Справа № 0540/7595/18-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року справа №0540/7595/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Шишова О.О., секретар судового засідання Романченко Г.О., за участі представника позивача та третьої особи Сидоренка В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2018 року (повне судове рішення складено 15 листопада 2018 року у м. Слов'янську) у справі № 0540/7595/18-а (суддя в І інстанції Голубова Л.Б.) за позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції, третя особа - Первинна професійна спілка "Правозахисники країни" про визнання незаконним та скасування наказу, стягнення премії, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції, третя особа: первинна професійна спілка «Правозахисники країни» про визнання незаконним та скасування наказу, стягнення витрат по підготовці справи до розгляду в розмірі 2500,00 гривень.

Також, до позову додано заяву про поновлення строку для подання даного позову, в обґрунтування якої зазначає, що ним 12 липня 2018 року був поданий цей позов, проте, ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 липня 2018 року у справі № 0540/5843/18-а позов було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Вимоги ухвали позивач виконав, однак, позов ухвалою від 09 серпня 2018 року був повернутий позивачу. Повторно позивач звернувся до суду 21 серпня 2018 року, тому вважає, що строк звернення до суду пропущено з поважних причин.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 в дійсний час проходить службу на посаді поліцейського роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, має спеціальне звання старшого лейтенанта поліції. Наказом від 30.05.2018 № 725 на ОСОБА_2 за порушення службової дисципліни накладено стягнення у вигляді догани та зменшено розмір премії за квітень та травень 2018 року. Позивач зазначає, що про дисциплінарний проступок керівництво дізналося ще 09.03.2018, проте, наказ про накладення догани за порушення службової дисципліни прийнятий 30.05.2018, за межами місячного строку. Не вважає порушенням службової дисципліни те, що отримавши повідомлення за спеціальною лінією «102», особисто не зустрічався з заявниками, а спілкувався з ними по телефону. Вважає це проявом ініціативи з його боку, оскільки скарг на його дії чи бездіяльність від заявників не надходило. З зазначених підстав вважає, що був протиправно притягнений до дисциплінарної відповідальності та позбавлений премії у квітні та травні 2018 року, отже просив суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ № 725 від 30 травня 2018 року Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_2 премію за квітень місяць 2018 року в розмірі 500 гривень та за травень місяць 2018 року в розмірі 4176 гривень 25 копійок, а всього у розмірі 4676 гривень 25 копійок, відповідно з урахуванням раніше виплачених сум премії за ці періоди;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_2 витрати по підготовці справи до розгляду в розмірі 2 500 гривень.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2018 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування зазначив, що суд першої інстанції не врахував фактичних обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спірних правовідносин, судом першої інстанції проігноровані доводи позивача, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач висловив згоду з рішенням суду першої інстанції та просив залишити апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні представник позивача та третьої особи підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. Представник відповідача до апеляційного суду не з'явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 проходить службу на посаді поліцейського роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, має спеціальне звання старшого лейтенанта поліції, що підтверджується послужним списком (т.2, а.с.103-108).

Наказом № 2040 від 10.05.2018 «Про призначення службового розслідування» стосовно позивача та його напарника призначене службове розслідування з метою встановлення причин та обставин неналежного виконання Наказу МВС України від 22.10.2012 «Про організацію реагування на повідомлення про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події та забезпечення оперативного інформування в органах і підрозділах внутрішніх справ України» інспектором роти № 2 батальйону управління Патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, старшим лейтенантом поліції, ОСОБА_2, яке мало місце 09.03.2018, згідно з пунктом 4 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Національну поліцію», частин 1,2,3,4 статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ», пунктів 2.2.1, 2.5, 2.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС від 12.03.2013 № 230 (т.1, а.с.23-24).

Пунктом 2 цього наказу позивача було відсторонено від виконання службових обов'язків на час проведення службового розслідування.

Позивач був ознайомлений з зазначеним наказом, про що свідчить його підпис, датований 10.05.2018 (т.1, а.с.24).

