Справа № 635/4772/18
Суддя: Токарєва Н. М.
Дата ухвалення: 2019-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 635/4772/18
Провадження № 2-а/635/11/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року

смт. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Токарєвої Н.М.,

секретар судового засідання - Антонян М.В.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1,

відповідач: інспектор роти № 4, батальйону № 4

УПП у Харківській області ДПП

лейтенант поліції

ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4, батальйону № 4 УПП у Харківській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

12 липня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом про скасування постанови серії ЕАА № 471877 від 06.07.2018, винесену інспектором роти № 4 батальйону № 4 УПП у Харківській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП та закрити провадження по справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 06 липня 2018 року рухалась на власному автомобілі у м. Харкові по вул. Єлізарова, 4, та після виконання повороту на перехресті вул. Полтавський Шлях та вул. Холодногірська була зупинена інспектором роти № 4 батальйону № 4 УПП у Харківській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 за те, що позивач здійснила виїзд на зустрічну смугу дороги, що є порушенням п. 11.4 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП. В подальшому інспектором було складено постанову серії ЕАА № 471877, якою накладено на позивача штраф у розмірі 425,00 грн. Позивач вважає складену постанову незаконною, оскільки стверджує, що ПДР України не порушувала, здійснила поворот на переривчастій смузі дороги, виїзд на зустрічну смугу не здійснювала, з боку відповідача відсутні будь-які докази скоєння нею адміністративного правопорушення, а сама постанова від 06.07.2018 складена з порушенням вимог КУпАП.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 08 серпня 2018 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано десятиденний строк на усунення недоліків.

30 серпня 2018 року позивачем подано заяву про усунення недоліків та надано підтвердження, що нею не подано іншого позову до цього самого відповідача та з тими ж вимогами та копію постанови серії ЕАА № 471877 від 06 липня 2018 року.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16 жовтня 2018 року провадження по справі відкрито, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно п. 10 Розділ VII Перехідних Положень КАС України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивачем ОСОБА_1 в позовній заяві зазначено про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час, дату та місце слухання справи повідомлявся належним чином, відзиву та заяву про розгляд справи у його відсутність суду не надав, тож справа розглядається за його відсутності.

Інших заяв та клопотань він учасників справи до суду не надходило.

Відповідно до ст. 205 КАС України у разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України.

Суд, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановив наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 06 липня 2018 року рухалась на власному автомобілі марки Toyota Rav 4, д/н. АХ 9113 ЕЕ, у м. Харкові по вул. Єлізарова, 4, та після виконання повороту на перехресті вул. Полтавський Шлях та вул. Холодногірська в м. Харкові була зупинена інспектором роти № 4 батальйону № 4 УПП у Харківській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2, оскільки здійснила виїзд на зустрічну смугу дороги, що є порушенням п. 11.4 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Інспектором роти № 4 батальйону № 2 УПП у Харківській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 було складено постанову серії ЕАА № 471877, якою накладено штраф у розмірі 425,00 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обовязково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка субєкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності ( ст. 245 КУпАП).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Частиною 1 статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ст. 7 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на субєкта владних повноважень обовязок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідач, який є субєктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її.

Пленум Верховного суду України у п. 24 свої Постанови № 14 від 23.12.2005 Постанови № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» розяснив, що зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як вбачається з постанови, яка оскаржується, відповідачем не наведено посилання на докази, якими обґрунтовується рішення, винесене про накладення на позивача адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідачем не надано суду жодних належних доказів, які б достовірно підтверджували обставини порушення ОСОБА_1 06 липня 2018 року Правил дорожнього руху України, а саме п. 11.4 ПДР України заборону виїзду на зустрічну дороги.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення субєкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Враховуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав до задоволення адміністративного позову ОСОБА_1, оскільки дії інспектора роти № 4 батальйону № 4 УПП у Харківській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача не відповідають вимогам ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП.

Згідно ч. 3 ст. 241 КАС України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Відповідно до ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю; 7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності обєднання громадян; 8) примусовий розпуск (ліквідацію) обєднання громадян; 9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів; 11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання; 12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні; 13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 15) зобовязання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

На підставі викладеного, постанова серії ЕАА № 471877 від 06.07.2018 р. по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. є протиправною та підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Відповідно до ст. 139 КАС України суд вважає за необхідне стягнути з Управління патрульної поліції у місті Харкові Департаменту патрульної поліції на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Керуючись 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора роти № 4, батальйону № 4 УПП у Харківській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАА № 471877 від 06.07.2018 винесену інспектором роти № 4, батальйону № 4 УПП у Харківській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції у місті Харкові Департаменту патрульної поліції, розташованого за адресою: м. Харків вул. Шевченка, 315-А, на користь держави суму судового збору в розмірі 704,80грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського адміністративного апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до/або через Харківський районний суд Харківської області.

Позивач ОСОБА_1, місце реєстрації Харківська область, Харківський район, смт. Коротич, вул. Низова, б. 16;

Відповідач інспектор роти № 4, батальйону № 4 УПП у Харківській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_2, місцезнаходження: м. Харків, вул. Шевченка, б. 315-А.

Повний текст рішення складений 25 січня 2019 року.

Суддя Н.М. Токарєва