Справа № 814/1100/18
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2019 р.м.ОдесаСправа № 814/1100/18

Категорія: 5.1.2 Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Шеметенко Л.П.

за участю секретаря - Худика С.А.

за участю представників апелянта -Медвінського Т.А., Толстіка В.В.

за участю представника відповідачів - Крота О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайська судноплавно- стівідорна компанія" на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2018 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайська судноплавно- стівідорна компанія" до головного диспетчера Миколаївської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" Семенова Сергія Олексійовича, Державного Підприємства "Адміністрація морських портів України", за участю третіх осіб: компанії Cofco Resources S.A., Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Шиппінг Едженсі", про визання протиправною бездіяльності

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Дунайська судноплавно-стівідорна компанія" (далі - Позивач, ТОВ «ДССК») звернулося з позовом до головного диспетчера Миколаївської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" Семенова С.А., Державного Підприємства "Адміністрація морських портів України", за участю третіх осіб: компанії Cofco Resources S.A., Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Шиппінг Едженсі", в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність посадових осіб державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України", а саме: головного диспетчера Миколаївської філії державного підприємств "Адміністрація морських портів України" Семенова С.О., що полягає у ненаданні у період з 04.05.2017 р. по 11.07.2017 р. дозволу або відмови на захід судна т/х "РАСІFІС РІОNЕЕR" (ІМО 9739082, прапор Гонконг) у Миколаївський морський порт, та не узгодженні та не повідомленні позивачу та капітану судна (агенту) умови лоцманського проведення в морському порту Миколаїв, причалу швартування чи місце якірної стоянки на рейді та заплановану дату постановки судна до причалів № 1, 2;

- визнати протиправною бездіяльність державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України", що полягає у ненаданні у період з 04.05.2017 р. по 11.07.2017 р. дозволу або відмови на захід судна т/х "РАСІFІС РІОNЕЕR" (ІМО 9739082, прапор Гонконг) у Миколаївський морський порт, та не узгодженні та не повідомленні позивачу та капітану судна (агенту) умови лоцманського проведення в морському порту Миколаїв, причалу швартування чи місце якірної стоянки на рейді та заплановану дату постановки судна до причалів № 1, 2.

В обґрунтування позову, позивач послався на те, що внаслідок бездіяльності відповідачів відбувся зрив графіку роботи терміналу ТОВ «ДССК» стосовно вантажообігу та виконання зобов'язань українських та зарубіжних партнерів один перед одним, чим завдано шкоду правам та інтересам позивача при здійсненні господарської діяльності. Позивач зазначає, що саме протиправна бездіяльність головного диспетчера порту Семенова С.А., як посадової особи ДП «АМПУ», яка полягає в ігноруванні протягом 8 діб нотісів капітана судна та Агента судна про прибуття судна та його готовність до швартування, не надання своєчасно дозволу на захід судна в акваторію порту до причалів ТОВ «ДССК», або надання вмотивованої відмови на захід судна, призвела до порушення прав позивача на одержання комерційної вигоди від користування причалами № 1, 2. Затримка заходу судна до причалів позивача зірвала графік роботи терміналу (вантажообіг терміналу, розміщення вантажу у сховищах тощо), чим причинила збитки як позивачу, так і судновласнику.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2018 року - в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі, ТОВ «ДССК», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: що суд не дослідив належним чином надані докази, що призвело до прийняття незаконного рішення, яке апелянт просить скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на наявність доказів протиправної бездіяльності відповідачів, яка призвела до зриву діяльності ТОВ «ДССК».

У відзиві на апеляційну скаргу, головний диспетчер Миколаївської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" Семенов С.А., зазначив, що адміністрацією Миколаївського морського порту було повністю виконано вимоги чинного законодавства під час постановки судна т/х "РАСІFІС РІОNЕЕR" у порт. Крім того, вказав, що головний диспетчер не є суб'єктом владних повноважень, оскільки не наділений жодними владними управлінськими функціями в межах даних правовідносин.

Третя особа - компанія Cofco Resources S.A., надала до суду апеляційної інстанції письмові пояснення, в яких виклала свою позицію щодо підтримки вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, та вбачається з матеріалів справи, що на підставі договору сервітуту від 09.07.2013 р. позивач користується причалами № 1, 2 та причальною інфраструктурою на території порту Миколаїв ДП "Адміністрація морських портів України".

10.03.2016 р. позивач та компанія NOBLE RESOURCES S.A. (в подальшому змінила назву на COFCO RESOURCES S.A.) уклали договір про надання послуг перевантаження, накопичування та експедирування вантажів.

20.03.2017 р. компанія COFCO RESOURCES S.A. уклала контракт щодо купівлі кукурудзи в кількості 27500 мт +/-10%, з відправкою на умовах FOB з терміналу позивача на території порту Миколаїв.

