Справа № 826/7706/17
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у 1-й інстанції: Клименчук Н.М.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року Справа № 826/7706/17

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 жовтня 2018 року у справі

за позовом публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк»

до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області

про встановлення відсутності повноважень,

визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство КБ «Приватбанк» (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (далі - відповідач) про:

- встановлення відсутності повноважень ГУ Держпраці у Дніпропетровській області з проведення позапланової перевірки з питань додержання ПАТ КБ «ПриватБанк» законодавства про працю в період з 20.04.2017 р. по 24.04.2017 р.;

- визнання протиправними дій ГУ Держпраці у Дніпропетровській області з проведення позапланової перевірки ПАТ КБ «ПриватБанк» з питань дотримання законодавства про працю з питань, викладених у зверненні гр.ОСОБА_2, за згодою Держпраці від 12.04.2017 р. № 1721/4/4.1-ЗВ-17;

- визнання протиправною та скасування постанови ГУ Держпраці у Дніпропетровській області від 17.05.2017 р. № 141/4.1-7/505 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 жовтня 2018 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що у відповідача не було достатніх підстав для проведення перевірки, що ГУ Держпраці діяло на підставі Порядку, затвердженого наказом Мінсоцполітики від 02.07.2012 р. № 390, що не відповідає ст. 19 Конституції України та ст. 259 КЗпП України, оскільки порядок нагляду та контролю за дотриманням законодавства про працю має визначатися КМУ.

Також апелянт наполягає на тому, що перевірку проведено не за місцем знаходження юридичної особи, за відсутності керівника та без пред'явлення йому належним чином оформлених документів (направлення на перевірку та службового посвідчення), що керівник та/або уповноважена особа ПАТ КБ «Приватбанк» не знаходилися в день проведення перевірки за адресою її здійснення: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, оскільки офіційне місцезнаходження Банку як юридичної особи: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д.

При цьому, апелянт наголошує на тому, що працівники Банку, які відповідають за отримання вхідної кореспонденції, не уповноважені на представництво його інтересів при проведенні перевірок, а також на тому, що з листа ГУ Держпраці від 20.04.2017 р. про надання документів неможливо встановити, щодо якої саме особи ОСОБА_2 відповідач вимагав надати документи, оскільки в системі ПАТ КБ «Приватбанк» таким даним відповідають декілька працівників, тому виконати вказаний запит до 24.04.2017 р. (фактично за 1 робочий день) Банк не міг.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2018 р. було відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін та зазначає, що позивачем не було надано документів на надісланий йому запит, що перевірка проведена з дотриманням норм чинного законодавства та за наявності відповідних правових підстав.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2019 р. позивачу та відповідачу було відмовлено в проведенні судового засідання в режимі відео конференції.

У судове засідання сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, не з'явилися.

Судова колегія вважає, що в даному випадку наявні правові підстави передбачені КАС України для розгляду апеляційної скарги під час відсутності осіб, які не з'явилися, в порядку ст. 311 КАС України.

Від позивача також надійшло клопотання про відкладення судового розгляду справи, однак колегія суддів вважає, що в даному випадку відсутні достатні підстави для його задоволення та зазначає, що відповідно до статті 310 КАС України апеляційний розгляд здійснюється апеляційним судом за правилами спрощеного позовного провадження і участь в судовому засіданні суду апеляційної інстанції не є обов'язковою.

Разом з тим, у рішенні Європейського Суду з прав людини від 08.11.2005р. по справі «Смірнова проти України» зазначено, що обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Згідно зі ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, наказом ГУ Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області від 20.04.2017 р. № 723-П призначено проведення позапланової перевірки ПАТ КБ «ПриватБанк» у період з 20.04.2017 р. по 24.04.2017 р. включно на підставі звернення гр. ОСОБА_2, за згодою Держапраці на проведення перевірки від 12.04.2017 р. № 1721/4/4.1-ЗВ-17.

