Справа № 813/2143/18
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/4436/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Улицького В.З., Шавеля Р.М.,

за участю секретаря Марцинковської О.М.

представника відповідача Кіх О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2018 року (постановлену головуючим - суддею Карп`як О.О. у м. Львові, об 12 год. 15 хв., повний текст судового рішення складено 26 листопада 2018 року) про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 813/2143/18 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправним та скасування наказу від 18.01.2018 № 35-О «Про поновлення на роботі».

09.07.2018 представник відповідача в судовому засіданні подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. В обґрунтування клопотання посилається на те, що позивач у своєму листі від 02.02.2018, адресованому ДФС України, вважає оскаржуваний наказ незаконним, оскільки згідно даних розміщених на офіційному сайті Головного управління ДФС у Львівській області управління внутрішнього аудиту відповідача не створено. До листа долучено копію листа Головного управління ДФС у Львівській області від 18.01.2018 № 2020/10/13-01-04-02-39. Відтак, станом на 02.02.2018 позивач дізнався про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Предметом адміністративного позову у даній справі є скасування наказу ГУ ДФС у Львівській області від 18.01.2018 року № 35-о «Про поновлення на роботі» та поновлення на посаді, яка відсутня у штатному розписі з яким позивач не погоджується у зв'язку із відсутністю посади у штатному розписі.

21.08.2018 представник позивача через канцелярію суду подав заперечення на клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду. Вважає доводи представника відповідача про пропуск строку звернення до суду необґрунтованим з наступних підстав. Покликання відповідача на те, що 18.01.2018 ним було прийнято наказ № 35-о «Про поновлення на роботі» і листом від 19.01.2018, отриманого позивачем 17.02.2018, як на належне ознайомлення з наказом вважає помилковим. Вважає, що зі змісту самого листа не вбачається, що саме ним поновлено на роботі позивача, оскільки в останньому не конкретизовано з якою метою відповідач викликав позивача і відповідно не може вважатися початком перебігу процесуального строку. Так само, зазначає, що строк звернення до суду встановлений КАС України становить шість місяців.

04.09.2018 представник відповідача через канцелярію суду подав додаткові пояснення. На спростування заперечень позивача на клопотання про залишення позовної заяви без розгляду зазначив, що Головним управлінням ДФС у Львівській області листом від 18.01.2018 № 2020/10/13-01-04-02-39 запрошено ОСОБА_2 прибути в управління по роботі з персоналом для ознайомлення з наказом від 18.01.2018 № 35-о «Про поновлення на роботі» та внесення запису у трудову книжку. Зазначений лист скеровано позивачу 19.01.2018 та отримано особисто 17.02.2018. Щодо строку звернення до суду зазначив, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк. Також пояснив суду, що в судовому засіданні 28.02.2018 з розгляду справи № 813/4567/17 за позовом Головного управління ДФС у Львівській області до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_2 про визнання протиправними і скасування постанов, представником відповідача долучено до матеріалів справи копію наказу від 18.01.2018 № 35-о «Про поновлення на роботі». Відповідно до протоколу судового засідання ОСОБА_2 був присутній у залі, коли суддею Гуликом А.Г. було зачитано зміст наказу від 18.01.2018 № 35-о. Також, позивач листами від 17.01.2018, від 09.02.2018 (вхідна кореспонденція Головного управління ДФС у Львівській області), від 23.02.2018, від 19.03.2018, від 13.04.2018, від 23.04.2018 (а.с. 90-98) просив повідомити його про внесення змін до штатного розпису Головного управління ДФС у Львівській області.

23.10.2018 через канцелярію суду представник позивача подав клопотання про долучення до матеріалів справи доказів та додаткові пояснення до заперечення на клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду. В додаткових поясненнях зазначив, що позивача не ознайомлено з наказом Головного управління ДФС у Львівській області від 18.01.2018 № 35-о під підпис та не вручено йому копію цього наказу особисто відповідачем, відповідно ОСОБА_2 не знав і не міг знати достеменно зміст цього наказу. За відсутності у позивача копії оскаржуваного наказу останній не зміг долучити його до даного адміністративного позову при його поданні до суду.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 19.11.2018 клопотання представника відповідача задоволено, а позов - залишено без розгляду.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено встановлений законом строк звернення до суду з даним позовом та будь - яких обґрунтувань обставин та доказів, на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом позивачем не надано, а тому суд дійшов до висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 240 та ч 3, 4 ст. 123 КАС України.

