Справа № 804/15713/14
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

24 січня 2019 року

Київ

справа №804/15713/14

адміністративне провадження №К/9901/5762/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., розглянувши у порядку письмового провадження
касаційну скаргуДержавної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві
на постановуДніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 року (суддя О.В. Царікова)
та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2015 року (колегія у складі суддів: В.В. Мельник, О.В.Юхименко, Л.М. Нагорна)
у справі№804/15713/14
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМ-ЮНІТ»
доДержавної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві
провизнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМ-ЮНІТ» (далі - ТОВ «ПРОМ-ЮНІТ») звернулося до суду з адміністративним позовом, у якому просило:

визнати неправомірними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві при проведенні зустрічної звірки ТОВ «ПРОМ-ЮНІТ», у результаті якої складено акт від 31 липня 2014 року № 2165/26-55-22-01/38898251 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ПРОМ-ЮНІТ» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з постачальниками та покупцями за період з 01 травня 2014 року по 30 червня 2014 року»;

визнати протиправними дії відповідача щодо виключення (коригування) на підставі акту від 31 липня 2014 року № 2165/26-55-22-01/38898251 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ПРОМ-ЮНІТ» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з постачальниками та покупцями за період з 01 травня 2014 року по 30 червня 2014 року», з «Автоматизованої системи співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок»» та інших електронних баз даних, суми податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, які визначені ТОВ «ПРОМ-ЮНІТ» у податкових деклараціях за період з 01 травня 2014 року по 30 червня 2014 року;

зобов'язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві відновити в електронній базі даних «Автоматизована системи співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок» показники податкової звітності позивача, зазначені останнім в податкових деклараціях за період: травень, червень 2014 року.

Позов обґрунтовано тим, що висновки викладені в акті перевірки № 2165/26-55-22-01/38898251 від 31 липня 2014 року «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ПРОМ-ЮНІТ», могли бути зроблені тільки при дослідженні первинних документів платника податків, проте контролюючим органом дослідження вказаних документів не здійснювалося, що є порушенням податкового законодавства, оскільки звірка можлива лише за результатами співставлення даних бухгалтерських та інших документів. Позивач звертає увагу суду на те, що фактично податковим органом під виглядом зустрічної звірки проведено фактичну перевірку з порушенням передбачених правових процедур та без належних правових підстав, або без винесення податкового повідомлення-рішення. Також позивач відзначає про неправомірність дій відповідача щодо зміни показників податкового кредиту та податкових зобов'язань позивача.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 року, яка ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2015 року залишена без змін, позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії податкової інспекції щодо коригування на підставі акту від 31 липня 2014 року № 2165/26-55-22-01/38898251 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ПРОМ-ЮНІТ» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з постачальниками та покупцями за період з 01 травня 2014 року по 30 червня 2014 року», в електронній базі даних «Автоматизована система співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок»» та інших електронних базах даних, сум податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, які визначені ТОВ «ПРОМ-ЮНІТ» у податкових деклараціях за період з 01 травня 2014 року по 30 червня 2014 року.

Зобов'язано податкову інспекцію відновити в електронній базі даних «Автоматизована система співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок»» показники податкової звітності ТОВ «ПРОМ-ЮНІТ», зазначені ТОВ «ПРОМ-ЮНІТ» в податкових деклараціях за період: травень, червень 2014 року.

В задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги в частині, суд першої інстанції, з чим погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що зміна показників податкового кредиту та податкових зобов'язань підприємства на підставі акту, без прийняття податкового повідомлення-рішення та без зміни цих показників підприємством самостійно шляхом подання декларації (розрахунків), порушує права та інтереси останнього, тому відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, які передбачені чинним податковим законодавством.

