Справа № 813/5031/17
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 813/5031/17
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

23 січня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М., за участі секретаря судового засідання Михалюк М.Ю., позивача ОСОБА_1, представників відповідачів Юрків Р.Р., Шкітака М.М., представника третьої особи ОСОБА_4, розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Львові клопотання про закриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, державних кадастрових реєстраторів відділу у Турківському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Дяченко Тетяни Миколаївни та Яворської Ірини Михайлівни, приватного нотаріуса Бориславського міського нотаріального округу Кучеренко Тетяни Олександрівни, державного реєстратора Верхньолужоцької сільської ради Старосамбірського району Львівської області Шкітака Михайла Миколайовича, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Міністерства інфраструктури України та Департаменту дорожнього господарства, транспорту та зв'язку Львівської обласної державної адміністрації (на стороні позивача), товариства з обмеженою відповідальністю «ТАОР», Ластівківської сільської ради Турківського району Львівської області та ОСОБА_8 (на стороні відповідачів) про визнання протиправними рішень та дій,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява позивачів, ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) та неповнолітнього ОСОБА_9 (в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_1, батько), до відповідачів: відділу у Турківському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, державного кадастрового реєстратора Відділу у Турківському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, та державного реєстратора приватного нотаріуса Бориславського міського нотаріального округу Кучеренко Тетяни Олександрівни, в якій було об'єднано низку вимог позивачів до відповідачів про визнання протиправними їх рішень та дій. З огляду на недоліки позовної заяви суддя залишав такий без руху. Після усунення недоліків позову суд ухвалою від 06.02.2018 суд відкрив провадження в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 від 20.01.2018.

Позивач кілька разів змінював та уточнював суб'єктний склад сторін та зміст позовних вимог до них (заяви від 20.01.2018, від 12.06.2018, від 02.07.2018). В остаточній редакції позову ОСОБА_1 заявив позовні вимоги до таких відповідачів:

- державні кадастрові реєстратори відділу у Турківському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Яворська Ірина Михайлівна (відповідач-1) та Дяченко Тетяна Миколаївна (відповідач-2);

- Головне управління Держгеокадастру у Львівській області (відповідач-3);

- державний реєстратор Верхньолужоцької сільської ради Старосамбірського району Львівської області Шкітак Михайло Миколайович (відповідач-4);

- приватний нотаріус Бориславського міського нотаріального округу Кучеренко Тетяна Олександрівна (відповідач-5).

Позовні вимоги ОСОБА_1 такі:

1. визнати протиправними дії державного кадастрового реєстратора Відділу у Турківському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Яворської Ірини Михайлівни щодо присвоєння кадастрового номера земельній ділянці площею 0,2182 га (кадастровий номер НОМЕР_2);

2. визнати протиправним та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора Відділу у Турківському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Яворської Ірини Михайлівни про державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,2182 га (кадастровий номер НОМЕР_2);

3. визнати протиправними дії державного кадастрового реєстратора Відділу у Турківському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Дяченко Тетяни Миколаївни щодо присвоєння кадастрового номера земельній ділянці площею 2,6126 га (кадастровий номер НОМЕР_3);

4. визнати протиправним та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора Відділу у Турківському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Дяченко Тетяни Миколаївни про державну реєстрацію земельної ділянки площею 2,6126 га (кадастровий номер НОМЕР_3);

5. визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Верхньолужоцької сільської ради Старосамбірського району Львівської області Шкітака Михайла Миколайовича (індексний номер 30737427) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо об'єкта нерухомого майна земельної ділянки площею 2,6126 га (кадастровий номер НОМЕР_3);

6. визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Бориславського міського нотаріального округу Кучеренко Тетяни Олександрівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 30997979 від 18.08.2016.

Ухвалою від 09.11.2018 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду.