У висновку службового розслідування за фактом можливого неналежного виконання наказу МВС України працівниками УПП в Донецькій області ДПП (пункт 3) зазначено, що вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог пунктів 1, 2 частини 1, статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, пунктів 1, 7 частини 1 статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», підпункту 1.2.1 пункту 1.2 Розділу І, пунктів 2.2, 2.3 Розділу II Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, затвердженої Наказом МВС України від 22.10.2012 № 940 та на підставі пункту 3 частини 1 статті 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» інспекторові роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції старшому лейтенанту поліції ОСОБА_2 вирішено оголосити догану (т.2, а.с.48).

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 30.05.2018 № 725 за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог пунктів 1, 2 частини 1, статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, пунктів 1, 7, частини 1 статті 7 Дисциплінарного статуту ОВС, затвердженого Законом України «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», підпункту 1.2.1 пункту 1.2 Розділу І, пунктів 2.2, 2.3 Розділу ІІ Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальне правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, затвердженої наказом МВС України від 22.10.2012 № 940, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 12 Дисциплінарного статуту, органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-ІV «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» інспектору роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Донецької області Департаменту патрульної поліції в Донецькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_2 оголошено догану (т.2, а.с.55-56).

Цим же наказом позивача було допущено до виконання службових обов'язків.

Позивач був ознайомлений з цим наказом, про що свідчить його підпис, датований 14.06.2018.

Відповідно до наданих відповідачем матеріалів службового розслідування, сутність порушень з боку позивача полягає в тому, що він не прибув на виклик екіпажу на чолі з ним за спеціальною лінією «102», що у подальшому було визнано порушенням вимог пунктів 1, 2 частини 1, статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, пунктів 1, 7, частини 1 статті 7 Дисциплінарного статуту ОВС, затвердженого Законом України «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», підпункту 1.2.1 пункту 1.2 Розділу І, пунктів 2.2, 2.3 Розділу ІІ Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальне правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, затвердженої Наказом МВС України від 22.10.2012 року № 940, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-ІV «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

Позивач ОСОБА_2 не заперечує проти цього, та, навіть зазначає, що проявив ініціативу. Наголошує, що екіпаж ЧАЙКА 0106 прибув на місце викликів, про що свідчить трекер місця знаходження екіпажу за допомогою GPRS. Проте, позивачем не спростовується факт не спілкування особисто з заявниками викликів.

Поясненнями заявників було встановлено, що працівники поліції на їх виклик не прибули.

Крім того, проаналізувавши відеозаписи з нагрудних реєстраторів позивача та його напарника, було встановлено відсутність відеозапису особистого спілкування з заявниками.

Позивач вважає, що якщо у подальшому скарг та заяв від заявників не було, то він належним чином виконав свої обов'язки і порушень зазначених вище норм з його боку не було.

Інших доказів відсутності в діях ОСОБА_2 складу дисциплінарного правопорушення позивачем суду не надано.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Загальні засади діяльності, а також статус поліцейських, підстави дисциплінарної відповідальності встановлено Законом України від 02.07.2015 № 580-VІІІ «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VІІІ), Дисциплінарним статутом Національної поліції України. До набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» на поліцейських поширено дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-ІV.

Статтею 19 Закону № 580-VIII встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

За приписами статей 1, 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-IV, чинного відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 580-VIII, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України, а дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Обов'язки осіб рядового і начальницького складу визначені статтею 7 Дисциплінарного статуту, відповідно до якої службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб.

Принципи етики для працівників Національної поліції визначають Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила), затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Правил, зокрема, під час виконання службових обов'язків поліцейський повинен:

- неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

- професійно виконувати свої службові обов'язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

- поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України;

- у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків;

- неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов'язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України;

- виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку;

- поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати;

- контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку.

Згідно зі статтею 64 Закону № 580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:

«Я, (прізвище, ім'я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов'язки».

