Справа № 810/5497/15
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

22 січня 2019 року

Київ

справа №810/5497/15

адміністративне провадження №К/9901/7507/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., судді Гриціва М.І. та судді Коваленко Н.В., розглянувши в письмовому провадженні у касаційному порядку адміністративну справу № 810/5497/15

за позовом Публічного акціонерного товариства «Енергетик»

до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області,

третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «РУШ»

про визнання протиправними та скасування постанов

за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Енергетик»

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2016 року (у складі колегії суддів: Твердохліб В.А., Бужак Н.П., Ганечко О.М.),

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2015 року Публічне акціонерне товариство «Енергетик» (далі - позивач, ПАТ) звернулося в Київський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області (далі - відповідач, ДАБІ), у якому просило визнати протиправними та скасувати постанови № 3-0911/1-10/10-62/0911/06/01 від 09 листопада 2015 року, № 3-0911/2-10/10-62/0911/06/01 від 09 листопада 2015 року, № 3-0911/3-10/10-62/0911/06/01 від 09 листопада 2015 року.

Позов обґрунтовано тим, що відповідачем у жовтні 2015 року було проведено позапланову перевірку будівлі критого ринку, що належить ПАТ «Енергетик», за наслідками якої відповідач дійшов помилкових висновків щодо здійснення позивачем на вказаному об'єкті будівельних робіт з реконструкції. Як стверджує позивач, ним було виконано ряд робіт, які не є будівельними у розумінні чинного законодавства, зокрема, демонтовано перегородки між внутрішніми приміщеннями ринку та встановлено тимчасові гіпсокартонні конструкції для пристосування приміщення для потреб орендаря. Позивач вважає, що зазначені роботи не охоплюються поняттям реконструкції, що міститься у ДБН А.2.2-3 2012 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», тому штрафні санкції за виконання таких робіт без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та за відсутності авторського та технічного нагляду накладені відповідачем безпідставно.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 07 червня 2016 року позов задоволено повністю.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що оскільки під час позапланової перевірки посадовими особами Інспекції не було проведено перевірку відповідності проведених робіт тим критеріям, які наведені у пункті 3.21 ДБН А.2.2-3 2012 (зміна геометричних параметрів, зміна функціонального призначення, зміна техніко-економінчих показників) суд вважає, що висловлений в Акті перевірки висновок про проведення позивачем реконструкції є передчасним та необґрунтованим. Характер та обсяг проведених позивачем робіт з демонтажу та монтажу тимчасових перегородок свідчить, що у даному випадку зазначені роботи були направлені виключно на коригування внутрішніх площ будівлі з метою їх оптимального використання у господарській діяльності з урахуванням економічної доцільності та потреб орендаря. При цьому чинне законодавство не відносить роботи, метою яких є виключно перепланування внутрішніх приміщень об'єкта нерухомості, до будівельних робіт з реконструкції.

Відповідач, не погодившись із постановою суду першої інстанції оскаржував її в апеляційному порядку, за наслідками чого постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2016 року апеляційну скаргу ДАБІ задоволено, постанову суду першої інстанції скасовано та відмовлено у задоволенні позову.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що виконання будівельних робіт на об'єктах, віднесених до ІІІ категорії складності, здійснюється за умови реєстрації замовником будівництва декларації про початок виконання будівельних робіт, при цьому, замовником будівництва (архітектором) під час виконання будівельних робіт повинен бути забезпечений авторський та технічний нагляд. Невиконання зазначених вимог тягне за собою застосування санкцій у вигляді штрафів. При цьому вирішуючи питання чи відносяться спірні роботи до будівельних чи робіт з реконструкції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що згідно норм ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» реконструкція - перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об'єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення. В той же час суд апеляційної інстанції встановив, що об'єкт реконструкції позивач почав використовувати за іншим призначенням, оскільки згідно матеріалів технічної інвентаризації та технічного паспорта інвентаризаційної справи № ВП/237-16 від 27 січня 2016 року, замість приміщення № 12 - кімната (18,2 кв.м.), № 18 - овочевий магазин (26,7 кв.м.), № 19 - кафе (26,5 кв.м.) та частина № 2 - торговий зал переобладнано в торговий зал 1 на 141,2 кв.м. В іншій частині приміщення № 2 переобладнано торговий зал № 4 (140,4 кв.м.), дві кімнати № 2 (23,8 кв.м.) та № 3 (9,9 кв.м.).