10.12.2018 ОСОБА_1 виступив в судовому засіданні із вступним словом (текст виступу попередньо надав до матеріалів справи, том 6 а.с.122-153) та детально, чітко роз'яснив суду, в чому полягає суть порушення його (позивача) прав та інтересів, на захист яких подано цей адміністративний позов:

- неможливість користуватися автомобільною дорогою місцевого значення С141909 Ясениця-Новий Кропивник від км 11+000 до км 11+400 (земельна ділянка площею 0,2182 га кадастровий номер НОМЕР_2) для проїзду до належних ОСОБА_1 двох земельних ділянок та житлового будинку АДРЕСА_2, а також до суміжної земельної ділянки, яка перебуває у власності малолітнього сина ОСОБА_9;

- неможливість потрапити до цього житлового будинку та земельних ділянок, «враховуючи те, що об'їзна дорога влаштована самовільно без перевірки уповноваженими на те органами щодо дотримання відповідних стандартів та вимог, проходить в частині проїзду через належну ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,2500 га для обслуговування житлового будинку»;

- позбавлення можливості доїзду та проходу до земельної ділянки площею 0,6527 га, цільове призначення якої - будівництво відпочинкового комплексу, а також позбавлений можливості інвестувати грошові кошти протягом трьох років у будівництво відпочинкового комплексу.

За наслідками заслуховування вступного слова ОСОБА_1 представник ГУ Держгеокадастру у Львівській області заявила клопотання про закриття провадження в адміністративній справі. Клопотання обґрунтовано тим, що: - позивач оскаржує рішення та дії державних реєстраторів у правовідносинах, учасником яких ОСОБА_1 не є; - оскаржені дії та рішення прийнято на підставі звернень третіх осіб (ОСОБА_8, ТОВ «ТАОР»), а не позивача; - позивач позивається щодо перешкод та обмежень в реалізації його прав як власник сусідніх з ТОВ «ТАОР» земельних ділянок, проте навіть у випадку повного задоволення вимог цього позову права, за захистом яких звернувся ОСОБА_1, не будуть відновлені, а це свідчить про неможливість розгляду цього спору в порядку адміністративного судочинства.

Представник ТОВ «ТАОР» вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід розглянути в межах підстав позову, висловлених до 09.11.2018; повідомлені ОСОБА_1 у вступному слові доводи щодо порушеного права вважає новими підставами позову, які не слід брати до уваги.

Відповідач Шкітак М.М. покладається при вирішенні цього питання на рішення суду.

ОСОБА_1 вважає клопотання представника відповідача необґрунтованим, а цей спір - адміністративним, тому просить розглянути справу по суті та постановити рішення. Серед іншого покликається на судову практику Великої Палати Верховного Суду щодо юрисдикції спорів з державними реєстраторами, викладену у постановах від 04 квітня 2018 року у справі № 817/567/16, від 10 квітня 2018 року у справі № 808/8972/15, від 16 травня 2018 року у справі № 826/4460/17, від 23 травня 2018 року у справі № 815/4618/16, від 05 червня 2018 року у справі № 804/20728/14, від 12 червня 2018 року у справі № 823/378/16, від 13 червня 2018 року у справах № 820/2675/17 та 803/1125/17.

Оцінюючи доводи учасників справи щодо юрисдикції цього спору суд керується такими міркуваннями та мотивами:

суд не поділяє позиції представника ТОВ «ТАОР» про те, що ОСОБА_1 після закриття підготовчого провадження змінив підстави позову. Позивач і надалі вказує як підставу позовних вимог аргументи про істотні порушення відповідачами (державними кадастровими реєстраторами та державними реєстраторами, що проводять реєстрацію речових прав та обмежень) визначених законодавством реєстраційних процедур, а також вказує на виявлені ним недоліки документів, поданих третіми особами на розгляд відповідачів. Отже, як підстави, так і предмет позову ОСОБА_1 після завершення підготовчого провадження залишилися незмінними.

Водночас вступне слово позивача дозволило суду краще зрозуміти та остаточно переконатися в тому: - за захистом яких прав ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку адміністративного судочинства; - в чому позивач вбачає порушення своїх прав та інтересів, які просить захистити шляхом задоволення цього адміністративного позову.

