Справа № 149/3285/18
Суддя: Войнаревич М. Г.
Дата ухвалення: 2019-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 149/3285/18
Провадження №2-а/149/4/19
Номер рядка звіту 18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.01.2019 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого (ї) судді Войнаревич М. Г.,

при секретарі Зоріна О. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 2 Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

06.12.2018 року до Хмільницького міськрайонного суду надійшла вказана позовна заява.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 27.11.2018 року позивач зустрівся із своїми друзями з якими вживали спиртні напої. До нього підійшла знайома ОСОБА_3 та попросила відвести її до хворої матері, однак позивач відмовив їй у прохані, оскільки вживав алкоголь. ОСОБА_3 сказала, що сяде за кермо автомобіля. Погодившись, позивач та ОСОБА_3 поїхали по вул. 1-го Травня в м. Хмільник. Під час руху у них виник конфлікт із іншим водієм, в ході якого було викликана працівників поліції. В подальшому під час спілкування із працівниками поліції, позивача було запідозрено у керуванні автомобілем у стані алкогольного спяніння. Однак, позивач стверджував, що за кермом перебувала його знайома ОСОБА_3, а тому він автомобілем не керував та відповідних документів на право керування автомобілем із собою не брав.

В подальшому працівниками поліції відносно позивача було винесено постанову ДПО18 № 433004 від 27.11.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 425 грн.

Позивач вважає, що постанова є протиправною та підлягає скасуванню, у звязку із тим, що він за кермом автомобіля не перебував, а тому посвідчення водія із собою не було.

В судове засідання позивач не зявився суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, що містяться в позові.

Відповідач в судове засідання не з"явився відзив на позовні вимоги не надав.

На підставі п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, та враховуючи стислі строки розгляду справ даної категорії , передбачені ст. 286 КАС України, суд розглядає дану справу за відсутності відповідача.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Так, ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не предявила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно постанови про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 433004 від 27.11.2018 року, яка винесена інспектором СРПП № 2 Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_2, було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі по адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі у виді штрафу в розмірі 425 грн., за ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 27.11.2018 року керував транспортним засобом без посвідчення водія.

Судом встановлено, що інспектор СРПП № 2 Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_2 виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності та наклав адміністративне стягнення на позивача, так як останній не предявив посвідчення водіяінспектору.

Суд дійшов висновку, що інспектор поліції транспортний засіб не зупиняв та не встановив, чи дійсно ОСОБА_1 27.11.2018 року в м. Хмільник керував автомобілем FIAT DOBLO.

П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до закріпленого у ст. 62 Конституції України принципу, особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 07 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Адміністративна відповідальність за своєю суттю є аналогічна кримінальній, оскільки є публічною, повязана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

У силу ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та обєктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, суд прийшов до висновку, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки будь-які докази вини позивача в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, вбачається, що суду не надано належних доказів факту порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України, а тому суд вважає, що необхідно задовольнити позовні вимоги.

Керуючись ст. ст. 126, 251, 280 КУпАП, ст. ст. 77, 205, 286, 246, 250 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 2 Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову ДПО18 № 433004 від 27.11.2018 року, яка винесена інспектором СРПП № 2 Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Войнаревич М. Г.