При цьому, вимоги морального змісту віднесені до службово-трудових обов'язків працівників органів внутрішніх справ, приймаючи присягу працівника Національної поліції України, ОСОБА_2 склав присягу «поважати та охороняти права і свободи людини», тоді як вищезазначені обставини, встановлені відповідачем під час службового розслідування у відношенні ОСОБА_2 щодо не прибуття на виклики та/або не спілкування з заявниками викликів, суперечать морально-етичним принципам, встановленим співробітникам Національної поліції.

Відповідно до пп. 1.2.1 п. 1.2 розділу І Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, затвердженої наказом МВС України № 940 від 22.10.2012, основними завданнями органів внутрішніх справ щодо реагування на повідомлення про кримінальні правопорушення та інші події, зокрема є негайне реагування на всі кримінальні правопорушення та інші події, направлення на місця подій сил і засобів, необхідних для захисту порушених конституційних прав громадян.

Пунктом 2.2 цієї Інструкції встановлено, що час збору до виїзду для основних СОГ, ОГ та інших нарядів - до 5 хвилин.

Матеріалами справи доведено, що позивачем було порушено зазначені вимоги Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, затвердженої наказом МВС України № 940 від 22.10.2012.

Крім того, вчинення подібних дій призводить до встановлення негативної суспільної думки населення щодо органів Національної поліції, які у відповідності до своїх службових обов'язків повинні неупереджено дотримуватись законодавства України.

Поліцейські відповідно до Дисциплінарного статуту несуть підвищену дисциплінарну відповідальність у порівнянні з пересічними громадянами. Тому за порушення дисципліни до них вживаються більш суворі заходи дисциплінарного впливу.

Враховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що місцевий суд дійшов правильного висновку щодо недодержання позивачем наведених вище норм, що є безумовною підставою вважати його таким, що вчинив дисциплінарний проступок.

Доводи позивача щодо порушення строків накладення дисциплінарного стягнення не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Відповідно до приписів ст. 16 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику. У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладено, якщо з дня вчинення проступку минуло більше півроку. У цей період не включається строк проведення службового розслідування або кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не порушено визначені ст. 16 Дисциплінарного статуту строки накладення дисциплінарного стягнення.

Стосовно тверджень позивача щодо неправомірності позбавлення премії у квітні та травні 2018 року, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до приписів ч. 1, ч. 2 ст. 94 Закону України «Про національну поліцію», поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських встановлено наказом МВС України від 06.04.2016 № 260 Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за № 669/28799.

Згідно п. 12 розділу ІІ наведеного Порядку, керівники органів поліції мають право преміювати поліцейських відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань та у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції. Виплата премій поліцейським здійснюється за наказами керівників органів поліції. У випадку допущення поліцейськими проступків, які впливають на розмір премії, до наказу вносяться відповідні зміни та проводиться перерахунок премії в наступному місяці.

Накази про преміювання поліцейських видаються до 25 числа кожного місяця на підставі списків начальників структурних підрозділів органу поліції, погоджених з фінансовим підрозділом у частині розміру преміювання. Виплата премії проводиться в останній день місяця за поточний місяць разом з виплатою грошового забезпечення.

Згідно з п. 2.5 Положення про преміювання поліцейських Департаменту патрульної поліції та структурних підрозділів патрульної поліції, затвердженого наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 14.12.2015 № 60, зменшення розміру чи позбавлення поліцейського премії в повному обсязі в кожному окремому випадку оголошується в наказі начальника Департаменту патрульної поліції і повідомляється поліцейським під розписку.

Відповідно до п. 4.1, п. 4.4 цього Положення, зменшення розміру (позбавлення) премії поліцейських, які не забезпечили своєчасного виконання покладених на них обов'язків, не виконали хоча б один з показників преміювання або допустили порушення службової дисципліни зазначаються в наказі Департаменту патрульної поліції і погоджуються із заступниками Департаменту патрульної поліції відповідно до розподілу функціональних обов'язків. Поліцейські позбавляються премії в повному обсязі або частково виключно за той календарний місяць, у якому вони допустили порушення (проступок) або стало відомо про порушення (проступок). Рішення про виплату премії, зменшення її розміру або позбавлення в повному розмірі оформлюється наказом начальника Департаменту патрульної поліції на підставі поданих за командою до 20 числа кожного місяця списків про виплату (позбавлення повністю або частково) премії підлеглим поліцейським. У рапортах з клопотанням про позбавлення премії (повністю або частково) зазначаються конкретні причини, які стали підставою для цього.