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції, позивач, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, звернувся із касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, залишивши в силі постанову суду першої інстанції.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Касаційна скарга подана 26 грудня 2016 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27 грудня 2016 року відкрито касаційне провадження; витребувано справу № 810/5497/15 з Київського окружного адміністративного суду; встановлено десятиденний строк для подачі заперечень на касаційну скаргу з дня отримання цієї ухвали.

Згідно з пунктом 4 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційні скарги на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 січня 2018 року для розгляду цієї справи визначено новий склад колегії суддів, а саме: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Гриціва М.І. та Коваленко Н.В.

Суддя-доповідач ухвалою від 09 січня 2019 року прийняв до провадження адміністративну справу № 810/5497/15 та призначив її до розгляду ухвалою від 21 січня 2019 року в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення та виклику учасників справи колегією у складі трьох суддів на 22 січня 2019 року.

При розгляді цієї справи в касаційному порядку учасниками справи клопотань заявлено не було.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Судами попередніх інстанцій, на підставі наявних у матеріалах справи доказів встановлено, що ПАТ «Енергетик», згідно свідоцтва про власність від 26 листопада 1996 року № 27, виданого Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області, належить майновий комплекс житлового будинку (домоволодіння) з прилеглими до нього будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Українка, вул. Юності, буд. 6.

Згідно реєстраційного посвідчення від 11 березня 2002 року вказаний майновий комплекс зареєстрований в Обухівському бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за ВАТ (ПАТ) «Енергетик», про що в реєстровій книзі зроблено запис № 7 кн. 4. від 11 березня 2002 року.

Згідно експлікації внутрішніх площин до плану житлового будинку, що міститься в інвентаризаційній справі на магазин № 14 та критий ринок, розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Українка, вул. Юності, буд. 6, вказаний об'єкт нерухомості складається з 21-го приміщення, а саме: № 1 - тамбур площею 4,6 кв.м., № 2 - торговий зал площею 239,6 кв.м., № 3 - буфет площею 9,0 кв.м., № 4 - коридор площею 18,4 кв.м., № 5 - комора площею 1,7 кв.м., № 6 - лабораторія площею 11,1 кв.м., № 7 - умивальник площею 4,8 кв.м., № 8 - лабораторія площею 11,2 кв.м., № 9 - кімната площею 19,8 кв.м., № 10 - коридор площею 4,5 кв.м., № 11 - кімната площею 9,8 кв.м., № 12 - кімната площею 18,2 кв.м., № 13 - аптека площею 29,9 кв.м., № 14 - вбиральня площею 1,4 кв.м., № 15 - аптека площею 28,2 кв.м., № 16 - комора площею 15,7 кв.м., № 17 - кабінет площею 24,7 кв.м., № 18 - овочевий магазин площею 26,5 кв.м., № 19 - кафе площею 26,5 кв.м., № 20 - тамбур площею 2,7 кв.м., № 21 - тамбур площею 2,4 кв.м.

Судом встановлено, що ПАТ «Енергетик» на вказаному об'єкті було демонтовано ряд перегородок, внаслідок чого окремі приміщення були об'єднані, а також встановлено ряд гіпсокартонних конструкцій, якими приміщення, що утворилось внаслідок демонтажу перегородок, було роз'єднано. Таким чином, внаслідок демонтажу перегородок та встановлення гіпсокартонних конструкцій план об'єкту нерухомості було змінено.

На замовлення ПАТ «Енергетик» 27 січня 2016 року було розроблено технічний паспорт нежитлових приміщень «Критий ринок», розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, АДРЕСА_1.