Листом від 20.04.2017 р. № 781/4.1-7 ГУ Держпраці у Дніпропетровській області витребувано у ПАТ КБ «ПриватБанк» документи, необхідні для проведення перевірки за скаргою гр. ОСОБА_2 ПАТ КБ «ПриватБанк».

ПАТ КБ «ПриватБанк» до перевірки не надано витребовувану інформацію.

ГУ Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області складено акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування ПАТ КБ «Приват Банк» від 24.04.2017 р. № 141/4.17.ї

У вказаному акті перевірки зафіксовано, що ПАТ КБ «ПриватБанк» в порушення ст. 35 Закону України «Про оплату праці», ст. 259 КЗпП України, вимог Конвенції Міжнародної організації праці що ратифікована Законом України від 08.09.2004 р. № 1985-IV «Про ратифікацію Конвенції міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі» створено перешкоди у проведенні перевірки шляхом не надання документів.

У зв'язку з ненаданням до перевірки документів постановою ГУ Держпраці у Дніпропетровській області від 17.05.2017 р. № 141/4.1-7/505 на ПАТ КБ «ПриватБанк» накладено штраф у розмірі 9 600,00 грн.

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо проведення перевірки та постанову про накладення штрафу, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ненадання документів для проведення перевірки є фактичним недопущенням до її проведення, що відповідач діяв на підставі та в порядку, визначеному чинним законодавством, та правомірно наклав на позивача штраф за порушення законодавства у сфері охорони праці.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

НОРМАТИВНО-ПРАВОВЕ ОБҐРУНТУВАННЯ.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 08.09.2004 р. № 1985-1V (далі - Конвенція № 81), Конвенцією № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 08.09.2004 р. № 1986-1V (далі - Конвенція № 129), Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України), Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 р. № 877-V (далі - Закон № 877-V), Положенням про Державну службу України з питань праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 р. № 96 (далі - Положення № 96), Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 р. № 100 (далі - Постанова № 100), Положенням про Головне Управління Держпраці у Дніпропетровській області, затвердженим наказом Держпраці від 04.02.2016 р. № 8 (далі - Положення № 8), Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 р. № 390, що був чинним на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок № 390).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ст. 1 Закону № 877-V визначено, що державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Статтею 259 КЗпП України передбачено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.п. 1, 4, 7 Положення № 96 Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб. Держпраці відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю. Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Постановою КМУ № 100 утворено територіальні органи Держпраці, зокрема Головне Управління Держпраці у Дніпропетровській області.

У п. 1 Положення № 8 закріплено, що Головне Управління Держпраці у Дніпропетровській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

Відповідно до ст. 12 Конвенції № 81 інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право: безперешкодно, без попереднього повідомлення і в будь-яку годину доби проходити на будь-яке підприємство, яке підлягає інспекції; проходити у денний час до будь-яких приміщень, які вони мають достатні підстави вважати такими, що підлягають інспекції; та здійснювати будь-який огляд, перевірку чи розслідування, які вони можуть вважати необхідними для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються, і зокрема: наодинці або в присутності свідків допитувати роботодавця або персонал підприємства з будь-яких питань, які стосуються застосування правових норм; вимагати надання будь-яких книг, реєстрів або інших документів, ведення яких приписано національним законодавством з питань умов праці, з метою перевірки їхньої відповідності правовим нормам, і знімати копії з таких документів або робити з них витяги.

Згідно з п. 3 Порядку № 390 позапланова перевірка проводиться незалежно від кількості раніше проведених перевірок за наявності підстав, визначених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Позапланові перевірки за зверненнями фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснюються за наявності згоди Держпраці України на їх проведення.

При цьому, у ч.ч. 4, 5 ст. 2 Закону № 877-V визначено, що заходи контролю здійснюються, зокрема органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов'язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Статтею 3 Закону № 877-V регламентовано, що державний нагляд (контроль) здійснюється, зокрема, за принципами гарантування прав та законних інтересів кожного суб'єкта господарювання; об'єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), неприпустимості проведення перевірок суб'єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами; здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом; відкритості, прозорості державного нагляду (контролю); дотримання умов міжнародних договорів України; орієнтованості державного нагляду (контролю) на запобігання правопорушенням у сфері господарської діяльності; здійснення державного нагляду (контролю) на основі принципу оцінки ризиків та доцільності.

