Справа № 826/10779/15
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В.,Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києва на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Продакшн Філм" до Державної податкової інспекції у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києва визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Продакшн Філм» звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києва про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 08.05.2015 року № та №.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.08.2015 року позов задоволено; визнано протиправними та скасовано спірні податкові повідомлення-рішення, з мотивів обґрунтованості позовних вимог.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.09.2015 постанову суду першої інстанції скасовано та ухвалено нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог, з підстав правомірності прийняття спірних податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.03.2016 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.08.2015 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29.09.2015 року скасовано, справу №826/10779/15 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 вересня 2018 року позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києва від 08.05.2015 року № в частині збільшення суми грошового зобов'язання в розмірі 6414193,50 грн. та № в частині збільшення суми грошового зобов'язання в розмірі 6347448,00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 вересня 2018 року та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ДПІ у Подільському районі м. Києва проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Продакшн Філм» з питань нарахування та сплати податку на прибуток та податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «Радіум», ПП «Калотта», ТОВ «Дельфій Медіа», ТОВ «Крістенс», ТОВ «Гатіора», ТОВ «Скіфія-Транзит», ТОВ «Маркет-Промсервіс», ТОВ «Бест ЮА», ТОВ «ПТСК», ПП «ГЛОБАЛ ІНФОРМ» за період з 01.01.2012 року по 28.02.2015 року.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт №1839/26-56-22-02-03/38091885 від 24.04.2015 року, в якому встановлені порушення позивачем вимог:

- пп. 14.1.36, п. 14.1 ст. 14, пп.138.1.1 п. 138.1, п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на суму 4740122 грн., в тому числі; 2013 рік -2585104 грн. та 2014 рік - 2 155 018 грн.;

- п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, який підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду на суму 4 720 045 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення від 08.05.2015 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 7 110 183,0 грн., з них за основним платежем в розмірі 4 740 122, 00 грн. та застосовані штрафні санкції з цього податку в сумі 2 370 061 грн.; № , яким позивачу збільшено податок на додану вартість в сумі 7 080 670, 50 грн., з них за основним платежем в розмірі 4 720 045, 00 грн. та застосовані штрафні санкції з цього податку в сумі 2 360 022,50 грн.

Позивач, не погоджуючись з вказаними рішеннями відповідача, звернувся з даним позовом до суду.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Згідно з п. 198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з до п. 199.1 ст.199 ПК України у разі якщо придбані та/або виготовлені товари/послуги частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково - ні, до сум податку, які платник має право віднести до податкового кредиту, включається та частка сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг в оподатковуваних операціях.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до п.198.6 ст. 198 ПК України не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Законом України «Про бухгалтерський обік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Таким чином, враховуючи викладені законодавчі норми, для підтвердження включення до складу податкового кредиту сум податку, сплачених у складі ціни за придбаний товар (роботи, послуги), необхідні первинні документи (податкові накладні, видаткові накладні, акти здачі-прийняття товару тощо), оформлені відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні».

Закон України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон) поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності, які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством (ст. 2).

Частиною 2 ст. 3 Закону визначено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ст. 1 Закону первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно ст. 9 Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до п. 2.15 та п. 2.16 вищевказаного Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні».

Як вбачається з матеріалів справи між позивачем (замовник) та його контрагентами укладено ряд договорів:

- договір №050214-1 від 05.02.2014 року, укладений між позивачем та ПП «Калотта» (виконавець) про виробництво і використання об'єкта права інтелектуальної власності - аудіовізуального твору, а саме виробництво іміджевого аудіовізуального твору - відеоролику для ТМ «Брусничка»;

- договір №030914 від 03.09.2014 року, укладений між позивачем та ПП «ГЛОБАЛ ІНФОРМ» (виконавець), у відповідності до умов виконавець приймає на себе організацію, забезпечення й обслуговування освітлювальним і кінознімальним обладнанням, матеріалами для зйомок аудіовізуальних творів, зазначених у додатках до цього договору. Так, до договору №030914 від 03.09.2014 року між сторонами було підписано Додаток №1 від 03.09.2014 року;