Згідно експлікації приміщень до плану нежитлових приміщень «Критий ринок», об'єкт нерухомості після проведених робіт налічує 23 приміщення загальною площею 473,8 кв.м., у тому числі: № 1 торговий зал площею 141,2 кв.м., № 2 кімната площею 23,8 кв.м., № 3 кімната площею 9,9 кв.м., № 4 торговий зал площею 140,4 кв.м., № 5 комора площею 6,1 кв.м., № 6 с/вузол площею 2,7 кв.м., № 7 с/вузол площею 2,9 кв.м., № 8 комора площею 2,6 кв.м., № 9 коридор площею 4,1 кв.м., № 10 комора площею 1,4 кв.м., № 11 кімната площею 21,3 кв.м., № 12 коридор площею 19,4 кв.м., № 13 щитова площею 2,0 кв.м., № 14 кімната площею 11,1 кв.м., № 15 кімната площею 4,8 кв.м., № 16 кімната площею 11,2 кв.м., № 17 коридор площею 2,7 кв.м., № 18 коридор площею 2,4 кв.м., № 19 кімната площею 19,8 кв.м., № 20 коридор площею 4,5 кв.м., № 21 кімната площею 9,8 кв.м., № 22 павільйон площею 28,3 кв.м., № 23 вбиральня площею 1,4 кв.м.

Співставивши план об'єкта нерухомості, що міститься в інвентаризаційній справі з планом об'єкта, що міститься в технічному паспорті судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем були демонтовані перегородки між приміщеннями, позначеними на плані інвентаризаційної справи як приміщення за №№ 18, 19, 2, а також демонтовані дверні блоки між приміщенням № 12 та приміщеннями № 18 та № 19.

Як пояснив представник позивача, площа, що утворилась після об'єднання приміщень № 12, № 18, № 19, № 2 використовувалась ПАТ «Енергетик» для розміщення торгових площ для роздрібної торгівлі м'ясо-молочними виробами, тобто як ринок. Проте, з огляду на збитковість зазначеного ринку та його незадовільний технічний стан, у травні 2015 року правлінням ПАТ «Енергетик» спільно з наглядовою радою було розглянуто питання щодо можливості здачі в оренду частини ринку з умовою проведення ремонту за рахунок орендаря.

Так, рішенням ПАТ «Енергетик», оформленим протоколом спільного засідання наглядової ради та правління від 12 травня 2015 року було вирішено здати в оренду частину ринку, розташованого за адресою: Київська область, Обухівський район, АДРЕСА_1. Цим же рішенням правління ПАТ «Енергетик» вирішило внести у договір пункт про обов'язкове проведення поточного ремонту, а також дозволити орендарю за необхідності відгородити частину приміщення ринку тимчасовими гіпсокартонними конструкціями, що будуть демонтовані після закінчення договору оренди.

Судом встановлено, що 04 серпня 2015 року між ПАТ «Енергетик» та ТОВ «РУШ» був укладений договір оренди нежитлового приміщення, на умовах якого позивач передав, а ТОВ «РУШ» прийняло в строкове платне користування частину нежитлового приміщення загальною площею 174,5 кв.м., що розташоване за адресою: Київська область, Обухівський район, АДРЕСА_1.

З матеріалів справи та пояснень позивача і третьої особи, судом встановлено, що ТОВ «РУШ» орендуються приміщення, які на плані, що міститься у технічному паспорті позначені як приміщення № 1 площею 141,2 кв.м., № 2 площею 23,8 кв.м., № 3 площею 9,9 кв.м. та були утворені внаслідок встановлення тимчасових гіпсокартонних конструкцій. В орендованому ТОВ «РУШ» приміщенні розміщений магазин торгової марки «EVA».

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

У касаційній скарзі скаржник вказує на помилковість висновків суду апеляційної інстанції про те, що позивачем були проведенні будівельні роботи з реконструкції приміщення, не встановлено період часу коли були проведені такі роботи, що з огляду на визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення впливає на строки накладення адміністративного стягнення.

