Справа № 473/5197/18
Суддя: Ротар М. М.
Дата ухвалення: 2019-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/5197/18
РІШЕННЯ

іменем України

"28" січня 2019 р. . Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Ротар М.М.

при секретарі судового засідання - Фінько О.П.

за участю відповідача інспектора СРПП Веселинівського відділення поліції Вознесенського відділу поліції ГУНП Яворського Б.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенську Миколаївської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Веселинівського відділення поліції Вознесенського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області Яворського Б.П. про скасування постанови серії ДПО18 №539725 від 14.12.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі

встановив:

В грудні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора сектору реагування патрульної поліції Веселинівського відділення поліції Вознесенського відділу поліції ГУНП в Миколаївській областіЯворського Б.П. про скасування постанови серії ДПО18 №539725 від 14.12.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. При цьому позивач посилався на те, що постанова, винесена 14 грудня 2018 року серії ДПО18 №539725, є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки правил дорожнього руху він не порушував, а дії інспектора сектору реагування патрульної поліції Веселинівського відділення поліції Вознесенського відділу поліції ГУНП в Миколаївській областіпри її винесенні були протиправними. Зокрема позивач зазначив, що 14 грудня 2018 року близько 12 - 00 год. він перебував у смт. Веселиново. Рухаючись по дорозі з смт. Веселиново до м. Вознесенська їхав без порушень із увімкненим світлом, як того вимагають ПДР України. За містом його зупинив патруль поліції, він пред'явив документи. Нічого не пояснюючи та не відповідаючи - працівник поліції забрав його водійське посвідчення зайшов до патрульного посту та склав дану постанову про адміністративне правопорушення. Коли він повернувся та запропонував підписати постанову він відмовився її підписувати та отримувати на місці. Позивач вважав, що відповідачем була порушена процедура розгляду справи, зокрема порушені вимоги ст.ст. 268, 283 КУпАП , внаслідок чого порушені його права та винесено протиправну постанову.

Ухвалою суду від 09 січня 2019 року було відкрито провадження по справі та справа призначена до розгляду.

Ухвалою суду від 09 січня 2019 року були витребувані з Веселинівського відділення поліції Вознесенського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, від нього на адресу суду надійшла заява в якій він просив розглядати справу у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач інспектор сектору реагування патрульної поліції Веселинівського відділення поліції Вознесенського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області Яворський Б.П. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, оскільки вважав, що його дії при складенні постанови були законними. Оскільки відповідачем було дійсно порушений п.9.8 Правил дорожнього руху, то притягнення його до відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП є цілком законним та обгрунтованим.

Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали, суд встановив наступне.

Згідно п.1 ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року).

При розгляді адміністративного позову щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, суди, відповідно до ч. 2 ст.2 КАС України, перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Судом встановлено, що 14 грудня 2018 року відповідачем було винесено постанову ДПО18 №539725 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. На позивача було накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

Відповідно до пункту 9 розділу IV інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 року № 1376бланк постанови по справі про адміністративне правопорушення заповнюється розбірливим почерком. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до постанови, а також внесення додаткових записів після того, як постанова підписана особою, щодо якої вона винесена. У разі допущення порушень при оформленні такої постанови її заповнений бланк вважається зіпсованим.

Відповідно до ч 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до положень ч 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В судовому засіданні відповідачем не надано жодного доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Так відеодиск, який був наданий відповідачем в судовому засіданні не містить жодної інформації, яка б надавала можливість встановити наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення. Інших доказів в судовому засіданні досліджено не було, тому суд на підставі ч. 5 ст. 77 КАС України має вирішити справу на підставі наявних доказів.

Згідно ч. 1 ст. 268 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірності прийнятої постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Тому слід визнати, що постанова про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності є незаконною, винесена без достатніх доказів, які б підтверджували його винуватість.

А тому позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності без належних підстав і відповідно постанова про накладення на нього адміністративного стягнення є незаконною та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 247, п. 1, ст. 251, ст.280, ст.293 КУпАП, ст.8, , ст.9, ст.77, ст.139, ст.242, ст.244, ст. 246, ст. 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову серії ДПО18 №539725 від 14.12.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_2 скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П'ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення (з урахуванням вимог пп. 15.5 п. 15 Розділу 7 Перехідних положень КАС України).

Суддя М.М. Ротар