Відмова у задоволенні позовних вимог в іншій частині обґрунтована тим, що висновки викладені в акті перевірки про неможливість проведення зустрічної звірки, самі по собі не можуть порушувати права, свободи чи інтереси позивача, а складений відповідачем акт про неможливість проведення зустрічної звірки № 2165/26-55-22-01/38898251 від 31 липня 2014 року є різновидом податкової інформації, на підставі якого не може бути прийнято податкове повідомлення - рішення щодо позивача.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій в частин задоволення позовних вимог, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким у частині задоволення позову відмовити повністю, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Доводи касаційної скарги є аналогічними обґрунтуванням його апеляційної скарги

Відзив або заперечення на касаційну скаргу не надходили, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що податковим органом здійснено відповідні заходи з метою проведення зустрічної звірки ТОВ «ПРОМ-ЮНІТ» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з постачальниками та покупцями за період з 01 травня 2014 року по 30 червня 2014 року, в результаті чого було встановлено відсутність позивача за податковою адресою: м. Київ, вул. Басейна, б. 23, кв. 3, що стало підставою для складання акта від 31 липня 2014 року №2165/26-55-22-01/38898251 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ПРОМ-ЮНІТ» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з постачальниками та покупцями за період з 01 травня 2014 року по 30 червня 2014 року».

Згідно висновків даного акта, перевіркою встановлено відсутність об'єктів оподаткування по операціях з придбання товарів у контрагентів постачальників за період з 01 травня 2014 року по 30 червня 2014 року. ТОВ «ПРОМ - ЮНІТ» завищено податковий кредит з податку на додану вартість у сумі 18060000,00 грн. за період з 01 травня 2014 року по 30 червня 2014 року та безпідставно сформовані податкові зобов'язання за період з 01 травня 2014 року по 30 червня 2014 року по податковим накладним, виписаних на продаж товарів (робіт/послуг) на адресу ймовірних підприємств-покупців, які не можуть розглядатися в якості належного підтвердження податкових зобов'язань, оскільки ці податкові накладні не мають статусу юридично значимих, чим порушено вимоги ст. 22, ст. 185, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України.

На підставі вищезазначеного акту відповідачем здійснено коригування показників податкової звітності за відповідний період в своїх електронних базах даних, що підтверджується роздруківками з електронної бази АІС «Податковий блок», яка міститься в матеріалах справи. При цьому будь-які податкові повідомлення-рішення про визначення сум грошових зобов'язань позивачу, у встановленому податковим законодавством порядку, відповідач не приймав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов'язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, урегульовані Податковим кодексом України.

Згідно пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України).

Відповідно до статті 71 Податкового кодексу України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з приписами підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 ПК для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

Відповідно до статті 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (пункт 74.1); зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань (пункт 74.2).

Тобто, висновки, викладені в акті перевірки, в даному випадку в акті про неможливість проведення зустрічної звірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі по собі не породжують правових наслідків для платника податків та, відповідно, такий акт не порушує прав останнього. Включення суб'єктом владних повноважень до бази даних інформації про таку перевірку не створює жодних перешкод для діяльності платника податку.

Зважаючи на викладене, дії контролюючого органу щодо внесення до електронних баз даних змін показників податкової звітності суб'єктів господарювання в частині податкового кредиту та податкових зобов'язань на підставі акта перевірки, в тому числі і на підставі акту про неможливість проведення зустрічної звірки, без прийняття податкових повідомлень-рішень не породжують правових наслідків для платників податків та не порушують їхні права, оскільки розміщена в цій системі інформація є службовою та використовується податковими органами для обробки зібраної інформації в автоматичному режимі (використовується для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань) з метою здійснення податкового контролю.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду України 09 грудня 2014 року справа №21-511а14, від 03 листопада 2015 року справа №21-99а15 та від 17 листопада 2015 року справа №21-4133а15.

З таких підстав, суди першої та апеляційної інстанцій, задовольняючи позов частково, ухвалили рішення з порушенням норм матеріального права, а тому вони підлягають скасуванню в цій частині.

Відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 349, статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і ухвалити нове рішення, не передаючи справи на новий розгляд. Підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню в задоволеній частині позовних вимог з прийняттям в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 351 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2015 року в задоволеній частині позовних вимог скасувати та прийняти в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В решті постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2015 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

..............................

...............................

...............................

В.П.Юрченко
І.А.Васильєва
С.С.Пасічник
Судді Верховного Суду