Від учасників справи відзиву або заперечення на касаційну скаргу не надходило, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає касаційному перегляду справи.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУД

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції зазначає наступне.

Згідно з положенням частини третьої статті 211 КАС України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) та частини четвертої статті 328 КАС України (в редакції, чинній після 15 грудня 2017 року) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 159 КАС України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) та частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України (в редакції, чинній після 15 грудня 2017 року) судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України (в редакції, чинній після 15 грудня 2017 року) встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2016 року відповідає, а вимоги касаційної скарги є не обґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20 травня 1999 року №687-XIV будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлюються Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI).

Пунктом 2 частини першої статті 34 Закону № 3038-VI передбачено, що виконувати будівельні роботи щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності замовник має право після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону № 3038-VI право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I-III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Згідно частини другої цієї ж статті, реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації.

Виконувати будівельні роботи, підключати об'єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється.

Пунктом четвертим частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» передбачено, що за виконання будівельних робіт на об'єктах III категорії складності без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про архітектурну діяльність» під час будівництва об'єкта архітектури здійснюється авторський та технічний нагляд. Технічний нагляд забезпечується замовником та здійснюється особами, які мають відповідний кваліфікаційний сертифікат. Авторський нагляд здійснюється архітектором - автором проекту об'єкта архітектури, іншими розробниками затвердженого проекту або уповноваженими ними особами. Авторський нагляд здійснюється відповідно до законодавства та договору із замовником.

Згідно з пунктом 7 частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» за незабезпечення замовником здійснення технічного нагляду у випадках, коли такий нагляд є обов'язковим згідно із законодавством, суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу у розмірі тридцяти шести мінімальних заробітних плат.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» за незабезпечення замовником здійснення авторського нагляду у випадках, коли такий нагляд є обов'язковим згідно із законодавством, суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу у розмірі сорока п'яти мінімальних заробітних плат.

Отже, виконання будівельних робіт на об'єктах, віднесених до ІІІ категорії складності, здійснюється за умови реєстрації замовником будівництва декларації про початок виконання будівельних робіт, при цьому, замовником будівництва (архітектором) під час виконання будівельних робіт повинен бути забезпечений авторський та технічний нагляд. Невиконання зазначених вимог тягне за собою застосування санкцій у вигляді штрафів.

Суд апеляційної інстанції визначивши характер спірних відносин, дійшов правильного висновку, що для вирішення спору по суті у цій справі, необхідним є встановлення того, чи відносяться спірні роботи до будівельних, виконання яких потребує реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт.

Визначаючись, чи були проведені позивачем роботи з демонтажу перегородок між внутрішніми приміщеннями, встановлення гіпсокартонних перегородок та влаштування (демонтажу) дверних проходів будівельними роботами у розумінні чинного законодавства, суд апеляційної інстанції правильно виходив з того, що відповідно до пункту 2 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт», будівельні роботи - це роботи з нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення діючих підприємств, реставрації, капітального ремонту.

Згідно з пунктом 3.21 ДБН А.2.2-3 2012 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» реконструкція - це перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об'єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг.

Як правильно встановлено судом апеляційної інстанції, об'єктом будівництва (реконструкції) є приміщення критого ринку за адресою: Київська область, Обухівський район, АДРЕСА_1, а саме приміщення № № 2, 12, 18, 19, отже не вся будівля ринку, а його частина, що не суперечить пункту 3.12 ДБН А.2.2-3-2014.

У відповідності до копії інвентаризаційної справи на магазин № 14 та критий ринок по АДРЕСА_1, приміщення: № 2 - торговий зал, № 12 має функціональне призначення - кімната, № 18 - овочевий магазин, № 19 - кафе.