27.04.2017 р. позивач, як користувач причалів № 1, 2, з метою забезпечення приймання судна надіслав на адресу головного диспетчера ДП "Адміністрація морських портів України" номінацію про готовність прийняти т/х "PACIFIC PIONEER" (IMO 9739082, прапор Гонконг).

ТОВ "Дельта Шиппінг Єдженсі" має договір з ДП "Адміністрація морських портів України" про взаємодію сторін під час агентування суден у морських портах України від 26.11.2015 р. № 12-П-АМПУ-15, предметом якого є надання послуг суднами на підходах і безпосередньо в акваторії морського порту для їх безпечного судноплавства, маневрування та стоянки.

28.04.2017 р. ТОВ "Дельта Шиппінг Єдженсі", як морським агентом т/х "PACIFIC PIONEER", подано заявку на лоцманське швартування теплоходу від рейду порту "Южний" до причалу № 1, 2 Миколаївського морського порту та надання необхідних послуг служб регулювання руху суден. Цього ж дня морським агентом було подано до адміністрації порту засобами електронної пошти та факсу, включаючи головного диспетчера Миколаївської філії ДП "Адміністрація морських портів України" Семенова С.О., попереднє повідомлення з інформацією про судно, що має намір зайти до морського порту Миколаїв до причалу позивача.

29.04.2017 р., 01.05.2017 р., 02.05.2017 р., 03.05.2017 р. та 04.05.2017 р. до ДП "Адміністрація морських портів України", у тому числі до головного диспетчера порту, направлялись попередні підхідні нотіси про прибуття судна, на підставі розрахункового час прибуття із зазначенням назви судна, його прапору, приблизного часу прибуття, виду вантажу, його кількості та розмірів судна тощо.

03.05.2017 Миколаївська філія ДП "Адміністрація морських портів України" виставила рахунок від 03.05.2017 р. на 57 377,34 доларів США, який був сплачений ТОВ "Дельта Шиппінг Єдженсі" із зазначенням платежу на виконання умов договору від 26.11.2015 р. № 12-П-АМПУ-15, укладеного між ТОВ "Дельта Шиппінг Єдженсі" та ДП "Адміністрація морських портів України", відповідно до п. 1.1.1 якого предметом договору є надання послуг суднам на підходах і безпосередньо в акваторії морського порту для їх безпечного судноплавства, маневрування та стоянки.

04.05.2017 р. о 15:20 год т/х "PACIFIC PIONEER" прибув на рейд порту "Южний" для проведення навантажувальних робіт в морському порту "Миколаїв", причал № 1, 2, відповідно до нотісу про готовність.

04.05.2017 р. позивач повторно направив головному диспетчеру МФ ДП "АМПУ" Семенову С.А. листа з підтвердженням про повну готовність терміналу до безперешкодного прийому судна "PACIFIC PIONEER" до причалів № 1, 2 Миколаївського морського порту і виконання вантажних операцій.

04.05.2017 р. о 18:00 год т/х "PACIFIC PIONEER" прибув на зовнішній рейд Миколаївського морського порту. Капітаном судна та його агентом належним чином та в повному об'ємі надана інформація про строки підходу судна та часу його обслуговування. Для безперешкодного початку вантажних операцій позивачем отримані всі належні інструкції, подані заявки в державні контролюючі органі, надана ІМО декларація, вантаж повністю оформлений у митному відношенні Миколаївською митницею, згідно з чинним законодавством, оформлені доручення на відвантаження експортної партії товарів.

04.05.2017 р. позивач звернувся до начальника Миколаївської філії ДП "Адміністрація морських портів України" з проханням терміново вжити заходів стосовно виконання вимог щодо постановки т/х "PACIFIC PIONEER" до терміналу.

05.05.2017 р. ТОВ "Дельта Шиппінг Єдженсі" зверталося до капітана Миколаївського морського порту з проханням надати дозвіл на вхід та швартування т/х "PACIFIC PIONEER" до терміналу позивача.

05.05.2017 р. начальнику МФ ДП "АМПУ" направлено прохання розглянути та узгодити лоцманську заявку по т/х "PACIFIC PIONEER", який очікує на постановку до причалу з моменту приходу та подачі нотісу про готовність з 04.05.2017 р.

05.05.2017 р. та 07.05.2017 р. капітану Миколаївського морського порту Рябчікову П.С., головному диспетчеру Миколаївської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" Семенову С.А. та начальнику Миколаївській філії державного підприємства "АМПУ" Козонаку В.М. направлені запити з вимогою надати інформацію про причини відсутності інформації щодо дозволу на захід т/х "PACIFIC PIONEER" до Миколаївського морського торговельного порту, а саме: до причалів № 1, 2 позивача та умови лоцманського проведення в морському порту Миколаїв, причали швартування чи місце якірної стоянки на рейді та заплановану дату постановки судна до причалу.