У ст. 6 Закону № 877-V передбачено, що підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров'ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону № 877-V суб'єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Відповідно до ч.ч. 1-4, 6 ст. 7 Закону № 877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові і засвідчується печаткою.

У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб'єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб'єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім'я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).

За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім'я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб'єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Якщо суб'єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.

Зауваження суб'єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід'ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

У разі відмови суб'єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.

Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб'єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).

Статтею 10 Закону № 877-V передбачено, що суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право: бути поінформованим про свої права та обов'язки; вимагати від посадових осіб органу державного нагляду (контролю) додержання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного нагляду (контролю) службового посвідчення та посвідчення (направлення) і одержувати копію посвідчення (направлення) на проведення планового або позапланового заходу; не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо: - державний нагляд (контроль) здійснюється з порушенням передбачених законом вимог щодо періодичності проведення таких заходів; - посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону; - суб'єкт господарювання не одержав повідомлення про здійснення планового заходу державного нагляду (контролю) в порядку, передбаченому цим Законом; - посадова особа органу державного нагляду (контролю) не внесла запис про здійснення заходу державного нагляду (контролю) до журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) (за наявності такого журналу в суб'єкта господарювання); - тривалість планового заходу державного нагляду (контролю) або сумарна тривалість таких заходів протягом року перевищує граничну тривалість, встановлену частиною п'ятою статті 5 цього Закону, або тривалість позапланового заходу державного нагляду (контролю) перевищує граничну тривалість, встановлену частиною четвертою статті 6 цього Закону; - у передбачених законом випадках посадові особи не надали копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики з питань державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, або відповідного державного колегіального органу на здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю); бути присутнім під час здійснення заходів державного нагляду (контролю), залучати під час здійснення таких заходів третіх осіб; вимагати нерозголошення інформації, що становить комерційну таємницю або є конфіденційною інформацією суб'єкта господарювання; одержувати та ознайомлюватися з актами державного нагляду (контролю); надавати органу державного нагляду (контролю) в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта; оскаржувати в установленому законом порядку неправомірні дії органів державного нагляду (контролю) та їх посадових осіб; отримувати консультативну допомогу від органу державного нагляду (контролю) з метою запобігання порушенням під час здійснення заходів державного нагляду (контролю).

В абзаці 6 частини 2 статті 265 КЗпП України передбачено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що ГУ Держпраці у Дніпропетровській області є повноважним органом, який забезпечує реалізацію державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю на території Дніпропетровської області.

Разом з тим, законодавством регламентовано чітку та послідовну процедуру проведення перевірки суб'єкта господарювання з питань щодо дотримання ним вимог законодавства в галузі охорони праці та притягнення його до відповідальності в разі виявлення відповідних порушень.

При цьому, зазначена процедура передбачає необхідність неухильного дотримання контролюючими суб'єктами закріплених законодавчих гарантій прав підконтрольної особи, зокрема бути присутньою під час перевірки (в особі керівника або уповноваженого представника юридичної особи), надавати пояснення, заперечення, ознайомлюватися з актом перевірки, бути присутньою під час прийняття постанови про притягнення до відповідальності з можливістю реалізувати вказані права та захистити охоронювані законом інтереси.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги та усуваючи неповноту з'ясування судом першої інстанції обставин даної справи, колегія суддів встановила, що ПАТ КБ «Приватбанк» є юридичною особою офіційним місцезнаходженням якої, згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є: 01001 м. Київ, вул. Грушевського, 1Д.

05.04.2017 р. до Держпраці надійшло звернення ОСОБА_2 щодо порушення позивачем вимог законодавства в галузі охорони праці /Т.1 а.с.16-17/.