Крім того, зміна функціонального призначення також підтверджується матеріалами технічної інвентаризації та технічним паспортом інвентаризаційної справи № ВП/237-16 від 27 січня 2016 року. Замість приміщення № 12 - кімната площею 18,2 кв.м., № 18 - овочевий магазин площею 26,7 кв.м., № 19 - кафе площею 26,5 кв.м. та частина № 2 - торговий зал переобладнано в торговий зал № 1 площею 141,2 кв.м. В іншій частині приміщення № 2 переобладнано в торговий зал № 4 площею 140,4 кв.м та дві кімнати № 2 площею 23,8 кв.м. та № 3 площею 9,9 кв.м.

Отже, з наведеного вище, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку, що об'єкт реконструкції почали використовувати за іншим призначенням.

Крім того, під час перевірки та судом апеляційної інстанції встановлено, що будівельні роботи, які проводились у приміщенні критого ринку за адресою: АДРЕСА_1, вплинули на геометричні параметри будівлі критого ринку та виконуються ПАТ «Енергетик» без розробленої проектної документації та затверджених належним чином проектних рішень, що підтверджується актом перевірки та показаннями свідка ОСОБА_5, головного інспектора будівельного нагляду інспекторського відділу № 1 Управління контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, які надані ним у судовому засіданні з приводу обставин перевірки, а також характеру та обсягу проведених робіт на об'єкті.

З урахуванням наведеного, суд касаційної інстанції погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що у даному випадку мають місце будівельні роботи з реконструкції приміщення, виконання яких позивач мав право провести лише після реєстрації в установленому порядку декларації про початок виконання будівельних робіт.

Суд касаційної інстанції не приймає до уваги доводи скаржника у касаційній скарзі на те, що судом апеляційної інстанції не було перевірено дотримання відповідачем визначених КУпАП строків накладення адміністративного стягнення, оскільки предметом спору є постанови про притягнення позивача до відповідальності згідно Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», а не відповідно до КУпАП, що не є тотожним. У той же час згідно частини одинадцятої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», штраф може бути накладено на суб'єктів містобудування протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніш як через три роки з дня його вчинення.

Такі висновки узгоджуються з постановою Верховного Суду від 19 червня 2018 року по справі № 808/5834/14 у подібних правовідносинах.

Як було встановлено судом апеляційної інстанції, рішенням ПАТ «Енергетик», оформленим протоколом спільного засідання наглядової ради та правління від 12 травня 2015 року було вирішено здати частину ринку, розташованого за адресою: Київська область, Обухівський район, АДРЕСА_1 в оренду. Цим же рішенням правління ПАТ «Енергетик» вирішило внести у договір пункт про обов'язкове проведення поточного ремонту, а також дозволити орендарю за необхідності відгородити частину приміщення ринку тимчасовими гіпсокартонними конструкціями, що будуть демонтовані після закінчення договору оренди. Між ПАТ «Енергетик» та ТОВ «РУШ» 04 серпня 2015 року був укладений договір оренди нежитлового приміщення, на умовах якого позивач передав, а ТОВ «РУШ» прийняло в строкове платне користування частину нежитлового приміщення загальною площею 174,5 кв.м., що розташоване за адресою: Київська область, Обухівський район, АДРЕСА_1.

Отже, викладені обставини дають підстави для висновків, що спірні роботи проводились не раніше ніж серпень 2015 року, а тому притягнення позивача до відповідальності відбулося з додержання строків визначних частиною одинадцятою статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

За таких обставин, суд касаційної інстанції погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Касаційна скарга не містить належних та обґрунтованих доводів, які б спростовували висновки суду апеляційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

У відповідності до частини першої статті 350 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення цього судового рішення) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З урахуванням викладеного вище, суд касаційної інстанції дійшов висновку про те, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції у цій справі є законною та обґрунтованою і не підлягає скасуванню, оскільки суд апеляційної інстанції, всебічно перевіривши обставини справи, прийняв рішення у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Оскільки суд касаційної інстанції залишає в силі судові рішення суду апеляційної інстанції, то відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Енергетик» залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Я.О. Берназюк

Судді: М.І. Гриців

Н.В. Коваленко