Однак, незважаючи на вчинені позивачем та морським агентом дії, судно т/х "PACIFIC PIONEER" було пришвартовано до причалів позивача лише 11.05.2017 р., тобто з запізненням на 8 діб.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що позивач належить до суб'єктів правовідносин, у яких відповідачі здійснюють владні управлінські функції, та дійшов висновку щодо відсутності факту протиправної бездіяльності з боку суб'єктів владних повноважень, внаслідок якої позивач зазнав збитків.

Однак з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, оскільки виникнення права у особи на судовий захист залежить від існування порушення, створення перешкод для реалізації конкретних прав і свобод такої особи.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини, що склалися між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дунайська судноплавно - стівідорна компанія" та Миколаївською філією ДП "Адміністрація морських портів України, є цивільно - правовими з приводу надання останнім послуг щодо користування причалами та причальною інфраструктурою у відповідності з метою сервітуту та умовами Договору сервітуту від 09.07.2013 р.

Відповідно до частини третьої статті 8 Основного Закону України звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

За правилами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Водночас Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).

До того ж і у пункті 53 рішення від 8 квітня 2010 року у справі «Меньшакова проти України» ЄСПЛ зазначив, що право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням у випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить пунктові 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута (див. рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 року у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdanev.United), пункт 57, SeriesA, № 93).

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (частина перша статті 55 Конституції України). Згідно з частиною другою статті 55 Основного Закону України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав справи щодо конституційного права особи на судовий захист.

Так, у Рішенні Конституційного Суду України від 25 листопада 1997 року № 6-зп (справа щодо права на оскарження в суді неправомірних дій посадової особи) зазначено, що «Конституцією України гарантовано і забезпечено кожній людині і громадянину право на звернення до суду за захистом своїх прав чи свобод».

У Рішенні від 25 грудня 1997 року № 9-зп (справа за зверненнями жителів міста Жовті Води) Конституційний Суд України, здійснюючи офіційне тлумачення статті 55 Конституції України, вказав, що «суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод».

У Рішенні Конституційного Суду України від 7 травня 2002 року № 8-рп/2002 (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) наголошено: «Конституція України гарантує кожному судовий захист його праву межах конституційного, цивільного, господарського, адміністративного і кримінального судочинства України».

Конституційний Суд України у Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зокрема, зазначив: «Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб'єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист».

При цьому Конституційний Суд України у своїх рішеннях послідовно підкреслював значущість положень статті 55 Конституції України щодо захисту кожним у судовому порядку своїх прав і свобод від будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб, а також стосовно неможливості відмови у правосудді.

Цим самим Конституційний Суд України визначив залежність виникнення права особи на судовий захист, гарантоване статтею55 Конституції України, виключно із існуванням порушення, створенням перешкод для реалізації конкретних прав і свобод такої особи.

Наведене підтверджується також положеннями частин третьої-п'ятої статті 55 Конституції України, у яких чітко вказано про захист «своїх» прав і свобод.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС).

У пункті 8 частини першої статті 4 КАС зазначено, що позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, у яких відповідач реалізує владні управлінські функції стосовно заявника.

В даних правовідносинах дії або бездіяльність посадових осіб державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України, що полягає у ненаданні у період з 04.05.2017 р. по 11.07.2017 р. дозволу або відмови на захід судна т/х "РАСІFІС РІОNЕЕR" (ІМО 9739082, прапор Гонконг) у Миколаївський морський порт, та не узгодженні і не повідомленні капітану судна (агенту) умови лоцманського проведення в морському порту Миколаїв, причалу швартування чи місце якірної стоянки на рейді та заплановану дату постановки судна до причалів № 1, 2; стосується виключно визначених у межах цієї компетенції суб'єктів, встановлює не загальні правила поведінки, а містить конкретні дії або бездіяльність, звернені до відповідної особи.

Оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Дунайська судноплавно- стівідорна компанія" не входить до кола осіб, на яких поширюються ці правовідносини, то й немає порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин.

Отже, колегія суддів вважає, що відсутність у позивача прав чи обов'язків у зв'язку з оскаржуваними діями відповідачів, не породжує для останнього і права на захист, тобто права на звернення із цим адміністративним позовом.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що суд дійшов правильного висновку про те, що позов є необґрунтованим, а тому правильно відмовив в задоволенні позову. Однак висновок суду з посиланням на правомірність дій відповідачів у сфері виконання владно - управлінських функцій відносно позивача, є помилковим.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 317 КАС суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право змінити рішення, з підстав неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини ( ч. 4 ст. 317 КАС України).

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У справі, що розглядається, суд першої інстанції ухвалив правильне по суті рішення, однак з помилковим застосуванням норм матеріального права, тому апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - зміні у мотивувальній частині.

Керуючись ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайська судноплавно- стівідорна компанія" - задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2018 - змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2018 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 24 січня 2019р.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Турецька І.О. Шеметенко Л.П.