Справа № 183/4410/18
Суддя: Сорока О. В.
Дата ухвалення: 2018-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/4410/18
№ 2-а/183/153/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2018 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.М.,

секретаря Пономаренко О.О.,

розглянувши, в порядку загального позовного провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

24 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Новомосковського міськрайонного суду з позовом до інспектора роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_2, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА №483753 від 15.07.2018 року та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Свій позов ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 15 липня 2018 року відповідач виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.1 ст. 126 КУпАП, та наклав на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Зазначена постанова була винесена начебто за керування позивачем 15 липня 2018 року о 00 годин 03 хв. на автодорозі в с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області автомобілем ОСОБА_3, д/н НОМЕР_1 без полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Між тим позивач вважає, що вищезазначена постанова підлягає скасуванню з наступних підстав.

В порушення вимог інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, враховуючи те, що позивач оспорив допущене правопорушення й адміністративне стягнення, інспектор поліції відмовився скласти відносно позивача протокол в письмовій формі, чим порушив права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП. Поряд з цим, позивач вказує, що інспектор патрульної поліції ОСОБА_2 не врахував, що 15.07.2018 року о 00 годин 03 хвилин він фактично не керував транспортним засобом, а лише в ньому знаходився, оскільки автомобіль мав технічні несправності, що унеможливлювали його подальше пересування, а власниця транспортного засобу - ОСОБА_4 разом з малолітніми дітьми поїхала додому. І в зазначений час позивач чекав на евакуацію автомобіля до сервісного центру в м. Дніпро. При цьому будь яких свідків скоєння позивачем адміністративного правопорушення немає. А тому просить скасувати винесену постанову, а провадження по справі закрити.

Ухвалою суду від 25 липня 2018 відкрито провадження у справі. Відповідною ухвалою суду в якості третьої особи у справі було залучено Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту національної поліції.

В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, надіславши до суду відзив, у якому зазначив, що 15.07.2018 року ним винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 126 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., в якій зазначено, що останній, керуючи автомобілем марки VOLKSWAGEN POLO, номерний знак НОМЕР_2, в Дніпропетровській області в с. Піщанка, траса М04,24 км, не мав при собі поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів, чим порушив вимоги п.2.1.ґ ПДР відсутність у водія поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ. Також відповідач вказує, що згідно бази МТ СБУ водій не мав полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ на зазначений автомобіль. Враховуючи вищевикладене, відповідач вказує, що постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, а тому у задоволенні позову ОСОБА_1 просив відмовити, а справу розглянути у його відсутність.

Представник третьої особи Управління патрульної поліції в судове засідання не зявився, надіславши до суду письмові пояснення, аналогічні тим, що викладені у відзиві відповідача, де також зазначено, що відповідач обґрунтовано прийняв рішення про необхідність притягнення позивача до адміністративної відповідальність, в якості доказу у справі надав копію рапорту відповідача по справі - інспектора патрульної поліції ОСОБА_2

На підставі ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи дійшов до наступного.

Суду подано копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА №483753 від 15.07.2018 року, винесеної інспектором роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції ОСОБА_2 (а.с.6), у відповідності до якої водій ОСОБА_1, 15.07.2018 року о 00:03 годин, керував автомобілем марки VOLKSWAGEN POLO, номерний знак НОМЕР_2, в Дніпропетровській області в с. Піщанка, М04,24 км, без поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів, чим порушив п.2.1.ґ ПДР відсутність у водія поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП, тому на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ч.1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 2.1.ґ ПДР Правил дорожнього руху України, на який міститься посилання у постанові по справі про адміністративне правопорушення, визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі ОСОБА_3 (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обовязкового страхування цивільної-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтверджуючі документи (посвідчення).

Відповідно до п. 13.1 ст. 13 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду I групи, у його присутності, звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України.

Так, з копії посвідчення серії АБ № 233491, виданого 21 жовтня 2015 року на імя ОСОБА_1, вбачається, що позивач є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій. Посвідчення безтермінове і дійсне на всій території України (а.с.9).

Поряд з цим, власником автомобіля марки VOLKSWAGEN POLO, номерний знак НОМЕР_2, про який зазначено в оскаржуваній постанові являється ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.8).

В свою чергу, у відповідності до ч.1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а ч.2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як зазначає у своєму позові ОСОБА_1, 15.07.2018 року 00 годин 03 хвилин останній знаходився в автомобілі, але фактично не керував транспортним засобом. В свою чергу, в силу ч.2 ст. 77 КАС України відповідачем не надано жодного доказу протилежного.

Пунктом 2 ч.2 ст. 32 Закону України «Про національну поліцію», поліцейському надано право вимагати в особи предявлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у разі, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

З поданого до суду рапорту відповідача вбачається, під час несення служби 15.07.2018 року ним було зупинено транспортний засіб VOLKSWAGEN POLO, номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, під час розмови було виявлено, що у водія відсутній поліс обовязкового страхування власників наземних ТЗ, перевіривши по базі МТСБУ поліса не було знайдено. Також у рапорті відповідач означив, що не памятає, за що зупинили дорожній транспортних засіб.

Поряд з цим, будь-яких відомостей, а ні оскаржувана постанова, а ні відзив, письмові пояснення та додатки до нього, які б свідчили про те, що позивач ОСОБА_1, 15 липня 2017 року під час зупинки автомобіля VOLKSWAGEN POLO, номерний знак НОМЕР_2, керував цим транспортним засобом, а також даних, що останнійвчинив або мав намір вчинити правопорушення, не містять.

Крім того, увідповідності до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ч.2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Поряд з цим, оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення містить посилання на те, що вона винесена по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

У відповідності до ч.4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Частиною 3 ст. 258 КУпАП передбачено, що протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, відповідно до вимог ст.283 КУпАП Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, імя та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, імя та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Таким чином, аналіз назначених норм закону свідчить про те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно та обєктивно зясувати всі обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Слід звернути увагу, що у постанові по справі про адміністративне правопорушення, відсутні дані про наявність додатків до неї, як і відсутні дані про складення протоколу про адміністративне правопорушення, відібрання пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснення їй прав, передбачених ст.268 КУпАП, відібрання пояснень від свідків,

Даних про наявність інших доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення судом не встановлено.

Однак, з оскаржуваної постанови та рапорту відповідача не можливо встановити яке саме адміністративне правопорушення було вчинене позивачем, та як наслідок правомірність притягнення останнього саме за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Відповідачем, в порушення вимог ч.2 ст.77 КАС України не надано жодного доказу на підтвердження спростування позиції позивача у справі, записів засобів фіксації порушення, протоколу про адміністративного правопорушення, інших доказів на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення чи спростування обставин оскарження постанови.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

В даному випадку, у суду відсутня будь-яка доказова база про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, та яка, як наслідок, обґрунтовувала б правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, що свідчить про передчасне прийняття оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, та необхідність її скасування.

У відповідності до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів власних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий суд як суд адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що в діях ОСОБА_1, який 15.07.2018 року о 00.03годин керував транспортним засобом VOLKSWAGEN POLO, номерний знак НОМЕР_2 в Дніпропетровській області в с. Піщанка, траса М04,24 км. та був зупинений працівником поліції, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 126 КУпАП, а тому провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 77, 90, 120, 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1, - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичного режимі від 15 липня 2018 року серії ЕАА № 483753, винесену інспектором роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції ОСОБА_2.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього Апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сорока О.В.