на додану вартість податкового кредиту за звітні періоди у період з 01.01.2011 по 31.12.2011 регулювався нормами статті 198 Податкового кодексу України.

Аналіз пункту 5.1 статті 5, підпункту 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств, пунктів 198.2, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України свідчить, що право на формування валових витрат та податкового кредиту виникає у платника податків в результаті придбання товарів/послуг з метою використання в господарській діяльності. При цьому операція з придбання товарів/послуг у постачальника повинна бути реальною, тобто призводити до фактичного руху активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю.

У податковому обліку понесені витрати на придбання товарів/послуг мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення.

До первинних документів бухгалтерського обліку, що підтверджують показники, відображені платником податків у податковій звітності, належать усі документи в їх сукупності, складені щодо господарської операції, які за змістом відповідають вимогам закону та які відображають реальні господарські операції. Податковий кредит з податку на додану вартість має бути обов'язково також підтверджений податковою накладною, виданою платником податку на додану вартість.

Суди попередніх інстанцій не встановили жодного з порушень зазначених норм закону, яке б позбавляло позивача права на формування валових витрат та податкового кредиту.

Суди попередніх інстанцій дослідили копії первинних документів, складених щодо господарських операцій з ТОВ «Лугпромстройсантехмонтаж»: договорів, акта приймання виконаних підрядних робіт типової форми № КБ-2в, податкової накладної, а також врахували постанову Луганського окружного адміністративного суду від 23.01.2012 у справі № 2а-10972/11/1270, залишену без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.03.2012, про визнання протиправними дій з проведення перевірки ТОВ «Лугпромстройсантехмонтаж», за результатом якої складено акт, що був покладений в основу висновку контролюючого органу про нереальність операцій між позивачем та ТОВ «Лугпромстройсантехмонтаж». Суди вказали на встановлені у цій справі обставини про здійснення перевірки ТОВ «Лугпромстройсантехмонтаж» без дослідження документів щодо здійснення господарської діяльності цього підприємства та первинних документів.

Окрім того, суди попередніх інстанцій дослідили копії первинних документів, складених щодо господарських операцій з ТОВ «Транс Агенство Сервіс»: договору поставки товару, видаткових накладних, податкових накладних, платіжних доручень, товарно-транспортних накладних, та за результатами їх оцінки дійшли висновків про підтвердження ними реального вчинення господарських операцій, використання позивачем придбаного товару в господарській діяльності. При цьому суди також врахували постанову Луганського окружного адміністративного суду від 09.04.2012 у справі № 2а/1270/1874/2012, яка набрала законної сили, про визнання протиправними дій контролюючого органу про проведення перевірок, за результатами яких складено акти, що були покладені в основу висновку контролюючого органу про нереальність операцій між позивачем та ТОВ «Транс Агенство Сервіс», із зобов'язанням контролюючого органу утриматися від використання таких актів, вилучити з АС «Результати співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА» інформацію про результати перевірок ТОВ «Транс Агенство Сервіс» та поновити в ній дані, що містяться у поданих цим підприємством податкових звітах з податку на додану вартість.

Суди також дослідили копії первинних документів, складених щодо господарських операцій із ЗАТ НВП «Укрзахіденерго»: договору, видаткової накладної, платіжних доручень, та за результатами їх оцінки дійшли висновків про підтвердження ними реального вчинення господарських операцій, використання позивачем придбаного товару в господарській діяльності. При цьому суди врахували пояснення свідка ОСОБА_4, що працює завідувачем складу ТОВ «Метал Холдинг Львів», який підтвердив реальне вчинення господарських операцій позивача з усіма контрагентами та прийняття товарно-матеріальних цінностей ним особисто на підставі виданих довіреностей на отримання матеріальних цінностей, номери та дати яких зазначені в журналах реєстрації довіреностей за 2010-2011 роки.

Таким чином, суди дійшли висновків про реальне вчинення господарських операцій на підставі безпосередньо досліджених та оцінених ними доказів.

Суд касаційної інстанції, з огляду на положення статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права і не має права вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів на іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Переглядаючи судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та перевіряючи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права на підставі фактичних обставин справ, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що суди не допустили неправильного їх застосування. Доводи, наведені в касаційній скарзі, є ідентичними доводам, якими контролюючий орган обґрунтовував свою позицію щодо правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень в судах попередніх інстанцій, та є такими, що не спростовують висновків судів попередніх інстанцій. При цьому суд касаційної інстанції бере до уваги, що у справі відсутні обставини, які б свідчили про те, що контрагенти позивача є підприємствами з ознаками фіктивності.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356, 359, підпунктом 4 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Сихівському районі міста Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23.08.2012 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.03.2014 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна

В.В. Хохуляк ,

Судді Верховного Суду