Справа № 826/8267/18
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2019-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

25 січня 2019 року м. Київ№ 826/8267/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судці Чудак О.М., за участю секретаря судового засідання Стринадко О.Г., позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, у відсутність представників третіх осіб, розглянувши в підготовчому судовому засіданні клопотання представника відповідача про закриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство Банк «Меркурій», Громадська організація "ТРАНСПЕРЕНСІ ІНТЕРНЕШНЛ УКРАЇНА", про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (ОСОБА_1.) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про:

- визнання протиправним та скасування сформованого електронною торговою системою "Prozorro продажі" протоколу електронних торгів №UA-EA-2017-11-14-000045-а від 25 грудня 2017 року з продажу лоту №Q83574b18168;

- визнання протиправним та скасування рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №182 від 22 січня 2018 року "Про скасування результатів відкритих торгів (аукціону) з продажу активів Публічного акціонерного товариства "Банк "Меркурій" (АТ "Банк "Меркурій") лот №Q83574b18168;

- зобов'язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб прийняти рішення, яким переможцю конкурсу ОСОБА_1 та АТ Банк "Меркурій" продовжити строк на укладення договору купівлі-продажу за результатами електронних торгів за лотом №Q83574b18168 на строк, достатній для укладення договору, але не менше 15 робочих днів з дня, наступного за днем прийняття такого рішення, і не пізніше завершення строку ліквідації банку, та невідкладно повідомити вказаних осіб про прийняте рішення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 червня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, у справі відкрито провадження, призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження та залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - АТ "Банк "Меркурій", Громадську організацію "ТРАНСПЕРЕНСІ ІНТЕРНЕШНЛ УКРАЇНА".

04 липня 2018 року представником відповідача до суду подано клопотання про закриття провадження у справі, обґрунтоване підсудністю спору місцевому загальному суду.

В засіданні 25 січня 2019 року позивач проти закриття провадження заперечував, наполягав на розгляді справи по суті, а представник відповідача клопотання просила задовольнити. Представники третіх осіб в засідання не прибули, хоча про дату, час та місце розгляду справи юридичні особи повідомлялися завчасно та належним чином.

Суд, дослідивши подане клопотання, матеріали справи, заслухавши думку сторін, дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що предметом розгляду у даній справі є протокол електронних торгів з продажу лоту №Q83574b18168 та рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про скасування результатів відкритих торгів (аукціону) з продажу.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини першої статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

У свою чергу відповідно до пункту 2 частини першої цієї статті публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Згідно з пунктом першим частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб'єкта владних повноважень, що виникають у зв'язку зі здійсненням ним владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Разом з тим, варто враховувати, що хоча публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад, в якому обов'язковою є участь суб'єкта владних повноважень, все ж таки сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з'ясовувати, у зв'язку з чим виник спір та за захистом яких саме прав особа звернулася до суду.

У разі, якщо спір обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного майнового права чи інтересу конкретного суб'єкта, які підлягають захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, то такий спір є приватно-правовим.

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Враховуючи, що предметом лоту №Q83574b18168 є об'єкт нерухомого майна (двокімнтна квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1), суд дійшов висновку, що обставини справи в межах даного спору свідчать про майновий інтерес позивача.

Згідно із частиною першою статті 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23 лютого 2012 року №4452-VІ Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, установлених цим Законом. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, зокрема, здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження всіх або частини активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку (пункт 8 частини другої статті 4 цього Закону).

В свою чергу, за змістом частин першої, другої статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Протягом 15 днів, але не пізніше строків, установлених Фондом, керівники банку забезпечують передачу уповноваженій особі Фонду печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей банку, а також протягом трьох днів - передачу печаток і штампів бухгалтерської та іншої документації банку. На період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності Фонду та уповноваженій особі Фонду в межах повноважень, установлених цим Законом та делегованих Фондом, і діють у визначених Фондом/уповноваженою особою Фонду межах та порядку.

Тобто, із моменту запровадження у банку тимчасової адміністрації Фонд набуває повноважень органів управління та контролю банку з метою реалізації покладених на нього чинним законодавством функцій. При цьому банк зберігає свою правосуб'єктність юридичної особи та відповідного самостійного суб'єкта господарювання до завершення процедури його ліквідації та внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Таки чином, правовий статус Фонду, визначений Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є, зокрема, юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні, не впливає на правовий статус банку, в якому запроваджено тимчасову адміністрацію або щодо якого розпочато процедуру ліквідації, оскільки Фонд розпоряджається майном такого банку від імені останнього й у межах виконання покладених на нього законодавством функцій щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та не здійснює в цій частині жодних владних управлінських функцій.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі №910/17448/16 та від 18 квітня 2018 року у справі №910/8132/17.

Частиною п'ятою статті 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до статті 17 Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" Конвенція та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" зазначив, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що в межах даної справи спір має ознаки приватноправового характеру, оскільки стосується здійснення Фондом повноважень органів управління та контролю банку в процедурі ліквідації, та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з частиною другою статті 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 2114,40 грн згідно квитанції від 23 травня 2018, наявної в матеріалах справи.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року №3674-VI.

Пунктом п'ятим частини першої статті 7 вказаного Закону передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Отже, питання про повернення сплаченої суми судового збору у розмірі 2114,40 грн з Державного бюджету України може бути вирішено ухвалою суду окремо за клопотанням позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 238, 248, 256 КАС України,

ухвалив:

Клопотання представника відповідача задовольнити.

Провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство Банк «Меркурій», Громадська організація "ТРАНСПЕРЕНСІ ІНТЕРНЕШНЛ УКРАЇНА", про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії, - закрити.

Роз'яснити позивачу право звернення з даним позовом до місцевого загального суду з урахуванням правил підсудності.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені статтями 293, 295- 297 цього ж Кодексу.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст ухвали складено 25 січня 2019 року.

Суддя О.М. Чудак