Справа № 0540/7509/18-а
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року справа №0540/7509/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Казначеєва Е.Г., Міронової Г.М., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року у справі № 0540/7509/18-а (головуючий суддя І інстанції Мозгова Н.А.), складеного в повному обсязі 09 листопада 2018 року в м. Слов'янськ Донецької області, за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

22 серпня 2018 року, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про:

- визнання неправомірними дії відповідача, а проведений порахунок пенсії позивача в жовтні 2017 року незаконним, таким, що привів до зниженого розміру пенсії;

- зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії позивачу (а.с. 3-4).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2018 року замінено первинного відповідача по справі - Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області на його правонаступника - Маріупольське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (а.с. 26).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року відмовлено у задоволені позовних вимог (а.с. 40-42).

Не погодившись з судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтуванні апеляційної скарги, апелянт зазначив, що пенсійний орган у жовтні 2017 року перерахував пенсію, взявши у розрахунок невірний період трудової діяльності та невірний коефіцієнт заробітку, при цьому перерахунок зроблено без врахування доплати «Дитина війни».

Вважає, що суд першої інстанції при прийнятті рішення не врахував всіх обставин по справі, відтак рішення є незаконним та таким, що підлягає скасуванню (а.с. 45-46).

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), є громадянином України, перебуває на обліку в Маріупольському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області з 02 липня 1997 року як отримувач пенсії за віком, страховий страж позивача складає 59 років 7 місяців 26 днів( стаж враховано по 31.05.2012 р).

З відповіді управління на запит позивача слідує наступне:

розмір пенсії позивача обчислений з урахуванням страхового стажу та заробітної плати за період з 01 січня 1992 року по 31 грудня 1996 року та з 01 липня 2000 року по 31 травня 2010 року складає 1 878,30 грн., в тому числі підвищенням дітям війни - 66,43 грн. та розмір індексації 136,86 грн.

При проведені перерахунку пенсії з 01 травня 2016 року та з 01 грудня 2016 року розмір пенсії ОСОБА_1 не змінювався і по 30 квітня 2017 року складав 1 878,30 грн., так як в результаті перерахунку на розмір підвищення пенсії зменшувався розмір індексації (з 01 травня 2016 року розмір індексації став складати 117,82 грн., з 01 грудня 2016 року -27,21 грн.), що ніяк не впливало на загальний розмір пенсії ОСОБА_1

З 01 травня 2017 року після проведення чергового масового перерахунку розмір підвищення пенсії перевищив розмір індексації, яка була повністю поглинута, в результаті чого відбулось підвищення пенсії, розмір якої склав 1 916,09 грн., в тому числі підвищенням дітям війни 66,43 грн.

На підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03 жовтня 2017 року № 2148 -VІІІ позивачу здійснено перерахунок пенсії із використанням єдиного показника середньої зарплати за останні 3 роки (2014-2016) у розмірі 3 764,40 грн., величини оцінки одного року стажу, що застосовується для обчислення 1%.

Після перерахунку пенсії з 01 жовтня 2017 року пенсія позивача становить 2 680,14 грн.:

2120,03 грн. - розмір пенсії за віком (ст. 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"),

493,68 грн. - доплата за понаднормовий стаж (ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" - за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений),

66,43 грн. - (постанова Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року №1381 із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 112 від 25 березня 2014 року "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань пенсійного забезпечення").

Не погодившись із перерахунком пенсії за віком у жовтні 2017 року позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що при перерахунку пенсії позивача відповідач діяв правомірно, в межах діючого законодавства, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції погоджується з рішенням суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058 (далі - Закон № 1058) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Частиною 1 ст. 28 Закону № 1058 встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною першою цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 Закону № 1058 тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

З 01 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до ст. 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

Аналіз норми ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, а перерахунок проводиться з дня встановлення цього мінімуму.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року № 2148 -VІІІ із використанням єдиного показника середньої зарплати за останні 3 роки (2014-2016) у розмірі 3 764,40 грн. та показника вартості одного року страхового стажу 1% розраховано згідно діючого законодавства, відтак, порушень норм діючих на момент перерахунку пенсії норм законодавства, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Щодо надбавки до пенсії «дітям війни», суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст. 6 Закон України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року №1381 із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 112 від 25 березня 2014 року "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань пенсійного забезпечення" установлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення, встановлене статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", провадиться у розмірі 66,43 гривні.

Відтак, діючим законодавством встановлений розмір надбавки «Дітям війни» у розмірі 66,43 грн., яка виплачується позивачу протоколу призначення пенсії (а.с. 39).

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачу призначена та виплачується пенсія в порядку та у розмірі, що передбачений Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 року № 265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян», та розмір пенсійних виплат, які проводяться позивачу перерахований з врахуванням підвищення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Судом першої інстанції враховано всі обставини по справі, відтак цей довід апелянта є необґрунтованим.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач не позбавлений права на звернення до відповідача із заявою про перерахунок пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі позивач не наводить в чому він не погоджується з рішенням суду першої інстанції, тільки зазначає що судом не враховані всі обставини справи.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року у справі № 0540/7509/18-а- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 січня 2019 року.

Судді Т.Г. Арабей

Г.М. Міронової

Е.Г. Казначеєв