Справа № 203/3219/18(2а/0203/87/2018)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 січня 2019 року м. Дніпросправа № 203/3219/18(2а/0203/87/2018)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Прокопчук Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

за участю позивача: ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2018 року, (суддя суду першої інстанції Католікян М.О.)., прийняте в порядку спрощеного провадження в м. Дніпро, в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті Дніпрі Любинцева Артема Віталійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

в с т а н о в и в :

17 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: скасувати постанову інспектора патрульної поліції 3-ї роти 2-го батальйону лейтенанта поліції Лобинцева Артема Віталійовича ЕАВ№574423 від 02 вересня 2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що 02.09.2018 року відповідачем у відношенні позивача було прийнято постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, в якій зазначено, що позивач здійснив проїзд перехрестя на забороняючий сигнал світлофора. Позивач зазначає, що він почав рух на дозволяючий сигнал світлофора, та повинен був продовжити рух та закінчити маневр. Позивач зазначає, що ним не було допущено порушень вимог ПДР, які описані в оскаржуваній постанові. Також, позивач зазначив, що відповідачем, в порушення вимог Закону було розглянуто справу про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцем знаходження відповідного органу, відповідального за розгляд справи. Розглянувши справу за місцем зупинки авто, відповідачем, на думку позивача, було порушено його права на отримання правової допомоги. Крім того, позивач наголошує, що саме відповідач в силу приписів ст. 77 КАС України, повинен довести правомірність та обґрунтованість оскаржуваної постанови.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2018 року в задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Апеляційна скарга фактично доводами адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 02 вересня 2018 року інспектором патрульної поліції 3-ї роти 2 го батальйону лейтенантом поліції Любинцевим А.В. було прийнято постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., за порушення вимог п. 8.7.3 (е) ПДР України, відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до зазначеної постанови, 02.09.2018 року о 22:47 годині в м. Дніпро позивач, керуючи транспортним засобом ЗАЗ Lanos д.н.з. НОМЕР_1 на перехресті вулиць Космічна та вул. Мандриківська здійснив проїзд на заборонюючий червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 (е) ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Вважаючи зазначену постанову у справі про притягнення до адміністративної відповідальності протиправною позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є законною та обґрунтованою, прийнятою відповідачем в порядку та в межах повноважень визначених Законом, а тому підстави для її скасування - відсутні.

Відповідно до п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливий сигнали забороняють рух.

Відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою, чергу наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік яких визначений ст.251 КУпАП.

Відповідачем до матеріалів справи було долучено відеозапис з місця події, який був досліджений судом. (а.с.24)

Із вказаного відеозапису видно, що позивач, керуючи транспортним засобом ЗАЗ Lanos д.н.з. НОМЕР_1 на перехресті вулиць Космічна та вул. Мандриківська дійсно здійснив переїзд перехрестя вулиць саме на забороняючий червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 (е) ПДР України.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідачем, на якого покладено обов'язок доводити правомірність прийнятого ним рішення, доведено факт вчинення позивачем правопорушення, та підстави для застосування адміністративного стягнення, тому суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Щодо доводів позивача про відсутність повноважень у відповідача на розгляд справи на місці події, суд зазначає, що на момент виникнення спірних правовідносин, працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення за порушення Правил дорожнього руху, зокрема передбачених статтею 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на місці вчинення такого правопорушення без скаладання протоколу.

Відтак, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що відповідач не мав права приймати оскаржувану постанову на місці зупинки транспортного засобу.

Стосовно доводів позивача про порушення відповідачем його права на правову допомогу, суд апеляційної інстанції зазначає, що як вбачається з відеозапису з місця події, позивачем під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не заявлялось клопотань про надання йому можливості скористатись правовою допомогою відповідно до ст. 268 КУпАП, відтак відповідачем не було порушено права позивача на правову допомогу.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, прийнятим із дотриманням вимог норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому підстави для його зміни або скасування - відсутні.

Керуючись ст. 243, ст. 286, ст. 310, ст. 316, ст. 321 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2018 року у справі №203/3219/18 (2а/0203/87/2018) - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 24 січня 2019 року та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай

суддя Т.С. Прокопчук