- договір №03/07/2013/К від 03.07.2013 року, укладений між позивачем та ТОВ «Крістенс» (виконавець), у відповідності до умов якого виконавець зобов'язується виконати роботи та передати виключні майнові авторські та суміжні права на умовах та в строки, викладених в цьому договорі;

- договір №25/02/2013/К від 25.02.2013 року, укладений між позивачем та ТОВ «Крістенс» (виконавець), у відповідності до умов якого, виконавець зобов'язується за завданням замовника виконати роботи (надалі - роботи) зі створення творчої ідеї, розробки сценарію, та проведення підготовчих робіт для створення рекламного відеоролику з умовною назвою «Корпоративний фільм РОШЕН» (надалі - фільм), з наступним наданням в повному обсязі виключних майнових прав інтелектуальної власності на сценарій та всі його складові, а замовник зобов'язується прийняти їх і оплатити;

- договір №01/08/2013/К від 01.08.2013 року, укладений між позивачем та ТОВ «Крістенс» (виконавець), у відповідності до умов якого, виконавець зобов'язується, за завданням замовника виконати роботи з виробництва наступних об'єктів інтелектуальної власності відповідно до сценаріїв, погоджених Сторонами: Відеоролик з умовною назвою «www_comfy_ua», хронометражем 15 (п'ятнадцять) секунд; Відеоролик з умовною назвою www_comfy_ua», хронометражем 10 (десять) секунд; (надалі - Ролики), з наступною передачею виключних майнових авторських прав на використання Роликів на строк, у межах території та способами визначеними цим Договором (надалі - «Роботи;

- договір № 1208-1 від 12.08.2014 року укладений між позивачем та ТОВ «Скіфія-Транзит» (Виконавець) про виконання роботи/ надання послуги з організації виробничого процесу та проведення відео зйомки з метою створення об'єктів інтелектуальної власності відповідно до сценаріїв, погоджених Сторонами: Відеоролик з умовною назвою «Самовивіз» з музичним супроводом хронометражем 30 (тридцять) секунд; Відеоролик з умовною назвою «Єдині ціни» з музичним супроводом хронометражем 30 (тридцять) секунд (надалі - Ролики), з наступною передачею виключних майнових авторських прав на використання Роликів (надалі - «Роботи»), а «Замовник» зобов'язується прийняти і оплатити виконані належним чином Роботи.;

- договір № 0108-1 від 01.08.2014 року, укладений між позивачем та ТОВ "Скіфія-Транзит" (виконавець), про надання послуг з розробки та створення у 3D графіці зображень продукції (товарів/ послуг), а також, послуги зі створення дизайну допоміжних графічних матеріалів для створення аудіовізуального твору, а саме - рекламного відеоролика (надалі - Ролик), з умовною назвою «Бажання» (знак для товарів і послуг «КОРОНА»). Також, між сторонами підписано додаток №1 до договору № 0108-1 про надання послуг від 01.08.2014 року;

- договір № 2907-1 від 29.07.2014 року укладений між позивачем та ТОВ «Скіфія-Транзит» (виконавець) про виконаня роботи з організації виробничого процесу з метою створення аудіовізуальних творів - двох рекламних відеороликів - рекламного відеоролика під умовною назвою «Кава» хронометражем 20 сек. та рекламного відеоролика під умовною назвою «Салат» хронометражем до 10 сек. з рекламою продукції під ТМ «McDonald's» (надалі разом - Ролики), на основі наданого Замовником сценарію, з наступною передачею виключних майнових прав на Ролики Замовнику. Також, між сторонами підписано Додаток №1 до Договору № 2907-1 від 29.07.2014 року;