Відповідно до пункту 4.3 Положення № 60, начальник Департаменту патрульної поліції має право позбавляти поліцейського премії повністю або частково у тому числі за порушення статутних правил несення служби у добовому наряді або під час патрулювання; порушення службової дисципліни тощо.

Оскільки проступок позивача мав місце у березні 2018 року, то розмір премії ОСОБА_2 було перераховано у квітні 2018 року.

Стосовно позбавлення премії позивача у травні 2018 року, то наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 10.05.2018 № 2040 позивача було відсторонено від виконання службових обов'язків на час проведення службового розслідування і лише 30.05.2018 ОСОБА_2 було допущено до виконання службових обов'язків.

Також, відповідачем до відзиву на апеляційну скаргу було додано відомості про дислокацію сил та засобів 2 роти батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області ДПП за 10.05.2018, 11.05.2018, 14.05.2018, 15.05.2018, 18.05.2018, 19.05.2018, 22.05.2018, 23.05.2018, з яких вбачається, що ОСОБА_2 був відсторонений від патрулювання.

Тому, відсутні підстави для преміювання позивача також у травні 2018 року з огляду на п. 5 розд. ІІІ Порядку, відповідно до якого, за поліцейським, відстороненим від виконання службових обов'язків (посади) у зв'язку з проведенням щодо нього службового розслідування в порядку, визначеному Дисциплінарним статутом Національної поліції України, прийняттям відповідною місцевою радою резолюції недовіри, здійсненням щодо нього кримінального провадження, зберігаються всі види грошового забезпечення, які були йому встановлені до відсторонення, крім премії. Поліцейський вважається відстороненим від виконання службових обов'язків з дати видання відповідного наказу до дня видання наказу про допуск до виконання службових обов'язків за займаною посадою. Рішення про відсторонення поліцейського від посади можуть приймати начальники, яким надано право прийняття на службу або призначення на посаду, шляхом видання письмового наказу.

Відтак, дії відповідача стосовно депреміювання позивача є цілком правомірними.

Згідно із частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В матеріалах справи наявні надані відповідачем у якості доказів неправомірної поведінки позивача матеріали службового розслідування: рапорти та пояснення його колег, витяги з автоматизованих баз «Армор» та «Цунамі» тощо.

Так, відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Службовим розслідуванням було встановлено грубе порушення дисципліни, тому враховуючи характер проступку, обставини, за яких його скоєно, керівником відповідача було прийнято рішення про притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку що відповідачем правомірно винесено наказ № 725 від 30.05.2018 про накладення догани на позивача.

На підставі зазначеного, вимоги позивача про визнання незаконним та скасування наказу № 725 від 30 травня 2018 року в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції ОСОБА_2, стягнення премії за квітень 2018 року в розмірі 500,00 гривень та за травень 2018 року в розмірі 4176,25 гривень, а всього в розмірі 4676,25 гривень, стягнення витрат по підготовці справи до розгляду в розмірі 2500,00 гривень - є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки судом в даній справі встановлено правомірність прийнятого відповідачем наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2

Таким чином, розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд прийняв рішення з дотриманням як матеріального так і процесуального права, а позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а посилання в ній на постанову Верховного Суду від 04 квітня 2018 року по справі № 804/4588/17 не можуть бути взяті до уваги, оскільки вона ухвалена за відмінних від цієї справи фактичних обставин.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 23, 33, 195, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2018 року у справі № 0540/7595/18-а - залишити без змін.

Повне судове рішення - 23 січня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Сіваченко

Судді А.А. Блохін

О.О. Шишов