Вказану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин справи, що мають значення для справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що зі змісту листа відповідача від 18.01.2018 № 2020/10/13-01-04-02-39 не вбачається кого саме поновлено на роботі, на якій посаді і не конкретизовано з якою метою Головне управління ДФС у Львівській області його викликає. Крім цього зазначає, що доказом його ознайомлення з наказом Головного управління ДФС у Львівській області від 18.01.2018 № 35-о може бути лише підпис самого його на цьому наказі. Разом з цим вказує, що відповідачем не надано доказів, що позивач ознайомлений з оскаржуваним наказом під підпис.

Відповідачем було подано відзив на апеляційну скаргу в якому покликається на те, що як свідчать матеріали справи, істотних перешкод та труднощів для ознайомлення із оскаржуваним наказом у ОСОБА_2 не було. Натомість вони достатньо та повно підтверджують момент з якого позивачу стало відомо про порушення оскаржуваним наказом його прав та законних інтересів. З огляду на це просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив щодо задоволення та надав пояснення. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Інші особи які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з ч. 2 ст. 313 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, з підстав, визначених частина третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Частинами 3, 4 ст. 123 КАС України передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними - суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 3 ст. 122 КАС України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Предметом оскарження у даній адміністративній справі є наказ начальника Головного управління ДФС у Львівській області Кондро І.В. від 18.01.2018 № 35-О «Про поновлення на роботі».

Таким чином, встановленим строком для звернення до адміністративного суду із зазначеними вище позовними вимогами є місячний строк.

З матеріалів справи слідує, що листом від 18.01.2018 року № 2020/10/13-01-04-02-39 запрошено ОСОБА_2 прибути в управління по роботі з персоналом для ознайомлення з наказом від 18.01.2018 року № 35-о «Про поновлення на роботі» та внесення запису у трудову книжку.

Зазначений лист скеровано позивачу 19.01.2018 та отримано ним особисто 17.02.2018, що підтверджується інформацією з сайту Укрпошта за штрихкодовим ідентифікатором № 097.

Разом з цим ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом 24.05.2018.

На переконання суду першої інстанції позивачем пропущено місячний строк звернення до суду, оскільки вважає, що позивачу стало відомо про оскаржуваний наказ 17.02.2018 тобто з моменту отримання листа від 18.01.2018 року № 2020/10/13-01-04-02-39, яким його запрошено прибути в управління по роботі з персоналом для ознайомлення з наказом від 18.01.2018 року № 35-о «Про поновлення на роботі» та внесення запису у трудову книжку.

Однак з таким висновком колегія суддів не погоджується, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази ознайомлення позивача особисто з оскаржуваним наказом. Крім цього зі змісту листа від 18.01.2018 не можливо встановити зміст самого наказу, а саме на яку посаду поновлено ОСОБА_2 на роботі. Також до цього листа не долучено самого наказу, щоб можна було стверджувати про ознайомлення позивача зі змістом наказу.

Таким чином, на думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, а тому є підстави вважати, що висновок суду про залишення позовної заяви без розгляду є передчасним, оскільки по суті позивачем не пропущено строк звернення до суду у відповідності до . 5 ст. 122 КАС України у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи та ненаданням відповідачем будь-яких підтверджуючих доказів про ознайомлення ОСОБА_2 з оскаржуваним наказом, а саме зі змістом такого.

Відповідно до ст. 320 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, коли має місце неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Відтак, з врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи, оскільки винесена з порушенням норм процесуального права та з неповним з`ясуванням обставин справи, що мають значення для справи.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2018 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 813/2143/18 скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді В. З. Улицький
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 25 січня 2019 року