- договір № 04/04/2013 від 04.04.2013 року, укладений між позивачем та ТОВ «Гатіора» (виконавець) про проведення фотосесії продукту, результатом робіт є фотозображення продукту; виробництво аудіовізуального твору - рекламного ролика в двох версіях хронометражем 20 секунд та 10 секунд під умовною назвою «Риба-помідор» (надалі разом - Ролики); результат роботи має бути представлений Замовнику в електронному вигляді на DVD носіях в трьох копіях. Фотозображення передаються Замовнику у форматі jpeg, RAW; передача виключних майнових авторських прав на використання Роликів «Замовнику» на строк, у межах території та способами визначеними цим Договором;

- договір № 01/06/2013 від 01.06.2013 року укладений між позивачем та ТОВ «Гатіора» (виконавець), про виконання роботи з виробництва аудіовізуальних творів - рекламних відеороликів для ТМ Інкерман з умовними назвами: 1) «Планета-1», хронометражем 10 (десять) секунд; 2) «Планета-2», хронометражем 10 (десять) секунд, на основі затвердженого Сторонами сценарію, з наступною передачею (відчуженням) виключних майнових авторських прав на Ролики «Замовнику», а «Замовник» зобов'язується прийняти і оплатити виконані Роботи. Між сторонами 16.05.2013 року підписано Додаток №1 до Договору № 01/06/2013 про виробництво і використання об'єктів права інтелектуальної власності від 01.06.2013 року;

Також, між позивачем та ТОВ «Гатіора» (виконавець) укладено договори: №20/03/2013 від 20.03.2013 року про виробництво і використання об'єктів права інтелектуальної власності - аудіовізуального твору; №12/03/2013 від 12.03.2013 року про виробництво і використання об'єктів права інтелектуальної власності - аудіовізуального твору; Додаток №1 від 14.05.2015 року до договору №220213 про виробництво і використання об'єктів права інтелектуальної власності - аудіовізуального твору; №220213 від 22.02.2013 року про виробництво і використання об'єктів права інтелектуальної власності - аудіовізуального твору; Додаток №1 від 01.03.2015 року до договору №01/03/2013 про виробництво і використання об'єктів права інтелектуальної власності - аудіовізуального твору; №15/05/2013 від 15.05.2013 року про виробництво і використання об'єктів права інтелектуальної власності - аудіовізуального твору; №12/03/2013 ПФ про виробництво і використання об'єктів права інтелектуальної власності - аудіовізуального твору від 12.03.2013 року;

- договір № 9713/1/ПФ від 08.11.2013 року, укладений між позивачем та ТОВ «Радіум» (виконавець) про надання послуг з виробництва аудіовізуального твору - рекламного відеоролику під умовною назвою «Flagman_15_2013», хронометражем 15 (п'ятнадцять) секунд (далі - ролик) для реклами продукції, яка випускається під торговою маркою «Flagman»;

- договір № 9713/1/ПФ від 19.07.2013 року, укладений між позивачем та ТОВ «Радіум» (виконавець) про надання послуг з виробництва аудіовізуального твору - рекламного відеоролику для реклами продукції, яка випускається під торговою маркою «Flagman», а саме: виробництво іміджевого рекламного відеоролику під умовною назвою «Хлопчик на півночі», хронометражем 30 (тридцять) секунд;

- договір № 1101/ПФ від 01.11.2013 року, укладений між позивачем та ТОВ «Радіум» (виконавець) про виконання робот із творчої переробки (адаптації) аудіовізуального твору - рекламного відеоролику з умовною назвою: «Roshen Bitter», хронометражем 30 (тридцять) секунд (надалі - ролик), на основі затверджених Сторонами вимог, з наступною передачею в повному обсязі виключних майнових прав інтелектуальної власності на адаптований ролик та його складові;

- договір № 3913/ПФ від 03.09.2013 року, укладений між позивачем та ТОВ «Радіум» (виконавець) про створення і передачу замовнику рекламний ролик, визначений підп. 1.1.1 цього договору, та всі виключні майнові права інтелектуальної власності на нього, за винятком прав, визначених п. 1.1.2. цього договору, а замовник зобов'язується прийняти їх та оплатити. Під рекламним роликом у даному договорі мається на разі рекламний ролик, що має наступні характеристики: Тривалість: 30 секунд; Назва рекламного ролику: «Roshen Bitter»;

