Справа № 182/4805/18
Суддя: Кобеляцька-Шаховал І. О.
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 182/4805/18
Провадження № 2-а/0182/16/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22.01.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора групи реагування патрульної поліції Нововоронцовського відділення поліції Бериславського ВП ГУНП Херсонської області капітана поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до відповідача з позовом про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позову посилався на те, що 22.06.2018 року він рухався на своєму автобусі Івеко-Дейлі, д.н. НОМЕР_1, по а/д Т-04-03 Мар'янське-Берислав 8 км. О 10 год. 30 хв. він був зупинений інспектором ГРПП Нововоронцовського відділення поліції капітаном поліції ОСОБА_2, яким стосовно нього було винесено постанову про адміністративне правопорушення за порушення п.31.4.7 ПДР України і вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, де вказано, що в його автобусі було заблоковано аварійний вихід. Згідно цієї постанови на нього було накладено штраф у розмірі 340 грн. Він не згоден з постановою про адміністративне правопорушення і вважає, що вона винесена всупереч ПДР України, адже інспектором неправильно сприйняті фактичні обставини події, внаслідок чого прийняте помилкове рішення про накладення на нього адміністративного стягнення. Вважає, що оскаржувана постанова, якою визначено суму штрафу, винесена з порушенням норм права і є незаконною з наступних підстав. Він їхав не сам, а з дружиною та пасажирами, які можуть підтвердити, що аварійний вихід в його автобусі не був заблокований. На момент огляду інспектором салону його транспортного засобу на проході стояла сумка одного з пасажирів, яку він негайно прибрав. Але інспектор Мальченко вже прийняв цей факт до уваги, а потім попросив відчинити задні двері для огляду багажного відділення. ВІн запитав, з яких підстав має це зробити, адже ніяких санкціонованих документів на дані дії інспектор при собі не мав і йому не надав. Після чого він все ж таки відкрив задні двері і інспектор переконався в тому, що ніяких перешкод на шляху до аварійного виходу немає. Потім він закрив задні двері автобуса, а інспектор став фотографувати на свій фотоапарат зачинені задні двері його автобуса, посилаючись на те, що його бентежать шторки, які висять на внутрішній стороні задніх дверей. В дану пору доби було вже дуже спекотно і неймовірно палило сонце. А оскільки його автобус було зупинено інспектором посеред траси під самим пригрівом сонця, пасажири його автомобіля були вимушені прикрити шторками вікна салону з внутрішньої сторони, адже серед них знаходилося декілька маленьких дітей, і стояти на трасі в таких умовах протягом 40 хвилин було нестерпно. До того ж, інспектор Мальченко постійно комусь телефонував та консультувався з приводу своїх подальших дій щодо нього, чим викликав підозру у некомпетентності власних повноважень та примусово затримував його та його друзів, що знаходилися у салоні автобуса, в нестерпних умовах. Відповідно до ст.19 Конституції України, посадова особа органу державної влади (а співробітник ПП, який складає протокол про адміністративне правопорушення, виконує саме функції такої особи) має діяти виключно у межах, способом і у порядку, прямо передбаченими законом України. Вважає дії інспектора Мальченко неправомірними, оскільки постанова була складена з порушенням чинного законодавства з наступних причин. Звинувачення, які висунув проти нього інспектор Мальченко у винесеній ним постанові про вчинене адміністративне правопорушення та стаття про адміністративне правопорушення, вказана в вищезазначеній постанові, зовсім не співпадають. Адже ч.1 ст.121 КУпАП передбачає наступне: «Керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими, відповідно до встановлених правил, експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян», що суперечить висновкам інспектора щодо заблокованого аварійного виходу в його транспортному засобі і ніяк не підпадає під статтю, внаслідок порушення якої на нього було неправомірно накладено штраф. Він намагався порозумітися з інспектором, просив надати докази його вини, навіть, викликав патруль 102, сподіваючись, що вони допоможуть йому врегулювати дану ситуацію та встановити істину. Але патруль абсолютно нічим йому не допоміг і, навіть, не намагався розібратися в цій ситуації. І в нього склалося враження, що вони просто планово відреагували на даний виклик, відпрацьовуючи власні робочі години. До того ж, слідча, яка прибула в складі патруля, склала акт по даному випадку, в якому він вказав про те, що не згоден з висунутими проти нього інспектором Мальченко звинуваченнями, попросивши її оглянути салон автобуса для переконання в тому, що ніяких порушень з його боку немає. Але слідча відмовилася це зробити. На цьому місія викликаного ним на допомогу патруля 102 скінчилася. Також, інспектором Мальченко йому не була розяснена ст.63 Конституції України і ст.268 КУпАП, що також є порушенням нормативно-правових актів. До того ж, інспектор ніяк не відреагував на його прохання опитати свідків, які знаходилися в транспортному засобі. Крім того, йому було відмовлено в наданні фото - та відеоматеріалів, зроблених інспектором Мальченко з метою фіксації порушень, нібито вчинених ним. За цих умов вважає, що його права як громадянина України в даній справі та порядок складання постанови про адміністративне правопорушення були грубо порушені. Вважає, що вимоги п.31.4.7 Правил дорожнього руху України і ч.1 ст.121 КУпАП ним порушені не були, інспектором ГРПП Нововоронцовського відділення поліції ОСОБА_2 фактів порушення не пред'явлено, а також звинувачення щодо його було винесено неправомірно та помилково. Тому притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення вимоги ч.1 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення - безпідставне, незаконне, а постанова НК № 048760 від 22.06.2018 року по справі про адміністративне правопорушення про накладення на нього адміністративного стягнення підлягає скасуванню. За таких обставин звернувся до суду і просить визнати дії інспектора групи реагування патрульної поліції Нововоронцовського відділення поліції ОСОБА_2 стосовно притягнення його до адміністративної відповідальності - протиправними. Скасувати постанову НК № 048760 від 22.06.2018 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Справу про адміністративне правопорушення щодо нього - закрити за відсутністю складу такого правопорушення.

