Справа № 185/3463/18
Суддя: Головін В. О.
Дата ухвалення: 2019-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 185/3463/18
Провадження № 2-а/185/7/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 січня 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О. за участю секретаря судового засідання Кривозуб А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 батальйону 1 роти УПП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Іванова Олександра Володимировича, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови

В С Т А Н О В И В:

03 травня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до інспектора 2 батальйону 1 роти УПП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Іванова Олександра Володимировича, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови, де Управління патрульної поліції ухвалою суду від 20 липня 2018 року, залучено до участі у справі у якості співвідповідача, відповідно до позову, позивач просив суд визнати дії інспектора 2 батальйону 1 роти УПП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Іванова Олександра, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП протиправними, а також скасувати постанову інспектора 2 батальйону 1 роти УПП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Іванова Олександра Володимировича від 23 квітня 2018 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень.

У позові вказав, що постановою від 23 квітня 2018 року, службовою особою - інспектором 2 батальйону 1 роти УПП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Івановим Олександром Володимировичем до нього було застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП. Згідно даної постанови, 23.04.2018 року о 13 год. 31 хв. на дорозі біля с. Меліоративне МО-04, Новомосковського району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, допустив порушення п. 22 ПДР, так як вантаж, яким був металобрухт, неправильно розміщений, порушив правила дорожнього перевезення небезпечних вантажів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП. З вищевказаною постановою не згодний та вважає її протиправною з наступних підстав. Після складення постанови він не погодився з викладеними порушеннями так як відповідно до правил він перед початком руху перевірив надійність розташування і кріплення вантажу, вантаж був розміщений таким чином що не наражав на небезпеку учасників дорожнього руху, не порушував стійкості транспортного засобу і не утруднював керування ним, не обмежував оглядовості водію, не закривав світлових приладів, не виступав за габарити транспортного засобу. В постанові не було зазначено яке саме порушення перевезення вантажу було ним допущено, а коли він попросив інспектора поліції Іванова О.В. пояснити йому це, то він відмовився це зробити, після чого він відмовився від підпису на постанові. Зазначає, що адміністративне правопорушення у постанові серії ЕАА №373419 зафіксоване не в автоматичному режимі, та він оспорював допущене порушення та штраф, який на нього накладено службовою особою Національної поліції. Незважаючи на це, лейтенант поліції Іванов О.В., відмовився скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.256 КУпАП, у зв'язку з чим він був позбавлений можливості надати письмові пояснення, тим самим було порушено його права. Поміж тим, посадовою особою інспектором Івановим О.В., в постанові вказано на порушення мною п. 22 ПДР, однак дана норма має шість пунктів умов, при яких забороняється перевезення вантажу, однак який саме пункт умов ним порушено не вказано. Не дивлячись на це, лейтенант поліції Іванов О.В., не надавши належної правової оцінки його діям, склав на нього постанову про адміністративне правопорушення.

В судове засідання позивач не з'явився, проте від останнього на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої він просив суд, розглядати справу за його відсутності, та позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовільнити.

Інспектор патрульної поліції Іванов О.В. в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не відомо. Відзив на позов не надав.

Представник Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з'явився, проте на адресу суду від нього надійшов відзив на позов, відповідно до якого, просив суд розглядати справу за їх відсутності, та в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, відзив співвідповідача на позов, заяву позивача, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 1 статтею 122 КУпАП за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до положень ч.ч. 1-3 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Статтею 251 КУпАП, визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП, визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом при дослідженні матеріалів справи встановлено, що 23.04.2018 року, інспектором 2 батальйону 1 роти УПП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Івановим Олександром Володимировичем до гр. ОСОБА_1 було застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП. Дослідивши вищенаведену постанову, суд встановив, що у ній зазначено, що 23.04.2018 року о 13 год. 31 хв. на дорозі біля с. Меліоративне МО-04, Новомосковського району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, допустив порушення п. 22 ПДР, так як вантаж, яким був металобрухт, неправильно розміщений, порушив правила дорожнього перевезення небезпечних вантажів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП(арк.с.5).

Окрім цього судом встановлено, що в постанові серія ЕАА №373419 від 23.04.2018 року, зазначено, що це постанова «про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі»(арк.с.5).