Щодо посилань учасників справи на різні за змістом правові позиції Верховного Суду, то слід визнати той факт, що впродовж 2018 року висловлювалися суперечливі правові позиції щодо юрисдикції спорів за участі суб'єктів владних повноважень - державних реєстраторів. Вирішуючи питання про юрисдикцію цього спору, суд застосовує правові висновки, висловлені Великою Палатою Верховного Суду в постанові, постановленій 4 вересня 2018 року (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/77969515) по справі №823/2042/16, оскільки такі:

- відповідають висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 04 квітня 2018 року у справі № 817/1048/16, від 18 квітня 2018 року у справі №804/1001/16 під час розгляду спорів у подібних правовідносинах;

- містять обґрунтування необхідності відступу від раніше висловленої правової позиції Великої Палати Верховного Суду у постановах від 04 квітня 2018 року у справах №817/567/16 та № 826/9928/15, від 10 квітня 2018 року у справі № 808/8972/15, від 16 травня 2018 року у справі № 826/4460/17, від 23 травня 2018 року у справі № 815/4618/16, від 05 червня 2018 року у справі № 804/20728/14, від 12 червня 2018 року у справі №823/378/16, від 13 червня 2018 року у справах № 820/2675/17 та 803/1125/17 (на котрі покликається ОСОБА_1 на обґрунтування правильності визначення ним виду судочинства, в межах якого він може захистити свої права).

Велика Палата Верховного Суду у згаданій Постанові серед іншого наголосила на такому:

«… Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб'єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до статті 2 КАС України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 1 частини першої статті 3 КАС України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за статтею 17 КАС України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

У пункті 7 частини першої статті 3 КАС України в наведеній вище редакції визначено, що суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Водночас помилковим є застосування статті 17 КАС України та поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб'єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб'єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим, вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб'єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб'єктами стосовно їх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єкта (суб'єктів), а останній (останні) відповідно зобов'язаний виконувати вимоги та приписи такого суб'єкта владних повноважень. […]

Спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржуване рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно (право оренди на спірну земельну ділянку), не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Прийняте відповідачем оскаржуване рішення про державну реєстрацію стосувалось реєстрації прав іншої особи, а не позивача.

[…] Велика Палата Верховного Суду вважає, що оскільки позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, тобто останні були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, також вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорюване рішення, здійснено оспорюваний запис».

На стадії підготовчого провадження суд з'ясував, що село Коротище належить до Ластівківської сільської ради Турківського району Львівської області. Через це село проходить дорога місцевого значення загального користування С141909 Ясениця-Новий Кропивник.

ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_2 та земельної ділянки для його обслуговування площею 0,25 га, а також розташованої неподалік земельної ділянки площею 0,6527 га для будівництва відпочинкового комплексу, а його малолітній син ОСОБА_9 - власником суміжної земельної ділянки площею 0,2729 га.

В 2016 році на замовлення Ластівківської сільської ради було виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для продажу на земельних торгах у формі аукціону (площа: 0,2182 га, місце розташування: АДРЕСА_2, в межах населеного пункту, том 7 а.с.1-62).

На підставі заяви Ластівківської сільської ради та згаданої документації із землеустрою державний кадастровий реєстратор Яворська І.М. прийняла рішення про реєстрацію земельної ділянки площею 0,2182 га, котрій в процесі реєстрації в Державному земельному кадастрі (далі - ДЗК) присвоєно кадастровий номер НОМЕР_2. ОСОБА_1 оспорює правомірність цих дій та рішення державного реєстратора (позовні вимоги №№1,2).

Після реєстрації земельної ділянки в ДЗК Ластівківська сільська рада прийняла рішення №65 від 06.05.2016 про затвердження проекту землеустрою, на підставі котрого право власності на цю земельну ділянку зареєстроване за сільською радою. Земельна ділянка придбана на аукціоні громадянкою ОСОБА_8 На підставі укладеного ОСОБА_8 та сільською радою договору за покупцем зареєстроване право власності на земельну ділянку площею 0,2182 га (кадастровий номер НОМЕР_2). Описані в цьому абзаці рішення та дії є предметом оскарження в межах цивільної справи №458/63/18 за позовом ОСОБА_1 до Ластівківської сільської ради та ОСОБА_8 про визнання протиправним рішення та скасування реєстрації права власності.