В судове засідання сторони не прибули, позивач надав до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлявся належним чином (а.с.53), жодних заяв, клопотань або відзиву на позов суду не надав. Тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача за належними у справі доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Згідно з ч.1 ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними доказами можуть бути також пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", українські суди при вирішенні справ

застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України", суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте, таке доведення може випливати зі співіснувавання достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі "Алене де Рібермон проти Франції" Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду України, викладеного у постанові від 11 жовтня 2016 року по справі № 2816/4340/14, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі й обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень.

Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 року по справі «Руїз Торіха проти Іспанії», згідно з установленою практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь в процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як встановлено в судовому засіданні, 22.06.2018 року відносно позивача ОСОБА_1 інспектором групи реагування патрульної поліції Нововоронцовського відділення поліції Бериславського ВП ГУНП Херсонської області капітаном поліції ОСОБА_2 складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 277090, в якій вказано, що 22.06.2018 року, о 10 год. 30 хв., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автобус Івеко делі, н.з. АЕ 8368 АА, на а/д Марянське Берислав 8 км., на якому було заблоковано задній аварійний вихід, чим порушив п.31.4.7 Г ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 (а.с.41). Даною постановою на позивача по справі ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень (а.с.43-44).

Однак, жодними доказами вина позивача відповідачем по справі не доведена, докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення до постанови не надані. В постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, є графа «до постанови долучаються», в якій відповідачем по справі нічого не зазначено на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно з п.10 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за № 1408/27853, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 „Про практику застосування «судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

За таких обставин суд не вбачає в діях позивача ознак правопорушення, за яке 22.06.2018 року, о 10 год. 30 хв. на нього було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 048760, інспектором групи реагування патрульної поліції Нововоронцовського відділення поліції Бериславського ВП ГУНП Херсонської області капітаном поліції ОСОБА_2, і вважає за необхідне скасувати вищевказану постанову як незаконну.

Керуючись ст.6-15, 72-77, 79-80, 241-246, 295, п.10,15.5 Перехідних положень КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Визнати дії інспектора групи реагування патрульної поліції Нововоронцовського відділення поліції Бериславського ВП ГУНП Херсонської області капітана поліції ОСОБА_2 щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованене вавтоматичномурежимі,серії НК № 048760 від 22.06.2018 року, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в 340 грн. за порушення ст.121 ч.1 КУпАП - незаконними.

Скасувати постанову інспектора групи реагування патрульної поліції Нововоронцовського відділення поліції Бериславського ВП ГУНП Херсонської області капітана поліції ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 048760 від 22.06.2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення вигляді штрафу в сумі 340 грн. за порушення ст.121 ч.1 КУпАП.

Провадження по справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного адміністративного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_3