- договір № 1513/ПФ від 15.03.2013 року, укладений між позивачем та ТОВ «Радіум» (виконавець про надання послуг з організації участі творчого колективу, в т.ч. ОСОБА_2 (надалі - Актор) у зйомках аудіовізуального твору - рекламного ТВ ролику з умовною назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1», хронометражем 30 секунд, та його скороченої версії «ІНФОРМАЦІЯ_2» хронометражем 20 (двадцять) секунд, а також у фотозйомці 10 (десяти) фотографічних творів з умовною назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3» для реклами продукції, що випускається під ТМ«ІНФОРМАЦІЯ_4

- договір № 7113/ПФ від 17.12.2013 року укладений між позивачем та ТОВ «Радіум» (виконавець) про виконання роботи по організації підготовчого та знімального процесу для виробництва аудіовізуального твору - рекламного відеоролику з умовною назвою «Магазин», хронометражем 30 (тридцять) секунд на основі затвердженого сторонами сценарію, з наступною передачею (відчуженням) виключних майнових авторських прав на Ролик «Замовнику»;

- договір № 2813/ПФ від 12.08.2013 року, укладений між позивачем та ТОВ «Радіум» (виконавець) про виконання послуг з виробництва об'єкту інтелектуальної власності - аудіовізуального твору - відеоролику під умовною назвою « 3G Свобода» хронометражем 30 (тридцять) секунд (надалі - Ролик), що містить рекламу продукції ТМ «Інтертелеком», з озвученням та титруванням українською мовою, а замовник зобов'язується прийняти і оплатити надані послуги, в порядку, на умовах та в строки встановлені договором;

- договір № 1813/ПФ від 18.11.2013 року, укладений між позивачем та ТОВ «Радіум» (виконавець), у відповідності до умов договору, виконавець зобов'язується на свій ризик за завданням замовника надати послуги, а замовник зобов'язується прийняти і оплатити надані послуги, в порядку, на умовах та в строки встановлені договором та додатками до нього;

- договір № 27092013 від 27.09.2013 року укладений між позивачем та ТОВ «Радіум» (виконавець) про забезпечення створення об'єктів права інтелектуальної власності, детальний перелік яких визначається сторонами у відповідних додатках до даного договору з передачею створених об'єктів та майнових прав на них у використання клієнта замовника. Між сторонами підписано 27.09.2013 року Додаток №1 до договору № 27092013 про створення за замовленням і використання об'єкту права інтелектуальної власності від 27.09.2013 року та 27.09.2013 року підписано доповнення до Додатку №1 до договору № 27092013 про створення за замовленням і використання об'єкту права інтелектуальної власності від 27.09.2013 року та інші договори, копії яких долучено до матеріалів справи.

Фактичне виконання вказаних договорів (за виключенням господарських відносин з ТОВ «Крістенс») підтверджується наявними у матеріалах справи первинними документами бухгалтерського обліку, а саме: рахунками-фактури, податковими накладними, актами приймання передачі виконаних робіт (надання послуг), рахунками на оплату тощо.

Колегія суддів апеляційної інстанції, дослідивши всі матеріали справи, погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наявні у справі господарські договори і складені на їх виконання первинні бухгалтерські та податкові документи відповідають вимогам бухгалтерського і податкового законодавства та є належними і допустимими доказами по справі, дійсність і достовірність яких не була спростована відповідачем.

Дані докази повністю підтверджують фактичність здійснення господарських операцій позивача з ТОВ «Радіум», ПП «Калотта», ТОВ «Дельфій Медіа», ТОВ «Гатіора», ТОВ «Скіфія-Транзит», ТОВ «Маркет-Промсервіс», ТОВ «Бест ЮА», ТОВ «ПТСК», ПП «ГЛОБАЛ ІНФОРМ» та правомірність відображення ним цих операцій у податковому обліку за вказані звітні періоди, спростовують висновки перевірки про заниження податку на додану вартість та податку на прибуток.

Водночас, зазначені в акті перевірки та апеляційній скарзі висновки про відсутність реального виконання господарських зобов'язань, порушення позивачем вимог податкового законодавства є нормативно необґрунтованими і документально не підтвердженими.

Щодо посилання відповідача на відсутність у контрагентів позивача необхідних людських та матеріальних ресурсів для виконання робіт з контрагентами - покупцями по ланцюгу постачання, колегія суддів зазначає наступне.

У пункті 71 рішення у справі «Булвес» АД проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що «компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків».

Викладені відповідачем аргументи для визначення позивачу суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість та податку на прибуток є недостатніми, оскільки податкове законодавство України не ставить право платника податків в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу, знаходження за заявленою юридичною адресою тощо. В разі порушення контрагентом податкової дисципліни відповідальність та негативні наслідки мають настати саме для цієї особи.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 30.01.2018 року №К/9901/921/18, від 27.02.2018 року №К/9901/4256/17, від 06.02.2018 року №К/9901/8403/18, від 30.01.2018 року №К/9901/5786/18.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку. Отже, господарська операція пов'язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов'язаний суб'єкт владних повноважень.

У пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України» ЄСПЛ зазначив, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Так, наведені інспекцією аргументи не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими доказами, що спростовують реальність господарських операцій між позивачем та контрагентами, факт чого підтверджується належними та допустимими доказами в розумінні положень статті 70 КАС України. Чинним законодавством України на сторону господарських операцій - покупця товару (робіт, послуг), який є платником податків, не покладено обов'язку в подальшому за можливі будь-які неправомірні дії постачальників товару (послуг) зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на формування валових витрат та податкового кредиту.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що невиконання контрагентами податкових зобов'язань тягне за собою настання відповідальності лише для зазначених суб'єктів і не може бути підставою для притягнення до відповідальності іншого суб'єкта господарювання.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про недоведеність відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, на якого положеннями КАС України покладено обов'язок доказування правомірності прийнятого рішення, обставин, які б спростовували факт здійснення господарських операцій, достовірності і повноти відображення податку на додану вартість та податку на прибуток за господарськими операціями позивача з ТОВ «Радіум», ПП «Калотта», ТОВ «Дельфій Медіа», ТОВ «Гатіора», ТОВ «Скіфія-Транзит», ТОВ «Маркет-Промсервіс», ТОВ «Бест ЮА», ТОВ «ПТСК», ПП «ГЛОБАЛ ІНФОРМ», а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення в частині вказаних господарських правовідносин є протиправними та підлягають скасуванню.

Водночас, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо не підтвердження реальності проведення господарських операцій позивача з товариством ТОВ «Крістенс».

Зокрема, зі змісту наявного у матеріалах справи вироку Подільського районного суду міста Києва від 11.12.2017 року у справі №758/7636/17 вбачається, що судом надано оцінку змісту господарських операцій між ТОВ «Продакшн Філм» та ТОВ «Крістенс», а саме договору №03/07/2013/К від 03.07.2013 року, договору №25/02/2013/К від 25.02.2013 року та договору №01/08/2013/К від 01.08.2013 року, укладених з метою мінімалізації податкових зобов'язань.

Вказаним вироком ОСОБА_3 (посадову особу ТОВ «Продакшн Філм») визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених частиною третьою статті 212 та частиною першою статті 366 Кримінального Кодексу України.

За положеннями частини 4 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції до 15 грудня 2017 року), вирок суду к кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов'язковим для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність визначення позивачу контролюючим органом грошового зобов'язання з податку на додану вартість та податку на прибуток, які визначено відповідачем податковими повідомленнями-рішеннями від 08.05.2015 року № та № по взаємовідносинам з ТОВ «Крістенс».

Доводи апеляційної скарги не дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києва залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 24.01.2019 року

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І.Мєзєнцев