На замовлення ОСОБА_8 як власника дев'яти суміжних земельних ділянок була розроблена технічна документація із землеустрою щодо об'єднання земельних ділянок, які розташовані по АДРЕСА_3, для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови - мотельного комплексу (том 7 а.с.66-138). На підставі заяви та згаданої документації із землеустрою державний кадастровий реєстратор відділу у Турківському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Дяченко (Лугова) Тетяна Миколаївна прийняла рішення про реєстрацію земельної ділянки площею 2,6126 га, котрій в процесі реєстрації в ДЗК присвоєно кадастровий номер НОМЕР_3. ОСОБА_1 оспорює правомірність цих рішення та дій державного реєстратора (позовні вимоги №№3,4).

За результатами розгляду заяви та доданих документів, а також даних Державного реєстру прав державний реєстратор Верхньолужоцької сільської ради Старосамбірського району Львівської області Шкітак Михайло Миколайович прийняв рішення про реєстрацію за заявницею ОСОБА_8 права власності на земельну ділянку площею 2,6126 га (кадастровий номер НОМЕР_3); відомості про це рішення внесені до реєстру 02.08.2016, індексний номер рішення 30737427. ОСОБА_1 оспорює правомірність цього рішення державного реєстратора (позовні вимоги №5).

ОСОБА_8 внесла до статутного капіталу ТОВ «ТАОР» земельну ділянку площею 2,6126 га (кадастровий номер НОМЕР_3). На підставі відповідної заяви та доданих документів як учасник товариства (том 1 а.с. 138) приватний нотаріус Бориславського міського нотаріального округу Кучеренко Тетяна Олександрівна (діяла як державний реєстратор) прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №30997979 від 18.08.2016, відповідно до якого право власності на земельну ділянку площею 2,6126 га (кадастровий номер НОМЕР_3) зареєстровано за ТОВ «ТАОР». ОСОБА_1 оспорює правомірність цього рішення державного реєстратора (позовні вимоги №6).

ОСОБА_1 стверджує, що земельна ділянка площею 0,2182 га протиправно зареєстрована в Державному земельному кадастрі з присвоєнням кадастрового номера НОМЕР_2, оскільки знаходиться під автомобільною дорогою місцевого значення С141909 Ясениця-Новий Кропивник та перебуває у державній власності. Тому протиправними є наступні похідні рішення та дії державних реєстраторів:

- про реєстрацію дев'яти належних ОСОБА_8 земельних ділянок (серед них - і згадана ділянка НОМЕР_2) в новоутворену земельну ділянку площею 2.6126 га з присвоєнням кадастрового номера НОМЕР_3;

- про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 2.6126 га (кадастровий номер НОМЕР_3) за ОСОБА_8;

- про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 2.6126 га (кадастровий номер НОМЕР_3) за ТОВ «ТАОР».

Позивач стверджує, що оскаржені рішення та дії державних реєстраторів дозволили ОСОБА_8 захопити частину дороги загального користування, яку ОСОБА_1 використовував для доїзду до житлового будинку та земельних ділянок, що належать йому та його малолітньому сину на праві власності. Ці земельні ділянки розташовані поруч земельної ділянки площею 2.6126 га (кадастровий номер НОМЕР_3). ОСОБА_1 стверджує, що ОСОБА_8 самовільно збудувала об'їзну дорогу навколо новоутвореної земельної ділянки площею 2,6126 га (частиною якої є згадана ділянка площею 0,2182 га), при цьому захопила частину належної позивачу земельної ділянки. Захоплення ОСОБА_8 дороги загального користування та самовільне будівництво об'їзної дороги через земельну ділянку ОСОБА_1 «в частині проїзду» порушує права позивача на користування його майном (будинком, земельними ділянками), а також перешкоджає інвестуванню коштів в будівництво власного відпочинкового комплексу.

Для відновлення своїх прав ОСОБА_1 просить визнати протиправними рішення та дії державних реєстраторів:

- про реєстрацію земельної ділянки площею 0,2182 га в ДЗК з присвоєнням кадастрового номера НОМЕР_2;

- про реєстрацію дев'яти належних ОСОБА_8 земельних ділянок (серед них - і згадана ділянка НОМЕР_2) в новоутворену земельну ділянку площею 2.6126 га з присвоєнням в ДЗК кадастрового номера НОМЕР_3;

- про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 2.6126 га (кадастровий номер НОМЕР_3) за ОСОБА_8;

- про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 2.6126 га (кадастровий номер НОМЕР_3) за ТОВ «ТАОР».

