Справа № 766/23821/18
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2019-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 р.м. ХерсонСправа № 766/23821/18
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

встановив:

Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - позивач, ГУ ПФУ в Херсонській області, боржник) звернулось до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (далі - відповідач, УДВС ГТУЮ у Херсонській області), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Херсонській області (далі - ВПВР УДВС ГТУЮ у Херсонській області) від 03.04.2018р. по виконавчому провадженню №56038077 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю оскарженої постанови та помилковістю висновків відповідача про наявність підстав для притягнення позивача до відповідальності. Позивач вказує, що рішення суду, за невиконання якого в повному обсязі на нього накладено штраф, насправді фактично виконано ще до відкриття виконавчого провадження у добровільному порядку, тобто здійснено стягувачу перерахунок пенсії і розпочато її виплату. Також позивач вказує, що повністю рішення не виконано з поважних причин, оскільки виплати пенсій здійснюються ним виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат позивач не має. В даному випадку виплата перерахованої пенсії повинна здійснюватись за рахунок коштів Державного бюджету України. З посиланням на ст.ст. 23, 116, 121 Бюджетного Кодексу України позивач зазначає, що існуючі підстави невиконання рішення суду слід вважає поважними, оскільки грошові кошти у вигляді перерахованої пенсії не є власністю позивача, не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок державного бюджету. Враховуючи наведене, позивач вважає, що у відповідача не було підстав для притягнення його до відповідальності, передбаченої ст.ст.63, 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.12.2018р. справу передано до Херсонського окружного адміністративного суду за територіальною юрисдикцією.

Справа надійшла до Херсонського окружного адміністративного суду 11.01.2019р.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2019р. головуючим суддею визначено суддю Пекного А.С.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 15.01.2019р. у справі відкрито провадження, поновлено позивачу строк на звернення до суду та призначено судове засідання на 25 січня 2019 р. о 14:00 годині.

22.01.2019р. відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову та зазначає, що державним виконавцем 22.03.2018р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №56038077 з примусового виконання виконавчого листа № 766/21608/17 від 21.03.2018р., виданого Херсонським міським судом про зобов'язання ГУ ПФУ в Херсонській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії на підставі довідки УМВС України в Херсонській області від 15.05.2017р. № 1263/19/01-2017, починаючи з 01 січня 2016 року. Постанову направлено боржнику для виконання.

28.03.2018р. на адресу ВПВР УДВС ГТУЮ у Херсонській області надійшов лист від ГУ ПФУ в Херсонській області щодо виконання вимог виконавчого документа, у якому боржник просить закінчити виконавче провадження у зв'язку з його фактичним виконанням до відкриття виконавчого провадження, де зазначає про проведення перерахунку та виплату раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 і вказує, що сума 43644,48 грн. перерахованої пенсії для виплати з 01.01.2016 по 31.12.2017 буде виплачуватись з 01.01.2019 по 01.01.2020 року окремою сумою. Але у той же час боржником не надано жодних підтверджуючих документів, зокрема, платіжної вимоги, чеку або якогось іншого платіжного документу які підтверджували фактичну повну виплату вищезазначеної пенсії стягувану до відкриття виконавчого провадження. ГУ ПФУ в Херсонській області не подавались заяви про розстрочення рішення або повідомлення державного виконавця про неможливість виконання рішення суду, обставини що унеможливлюють виконання рішення суду. Державним виконавцем було установлено факт та зафіксовано невиконання ГУ ПФУ в Херсонській області рішення суду в повному обсязі, а також відсутність поважних причин такого невиконання. Тому відповідач правомірно на підставі ст.ст.63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» прийняв оскаржену постанову, якою наклав на позивач штраф.

25.01.2019р. представником позивача подано заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження, за змістом якої він також наполягав на задоволенні позову.

Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, будучі належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

За правилами ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи наведене, суд вважає можливим розглянути цю справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 15.01.2018р. у справі №766/21608/17 (номер судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/Review/71684159) адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату призначеної пенсії на підставі довідки ліквідаційної комісії УМВС України в Херсонській області від 15.05.2017 № 1263/19/01-2017 протиправними.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії на підставі довідки УМВС України в Херсонській області від 15.05.2017 № 1263/19/01-2017, починаючи з 01 січня 2016року.

В подальшому Херсонським міським судом Херсонської області 21.03.2018р. видано виконавчий лист №766/21608/17 про зобов'язання ГУ ПФУ в Херсонській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії на підставі довідки УМВС України в Херсонській області від 15.05.2017р. №1263/19/01-2017, починаючи з 01 січня 2016р.

Постановою головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Херсонській області Семенчевим А.І. від 22.03.2018р. ВП №56038077 за цим виконавчим документом відкрито виконавче провадження та запропоновано боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

ГУ ПФУ в Херсонській області листом від 27.03.2018р. №3494/03-16 повідомило відповідача про те, що на виконання рішення суду проведено перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ліквідаційної комісії УМВС України в Херсонській області від 15.05.2017р. №1263/19/01-2017 з 01 січня 2016р.

Також у цьому листі боржник указав, що різницю між розміром пенсії, нарахованої за рішенням суду та розміром пенсії, що фактично виплачений загальною сумою 5 455,56 грн. нараховано на додаткову відомість виплати пенсії 22.03.2018р., станом на 01.04.2018р. загальний розмір пенсії складає 4 697,67 грн.

Додатково боржник повідомив, що Кабінетом Міністрів України 21.02.2018р. прийнято постанову №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб», якою встановлено порядок та механізм масового перерахунку пенсій відповідної категорії осіб. Тому сума 43 644 48 грн. перерахованої пенсії для виплати за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р. обчислюється органами Пенсійного фонду в такому порядку:

- з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 року;

- з 1 січня 2020 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

03.04.2018р. державним виконавцем складено акт, яким встановлено, що станом на 03.04.2018р. виплату коштів відповідно до резолютивної частини виконавчого документа боржником не виконано (не виплачено), рішення суду в повному обсязі не виконано.

Посилаючись на те, що виплату коштів відповідно до резолютивної частини виконавчого документа боржником не здійснено, рішення суду в повному обсязі не виконано, державний виконавець на підставі статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» постановою від 03.04.2018р. ВП №56038077 наклав на ГУ ПФУ в Херсонській області штраф у розмірі 5 100,00 грн. та зобов'язав боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір, суд у сукупності із установленими обставинами справи виходить з наступних приписів законодавства .

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ).

Згідно ст.1 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону №1404-VІІІ підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Приписами ст.5 Закону №1404-VІІІ визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно ч.1 ст.18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п.1 ч.2 ст.18 Закону №1404-VІІІ).

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (ч.4 ст.18 Закону №1404-VІІІ).

Частиною 1 статті 26 Закону №1404-VІІІ передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Згідно ч.6 ст.26 Закону №1404-VІІІ за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Положеннями ч.1 ст.63 Закону №1404-VІІІ встановлено, що за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність (ч.2 ст.63 Закону №1404-VІІІ).

У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання (ч.1 ст.75 Закону №1404-VІІІ).

З аналізу вказаних правових норм слідує, що Законом України «Про виконавче провадження» встановлено відповідальність боржника за невиконання судового рішення. При цьому умовами настання такої відповідальності, зокрема, є такі: на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу рішення, з приводу якого здійснюються заходи на його виконання, не повинно бути виконано боржником повністю або частково; рішення має бути не виконаним без поважних причин.

Перевіряючи наявність умов для притягнення позивача до відповідальності згідно із Законом України «Про виконавче провадження», суд враховує наступне.

За статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до статей 14, 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною 4 статті 372 КАС України передбачено, що примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Судом установлено, що на час винесення державним виконавцем спірної постанови про накладення штрафу позивач частково виконав рішення суду в адміністративній справі №766/21608/17, а саме 22.03.2018р. провів перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ліквідаційної комісії УМВС України в Херсонській області від 15.05.2017р. №1263/19/01-2017 з 01 січня 2016р., визначивши її в розмірі 4 697,67 грн., а також нарахувавши на додаткову відомість виплати пенсії 22.03.2018р. різницю між розміром пенсії, нарахованої за рішенням суду та розміром пенсії, що фактично виплачений загальною сумою 5 455,56 грн.

Виплату решти донарахованих сум за період з січня 2016 року по грудень 2017 року не провів, посилаючись на те, що Кабінетом Міністрів України 21.02.2018р. прийнято постанову №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб», якою встановлено порядок та механізм масового перерахунку пенсій відповідної категорії осіб. Тому сума 43 644 48 грн. перерахованої пенсії для виплати за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р. обчислена і буде виплачуватись в такому порядку:

- з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 року;

- з 1 січня 2020 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Частиною 4 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до цієї норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №103 від 21.02.2018р. «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категорія осіб», пунктом 3 якої постановлено перерахувати з 1 січня 2016 року, пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за січень 2016р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015р. №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 1 січня 2018 року.

Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016р. по 31 грудня 2017р. обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 року та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку:

- з 1 січня 2019р. по 31 грудня 2019р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016р. по 31 грудня 2017р.;

- з 1 січня 2020р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016р. по 31 грудня 2017р. та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Таким чином, вказана постанова Кабінету Міністрів України фактично запровадила поетапний порядок виплати пенсій, перерахованих за період з 1 січня 2016р. по 31 грудня 2017р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015р. №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», при цьому обумовивши виплату перерахованих пенсій виділенням коштів на їх фінансування з державного бюджету.

Слід врахувати, що право на перерахунок пенсії ОСОБА_1 виникло на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015р. №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова КМУ №988). При цьому, постанова Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб» від 21 лютого 2018р. № 103 не змінює регулювання правовідносин з приводу перерахунку пенсій колишнім працівникам міліції, а лише визначає порядок виплати перерахованих пенсій.

Тобто, на виконання цієї постанови виплата сум пенсій, призначених згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та перерахованих за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р. особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), у тому числі стягувачу ОСОБА_1 за рішенням суду в адміністративній справі №766/21608/17, буде проведена упродовж 2019 - 2020 років у межах відповідних бюджетних призначень, про що позивач повідомив державного виконавця під час примусового виконання цього судового рішення.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

У зв'язку з цим суд вважає, що позивач вжив усіх залежних від нього заходів з виконання рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 15.01.2018р. у справі №766/21608/17.

За таких обставин, часткове невиконання судового рішення ГУ ПФУ в Херсонській області з незалежних від нього причин (через відсутність відповідного фінансування із державного бюджету; установлений Кабінетом Міністрів України порядок перерахунку і виплати пенсій) є поважною причиною в розумінні статей 63 та 75 Закону України «Про виконавче провадження», а відтак прийняття державним виконавцем спірної постанови про накладення штрафу є неправомірним.

Таке правозастосування відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постановах від 24.03.2015р. (справа №21-66а15) та від 09.06.2015р. (справа № 21-658а15).

Верховний Суд України у своїх постановах (справи №21-1044а15, №21-2630а15, №21-5118а15, №804/5081/13-а) та Верховний Суд постановах від 24.01.2018р. у справі №405/3663/13-а, від 21.02.2018р. у справі №814/2655/14, ухвалі від 16.07.2018р. у справі №811/1469/18, неодноразово вказували, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Отже, суд прийшов до висновку, що спірна постанова про накладення на позивача штрафу, як рішення суб'єкта владних повноважень не відповідає вимогам та принципам, передбаченим у частині 2 статті 2 КАС України, оскільки прийнята необґрунтовано та без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Тому позов про визнання її протиправною та скасування слід задовольнити.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6, ) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (73003, м. Херсон, вул. Потьомкінська, 42/14, ) задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 03 квітня 2018 року ВП №56038077 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Пекний А.С.

кат. 105000000