Справа № 320/340/19
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2019-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

25 січня 2019 року м. Київ 320/340/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Журавель В.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

21 січня 2019 р. до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1) з позовом до Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення заборгованості.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як убачається з ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Так, ОСОБА_1 просить суд зобов'язати Ірпінське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області провести перерахунок ОСОБА_1 пенсію відповідно до довідки відділу зони ЧАЕС ГУ МВС України в Київській області №140 від 05.05.2016 року, починаючи з 20 липня 2015 року.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суд встановив, що постановою Ірпінського міського суду Київської області від 15 жовтня 2015 року у справі №367/4874/15-а позов ОСОБА_1 був задоволений, а саме: - визнано неправомірними дії відділу зони ЧАЕС ГУ МВС України в Київській області по наданню довідки про грошове забезпечення за роботу в зоні відчуження) в період з 26 квітня 1986 року по 3 серпня 1986 року; - зобов'язано відділ зони ЧАЕС ГУ МВС України в Київській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 недосплачену суму коштів - 3189,73 крб.; - зобов'язано відділ зони ЧАЕС ГУ МВС України в Київській області видати нову довідку з урахуванням вищезазначених виплат для подачі до УПФУ у м. Ірпені Київської області для перерахування пенсії; - зобов'язано УПФУ в м. Ірпені Київської області встановити ОСОБА_1 пенсійні виплати з урахуванням перерахованої заробітної плати за час роботи в зоні відчуження. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 лютого 2016 року вказана постанова залишена без змін.

Після набрання постановою законної сили ОСОБА_1 отримала нову довідку з урахуванням перерахованого заробітку за роботу в зоні відчуження, відповідно до якої фактична сума нарахованого грошового забезпечення за роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС становить 4 927,99 крб., що підтверджується довідкою відділу зони ЧАЕС ГУ МВС України в Київській області № 140 від 5 травня 2016 року. Нову довідку про розмір заробітної плати за роботу в зоні відчуження ОСОБА_1 подала до Ірпінського відділу ПФУ для проведення перерахунку пенсії. У заяві до відповідача ОСОБА_1 просила провести перерахунок пенсії з розрахунку заробітної плати за квітень 1986 року, так як це є найвигідніший місяць для нарахування пенсії, та вказала, що має на це право, так як усі 5 місяців, які працювала в зоні відчуження, були неповні. Також звертала увагу на те, що кошти у сумі близько 200 гривень, які, на той час, вона одержувала за орден Княгині Ольги, є надбавкою до пенсії, а не входять до розміру пенсії. Доказом наведеного є копія заяви від 11 травня 2016 року.

У подальшому працівники Ірпінського УПФУ повідомили, що постанова суду для них є незрозумілою, у зв'язку з цим ОСОБА_1 звернулась до Ірпінського міського суду із заявою про роз'яснення рішення. Ухвалою від 30 червня 2016 року Ірпінський міський суд надав роз'яснення, що до недоплаченої заробітної плати в сумі 3189,73 крб. необхідно додати виплачену суму заробітної плати 1738,26 крб., з якої раніше нараховувалась пенсія, а разом це 4 927,99 крб., з якої повинна нараховуватись пенсія.

28 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Ірпінського міського суду Київської області із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі №367/4874/15-а, так як працівники УПФУ перерахували пенсію лише з травня 2016 року, а не з часу звернення до суду. Ірпінський міський суд Київської області своєю постановою від 22 лютого 2017 року ухвалив додаткове рішення у вказаній справі, зазначивши, що управління ПФУ в місті Ірпені Київської області зобов'язане встановити ОСОБА_1 пенсійні виплати з урахуванням перерахованої заробітної плати за час роботи в зоні відчуження починаючи з часу звернення до суду - із 20 липня 2015 року. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 4 жовтня 2017 року додаткове рішення залишено без змін. У зв'язку з цим, Ірпінське ПФУ Київської області сплатило ОСОБА_1 перераховану пенсію з моменту подачі нею позовної заяви згідно з додатковим рішенням суду.

ОСОБА_1 стверджує, що відповідач провів перерахунок її пенсії на підставі нової довідки. Проте, усно працівники УПФУ повідомили, що після перерахунку розмір її пенсії повинен бути більшим 18 тисяч гривень, але враховуючи обмеження щодо виплати пенсії, розмір її пенсії не може перевищувати 10 740 гривень. Пенсію в розмірі 10 740 гривень вона одержувала до січня 2018 року.

Не дивлячись на те, що розмір обмеження на виплату пенсії зменшився і з 1 січня 2018 року становив 13730 гривень, а з 1 липня 2018 року - 14800 гривень, відповідач з 1 січня 2018 р. виплачував їй пенсію в сумі 10945 грн. 28 коп., розмір якої є нижчим від встановленого обмеження, що стверджується довідкою № 1933/05 від 8 серпня 2018 року.

Намагаючись отримати роз'яснення щодо суми нарахованої і розміру виплаченої пенсії ОСОБА_1, як вказано у позові, зверталася до Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області. Проте, Ірпінське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області відповідей не надало, тому ОСОБА_1 звернулася до Головного управління ПФУ у Київській області.

Лише після звернення до Головного управління ПФУ у Київській області ОСОБА_1 отримала відповідь від Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про те, що розрахунок її пенсії проведено на підставі постанови суду.

12 березня 2018 р. Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області за вих.№ 652/6-01 роз'яснило ОСОБА_1 механізм обчислення пенсії та розмір пенсії до 1 січня 2018р. та з 1 січня 2019 року і підтвердило правильність розрахунку пенсії, проведеного Ірпінським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Київської області.

Оскільки останнє рішення суду було прийнято ще в жовтні 2017 р., воно є відкритими для ознайомлення, то ОСОБА_1 могло бути відомо про нього ще з часу його прийняття. Крім того, з листа Головного управління Пенсійного фонду України Київської області від 12 березня 2018 р. ОСОБА_1 було відомо про порушення її прав.

До суду з цим адміністративним позовом ОСОБА_1 звернулася 21 січня 2019 р., тобто з пропуском 6-ти місячного строку звернення до суду.

Суддя зазначає, початок перебігу шестимісячного строку у процесуальному законі визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права. При визначенні початку перебігу строку звернення до суду суд з'ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Суддя також зауважує, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

Отже, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу десятиденного строку для надання доказів поважності пропуску строку звернення до суду або зазначення інших підстав для поновлення такого строку.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 171 України, суддя

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення заборгованості, - залишити без руху.

Установити позивачеві десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

Роз'яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Журавель В.О.