Залучені до участі цієї справи балансоутримувачі дороги місцевого значення загального користування С141909 Ясениця-Новий Кропивник повідомили суд, що паспорт цієї дороги не розроблявся. В ДЗК відсутні відомості про розташування цієї дороги.

Станом на дату звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом власником земельної ділянки площею 2.6126 га (кадастровий номер НОМЕР_3) та розташованої на ній бази відпочинку є ТОВ «ТАОР», залучене до цієї справи як третя особа. ТОВ «ТАОР» вважає доводи позивача щодо розташування дороги загального користування через територію бази відпочинку надуманими та стверджує, що фактичне розташування цієї дороги відповідає генеральному плану сіл Ластівка, Свидник та Коротище Турківського району Львівської області (графічна частина генплану містить схему вулично-дорожньої мережі сільського та зовнішнього транспорту, що містить відомості про розташування автомобільної дороги місцевого значення С141909). Аналогічними є доводи Ластівківської сільської ради.

В контексті визначення характеру правовідносин, з яких виник спір, суд виокремлює такі обставини:

- ОСОБА_1 не є учасником публічно-правових відносин, що виникли між заявниками (Ластівківська сільська рада, ОСОБА_8, ТОВ «ТАОР») та державними реєстраторами (відповідачами) з приводу розгляду заяв третіх осіб про вчинення реєстраційних дій (оскаржених позивачем шляхом подання цього позову);

- державні реєстратори - відповідачі здійснювали владні управлінські функції у правовідносинах із заявниками (Ластівківська сільська рада, ОСОБА_8, ТОВ «ТАОР»), а не з ОСОБА_1;

- прийняті державними реєстраторами - відповідачами рішення/дії стосувалися реєстрації прав третіх осіб, а не ОСОБА_1;

- ТОВ «ТАОР» є визнаним державою власником та використовує в господарській діяльності земельну ділянку, частину якої ОСОБА_1 вважає дорогою загального користування та бажає використовувати для проїзду до будинку та земельних ділянок, що належать позивачу та його сину на праві власності.

З огляду на це суд дійшов висновку, що фактично має місце спір між ОСОБА_1 та ОСОБА_8, ТОВ «ТАОР» щодо використання земельної ділянки площею 0,2182 га (кадастровий номер НОМЕР_2), котра як об'єкт цивільних прав перетворена шляхом об'єднання в земельну ділянку загальною площею 2.6126 га (кадастровий номер НОМЕР_3) та належить на праві власності третій особі (ТОВ «ТАОР»).

Суд врахував правову позицію Великої Палати Верховного Суду у справі №823/2042/16 від 4 вересня 2018 року та дійшов висновку, що цей спір є спором про цивільне право незалежно від того, що позивач (який не є учасником публічних правовідносин щодо вчинення оскаржених ним реєстраційних рішень/дій) заявив доводи про здійснення державної реєстрації земельних ділянок та прав на них за третіми особами з порушенням державним реєстратором вимог законодавства. З огляду на суб'єктний склад учасників спору ця справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Частиною другою статті 238 КАС України визначено, що суд, закриваючи провадження у справі, також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина друга статті 132 КАС України). Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом) є підставою для повернення судового збору. Отже, сплачений за подання цього позову судовий збір слід повернути платнику.

Керуючись ст.ст. 132, 143, 238, 248, 256, 294, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

закрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, державних кадастрових реєстраторів відділу у Турківському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Дяченко Тетяни Миколаївни та Яворської Ірини Михайлівни, приватного нотаріуса Бориславського міського нотаріального округу Кучеренко Тетяни Олександрівни, державного реєстратора Верхньолужоцької сільської ради Старосамбірського району Львівської області Шкітака Михайла Миколайовича про визнання протиправними рішень та дій.

Повернути ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1) з Державного бюджету України сплачений ним судовий збір у сумі 3840 (три тисячі вісімсот сорок) гривень (квитанція № ПН 81983 від 19.01.2017).

Роз'яснити позивачу, що:

- розгляд цієї справи належить до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства;

- повторне звернення до адміністративного суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Львівський окружний адміністративний суд у п'ятнадцятиденний строк з дати складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 28.01.2019.

Суддя Москаль Р.М.