Справа № 243/10286/17
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 січня 2019 року

Київ

справа №243/10286/17

провадження №К/9901/2361/19

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Н.В. Коваленко, перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 05 вересня 2018 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3, що діє в інтересах опікуна ОСОБА_2 недієздатного ОСОБА_4, до Голови Слов'янської міської ради Ляха Вадима Михайловича про визнання протиправною бездіяльності суб'єкта владних повноважень,

У С Т А Н О В И В:

Касаційна скарга разом з клопотанням про звільнення від сплати судового збору 18 січня 2019 року надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України, який набрав чинності 15 грудня 2017 року на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Згідно з відтиском поштового штемпеля на конверті касаційна скарга направлена до суду 16 січня 2019 року.

Положеннями частини першої статті 15 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судочинство і діловодство в адміністративних судах провадиться державною мовою.

Відповідно до частини першої статті 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою.

Крім того, як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 1999 року у справі №10-рп/99, українська мова як державна є обов'язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п'ята статті 10 Конституції України).

З огляду на зазначене, касаційна скарга повинна бути викладена державною (українською) мовою.

Така позиція касаційного суду з питання мови адміністративного судочинства відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 6 липня 2016 року (справа № 21-1092а16). Підстав для відступлення від цього правового висновку - немає.

У разі, якщо скаржник не володіє українською мовою, слід зазначити, що соціально незахищеним верствам населення Законом України «Про безоплатну правову допомогу» гарантовано державою надання відповідних правових послуг за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел. Для реалізації своїх прав особа має звернутися по правову допомогу до відповідного центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Таким чином, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням терміну для усунення цього недоліку, шляхом надання касаційної скарги, викладеної українською мовою.

Відповідно до частин першої, другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Встановлено, що Перший апеляційний адміністративний суд 30 жовтня 2018 року прийняв постанову, яка оскаржується. Отже, останнім днем касаційного оскарження рішень було 29 листопада 2018 року.

З касаційною скаргою ОСОБА_2 звернувся 16 січня 2019 року.

Касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження. Клопотання про його поновлення до касаційної скарги не додано.

Згідно з частиною третьою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

За таких обставин, ОСОБА_2, усуваючи недоліки касаційної скарги, слід надіслати до суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням поважних підстав його пропуску та надання доказів на їх підтвердження.

ОСОБА_2 заявив клопотання, в якому, посилаючись на тяжкий матеріальний стан, просить звільнити його від сплати судового збору.

Відповідно до частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Згідно з частиною другою цієї статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Вивчивши клопотання ОСОБА_2, суд дійшов висновку про неможливість його вирішення, оскільки скаржником не додано доказів про його майновий стан.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Згідно із частиною другою цієї статті Закону за подання до адміністративного суду касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору встановлюються у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року - 1921 грн.

Таким чином, розмір судового збору за подання цієї касаційної скарги становить 1921 грн.

Частиною другою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Отже, касаційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без руху та встановити строк для усунення її недоліків шляхом направлення касаційної скарги, викладеною української мовою, заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням поважних підстав його пропуску та надання доказів на їх підтвердження та доказів його майнового стану для вирішення клопотання про звільнення від сплати судового збору або документа про його сплату.

Керуючись статтями 169, 330, 332, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

1. Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 05 вересня 2018 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3, що діє в інтересах опікуна ОСОБА_2 недієздатного ОСОБА_4, до Голови Слов'янської міської ради Ляха Вадима Михайловича про визнання протиправною бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

2. Надати ОСОБА_2 строк для усунення недоліків касаційної скарги десять днів з дня вручення копії ухвали шляхом направлення касаційної скарги, викладеною української мовою, заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням поважних підстав його пропуску та надання доказів на їх підтвердження та доказів його майнового стану для вирішення клопотання про звільнення від сплати судового збору або документа про його сплату.

3. Надіслати ОСОБА_2 копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко