Справа № 813/3273/18
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 рокуЛьвів№857/3528/18
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Затолочного В.С.,

при секретарі судового засідання: Гнатик А.З.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2018 року у справі №813/3273/18 (винесене головуючим суддею Коморним О.І. проголошене о 09:50 год. у м. Львові повний текст рішення складений 22.10.2018р.) за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до Департаменту захисту економіки Національної поліції України про зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що станом на момент звернення до суду вислуга років позивача становить 24 роки 09 місяців 02 дні, що дає право у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» на отримання надбавки за вислугу років в розмірі 45% посадового окладу, додаткову відпустку в кількості 15 діб. Проте, відповідач не зарахував стаж служби в органах Державної податкової служби до стажу служби в поліції позивача, чим порушив, на його думку, його права та інтереси

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2018 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, тому підлягає скасуванню. Зокрема доводи апелянта зводяться до того, що зважаючи на положення ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію» та ч. 3 ст.22 Конституції України весь строк вислуги років в органах внутрішніх справ, станом на 07.11.2015р. повинен був бути зарахованим до його стажу служби в поліції, оскільки неприпустимим є звуження обсягу прав позивача у зв'язку з прийняттям 07.11.2015р. Закону України «Про Національну поліцію», суть яких полягає в тому, що до прийняття Закону України «Про Національну поліцію» до вислуги років служби в органах внутрішніх справ зараховувалася служба в податковій міліції, час роботи в державних органах в разі переходу на службу в органи внутрішніх справ на посади начальницького складу відповідно до положень Постанови КМ України від 17.07.1992р. №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей», а тому саме така вислуга років служби в органах внутрішніх справ, наявна в позивача станом на час набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію» (07.11.2015р.) і повинна зараховуватись до стажу служби позивача в поліції. Крім того служба в податковій міліції здійснювалась в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, тобто має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу, а тому повинна зараховуватись до стажу служби в поліції на підставі п. 3 ч.2 ст.78 Закону України «Про Національну поліцію». Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник позивача апеляційну скаргу підтримав з підстав зазначених у апеляційній скарзі, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату судового засідання. Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно записів трудової книги НОМЕР_1 від 17.05.1995 року, з 07.11.2015 року прийнятий на службу до Національної поліції України на підставі наказу №105 о/с від 07.11.2015 року, де працює до сьогодні.

22.02.2018 р. позивач звернувся із заявою до відповідача із проханням повідомити, яка вислуга років в календарному обчисленні зарахована йому при переході на службу в Національну поліцію.

Листом від 22.03.2018 року №Л-549 відповідач повідомив ОСОБА_2, що згідно даних його особової справи вислуга років станом на 06.11.2015 року становила 18 років 06 місяців 17 днів. Також, вказав, що відповідно до норм Закону України «Про Національну поліцію», стаж служби в поліції позивача станом на 07.11.2015 року становить 13 років 06 місяців 22 дні.

Позивач, вважаючи дії відповідача з приводу обчислення його вислуги років неправомірними та такими, що порушують його права, звернувся з цим позовом до суду.

Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив з тих підстав, що відповідно до положень ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію» зарахування стажу роботи в податковій міліції до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової відпустки (а не призначення пенсії) не передбачено.

Проте апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції невірними та такими, що суперечать нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02 липня 2015 року (далі - Закон №580) служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

До стажу служби в поліції зараховуються: 1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду; 2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту; 3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; 4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції; 5) час роботи в органах прокуратури і суду осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих; 6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Згідно п. 353.1 ст. 353 Податкового кодексу України особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Зазначена норма кореспондується з вимогами ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», який був чинний до 20.11.2012, згідно якої особи начальницького складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ.

Згідно пункту 356.1 статті 356 Податкового кодексу України держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України «Про міліцію» та Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Колегія суддів зазначає, що служба в податковій міліції здійснювалась в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, тобто має такий правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу, тому повинна зараховуватись до стажу служби в поліції на підставі п.3 ч.2 ст.78 Закону №580-VIII.

Відповідно до ч.4 ст. 78 Закону №580-VIII, порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Приписами пунктів 3-6 частини 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону №580-VIII зобов'язано Кабінет Міністрів України в місячний строк, крім іншого, прийняти нормативно-правові акти, що випливають із цього Закону та привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом, ужити заходів щодо фінансового та матеріально-технічного забезпечення поліції України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» від 23.12.2015, який набрав чинності 29.12.2015, пункт 15 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580-VIII доповнено абзацами другим та третім, згідно з якими за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України №580-VIII.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 затверджений Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, відповідно до п.1 якого до вислуги років особам, які мають право на пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зараховуються, зокрема, служба в органах внутрішніх справ.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 1998 року №1716 «Про проходження служби особами начальницького складу податкової міліції та обчислення їм вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги» поширено на осіб начальницького складу податкової міліції та курсантів Академії державної податкової служби чинність постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей».

Аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що до вислуги років в органах внутрішніх справ зараховується також служба в податковій міліції.

Крім того, колегія суддів враховує те, що сам факт проходження служби у податковій міліції відповідачем не заперечується.

Таким чином, з урахуванням спірного періоду, вислуга років позивача станом на 06.11.2015 року (на дату звільнення позивача з органів внутрішніх справ) згідно з даними особової справи становила 22 років 00 місяців 11 дні.

Відповідно до частини 2 ст. 6, частин 1, 2 ст. 7 КАС України суд при вирішенні справи застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Частиною 1 статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У п. 83 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини» (Заява №42527/98) від 12 липня 2001 року Суд нагадує, що, згідно з усталеною практикою органів Конвенції, «майно» може являти собою «існуюче майно» або засоби, включаючи право вимоги, відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» стосовно ефективного здійснення права власності.

При цьому, враховуючи принцип справедливості (fairness) та недопущення зловживання повноваженнями (abuse of power) під час прийняття рішень та вчинення діянь публічною адміністрацією, наявність в особи заснованих на обіцянках влади очікувань (джерело яких - владні діяння й рішення) свідчить про взаємодію влади з особою, тому для забезпечення якості влади (управління) необхідно, щоб відповідні очікування були предметом ефективного правового захисту.

Таким чином, надбавка за вислугу років є майном позивача в розумінні п.1 ст.1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому позивач має законні сподівання на одержання надбавки під час служби в Національній поліції України.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що вірним способом відновлення порушеного права позивача є зобов'язання відповідача зарахувати ОСОБА_2 до стажу служби в поліції наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років у міліції, що станом на 06.11.2015 року становила 22 роки 00 місяців 11 днів та з врахуванням цієї вислуги років, провести перерахунок і виплату ОСОБА_2 грошового забезпечення в частині надбавки за стаж служби в поліції за період з 07.11.2015 року по час виконання рішення суду.

Вказані вище обставини є безсумнівною підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про задоволення позову з наведених вище підстав.

Судом першої інстанції порушено норми матеріального права та неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 317 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвали нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню та апеляційним судом приймається нова постанова про задоволення позову з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2018 року у справі №813/3273/18 - скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Зобов'язати Департамент захисту економіки Національної поліції України зарахувати ОСОБА_2 до стажу служби в поліції наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років у міліції, що станом на 06.11.2015 року становила 22 роки 00 місяців 11 днів та з врахуванням цієї вислуги років, провести перерахунок і виплату ОСОБА_2 грошового забезпечення в частині надбавки за стаж служби в поліції за період з 07.11.2015 року по час виконання рішення суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Департаменту захисту економіки Національної поліції України на користь позивача ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 11 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді Н. В. Бруновська
В. С. Затолочний
Повний текст постанови складено 24.01.2019р.