Суд дослідивши постанову серія ЕАА №373419 від 23.04.2018 року, встановив, що працівником поліції при прийнятті рішення щодо притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, не дотримано вимог ст.ст. 251, 252, 283 КУпАП, оскільки відповідно до чинного законодавства України, особа на яку покладено обов'язок прийняття рішення при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинна була в своєму рішенні зазначити опис обставин, установлених під час розгляду справи шляхом отримання доказів та їх оцінки, проте в постанові серія ЕАА №373419 від 23.04.2018 року відсутні докази та їх оцінка з приводу установлення обставин які зазначені в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1, окрім цього в постанові інспектор поліції також не зазначив, конкретне місце вчинення адміністративного правопорушення, а саме: на якому чи навпроти якого км. автодороги МО-04 біля с. Меліоративне, Новомосковського району Дніпропетровської області, сталося адміністративне правопорушення, також з постанови не зрозуміло конкретики складу правопорушення, а саме, який саме пункт розділу 22 ПДР України порушив водій ОСОБА_1, суд ставиться до ксерокопії рапорту працівника поліції(арк.с.21) критично, оскільки рапорт працівника поліції повинен бути або документом, який визнаний судом доказом (підтверджувати обставини зазначені в постанові, а саме конкретно зазначених дій особи яка визнана винною та як наслідок які порушують ПДР та тягнуть за собою порушення норм КУпАП, зазначених у постанові), або не визнаний, та не прийматися до уваги судом, тому суд приходить до висновку, що зазначення обставин в вищенаведеній постанові відповідно до ст. 62 Конституції України є припущеннями та не доводять вину гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за яке передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому суд вбачає, що з оскаржуваної постанови неможливо зрозуміти, що саме порушив гр. ОСОБА_1, а тому оскільки це підпадає під поняття відсутності складу адміністративного правопорушення відповідно до законодавства України, тому відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП суд приходить до висновку, що постанова серія ЕАА №373419 від 23.04.2018 року повинна бути скасована, а також суд відповідно до положень ч. 2 ст. 5 КАС України та ч. 3 ст. 286 КУпАП, вважає, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Суд ставиться критично до аргументів викладених в позові ОСОБА_1, а саме в частині того, що порушено права ОСОБА_1, що виразилося у тому, що працівник поліції не склав протокол про адміністративне правопорушення, після складення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, яка оскаржується останнім, оскільки ч. 5 ст. 258 КУпАП, визначає конкретні випадки складення протоколів після складення постанов, які оскаржуються, і туди не входять випадки вчинення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також уточнюючи та ті які входять до загального переліку цих порушень - («у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису)»), а тобто всі правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не входять до переліку складенню працівниками поліції протоколів після оскаржуваних постанов.

З приводу відзиву на позов поданий співвідповідачем - Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, то суд ставиться до нього критично, оскільки відповідно до ст. 20 КАС України, Павлоградському міськрайонному суду, як адміністративному суду підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а тобто місцевий загальний суд, має право вирішувати питання з приводу правомірності чи не правомірності дій інспектора поліції, як суб'єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, і те що відповідно до норм ч. 3 ст. 286 КУпАП не передбачено таке, право як визнання дій суб'єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, не правомірними або правомірними, якраз регулюється нормами КАС України, що не позбавляє місцевий суд вирішувати такі питання, як правомірність дій чи їх не правомірність, та виходячи з цього суд вважає, що оскільки з матеріалів справи вбачається не правомірні а тобто протиправні дії працівника поліції, то суд задовольняє таку позовну вимогу, як визнання дій інспектора поліції в частині безпідставного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП. З приводу судового збору, то суд вважає, що оскільки позивачем заявлено дві позовні вимоги, одна з яких визнання дій інспектора поліції протиправними, та те, що вимоги між собою є повністю взаємопов'язаними, та такими, що у разі скасування судом постанови про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю в діях особи яка притягується до відповідальності складу правопорушення, той наслідком цього є протиправність дій інспектора поліції в частині безпідставності притягнення до відповідальності. А оскільки ч. 4 ст. 288 КУпАП визначена підстава звільнення особи яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільнення від сплати державного мита, то всі позовні вимоги з приводу такового оскарження не підлягають обкладенню судовим збором.

Відповідно до ч. 4 ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Відповідно до абзацу 2 ч. 5 ст. 139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.242, 244,245, 246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 до інспектора 2 батальйону 1 роти УПП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Іванова Олександра Володимировича, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови задовольнити.

Визнати дії інспектора 2 батальйону 1 роти УПП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Іванова Олександра Володимировича, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП протиправними.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА №373419 від 23.04.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 255 гривень.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не автоматичному режимі постановою серії ЕАА №373419 від 23.04.2018 року, відносно ОСОБА_1 закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП.

Судові витрати компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: В. О. Головін