На підставі вказаного звернення Держпраці надано відповідачу доручення на проведення перевірки ПАТ КБ «Приватбанк» не пізніше 25.04.2017 р. /Т.1 а.с.15/.

20.04.2017 р. відповідачем надіслано керівнику ПАТ КБ «Приватбанк» за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемего, 50 листа-повідомлення «Про проведення позапланової перевірки», в якому повідомлено про надходження звернення ОСОБА_2 та необхідність у зв'язку з цим надати відповідну інформацію за наведеним переліком у строк до 12:00 год. 24.04.2017 р. /Т.1 а.с.18-19/.

20.04.2017 р. ГУ Держпраці у дніпропетровській області видано направлення на проведення позапланової перевірки ПАТ КБ «Приватбанк» № 113, яке надійшло позивачу у цей же день (штамп вх. 607707) /Т.1 а.с.14/.

24.04.2017 р. відповідачем складено акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування № 141/4.1-7 щодо ПАТ КБ «Приватбанк», в якому зазначено юридичною адресою позивача: 49094 м. Дніпро, вул. Набережна перемоги, 50, а фактичною: 49094 м. Дніпро, вул. Набережна перемоги, 30, відомості щодо присутності керівника чи уповноваженої особи та їх підписи в акті не містяться, а також відсутня відмітка про їх відмову від підпису та надання пояснень, зауважень /Т.1 а.с.20-44, 95-108/.

17.05.2017 р. відповідачем прийнято постанову про накладення штрафу № 141/4.1-7/505, в якій також відсутні відомості щодо присутності керівника чи уповноваженої особи та їх підписи в акті не містяться, а також відсутня відмітка про їх відмову від підпису та пояснення, зауваження чи відмітка про відмову їх надати та притягнуто позивача до відповідальності за абз. 6 ч. 2 ст. 265 КЗпП України.

ВИСНОВКИ СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Таким чином, колегія суддів звертає увагу на те, що ані до суду першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження відповідачем не було надано жодних доказів, які б підтверджували, що безпосередньо керівнику позивача або його уповноваженому представнику було пред'явлено направлення на проведення перевірки ПАТ КБ «Приватбанк» та службове посвідчення посадової особи ГУ Держпраці, якою вона здійснювалася, а також, що керівник або уповноважена особа позивача були присутні при складанні акту та/або спірної постанови про накладення штрафу і, відповідно, мали можливість реалізувати право на надання пояснень, зауважень чи заперечень, як таке прямо передбачено ст. 10 Закону № 877-V.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що відповідач, склавши акт про проведення перевірки позивача та стверджуючи про ненадання ним запитуваної інформації, фактично притягнув його до відповідальності за недопущення до проведення такої перевірки.

Разом з тим, відповідачем не обґрунтовано, у чому ж саме полягає не допуск до проведення перевірки та, зокрема, не надано жодних належних і допустимих у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України доказів, які б підтверджували, що ним було дотримання законодавчо визначену процедуру призначення та проведення перевірки позивача, забезпечено можливість реалізувати надані йому права, але уповноважена особа ГУ Держпраці в Дніпропетровській області фактично не була допущення позивачем до проведення перевірки за відповідною адресою.

Разом з тим, у відповідності до ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно бути обґрунтованим, тож у жодному разі не може засновуватися на припущеннях.

Більш того, судова колегія звертає увагу й на те, що постулатом адміністративного процесуального законодавства є презумпція винуватості відповідача у справі - суб'єкта владних повноважень (ч. 2 ст. 77 КАС України)

З огляду на це, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем порушено процедуру проведення позапланової перевірки суб'єкта господарювання - позивача у справі, що вказує на протиправність його дій під час проведення такої перевірки та нівелює її наслідки у вигляді спірної постанови про накладення штрафу.

Приходячи до такого висновку апеляційний суд враховує правову позицію, висловлену в рішенні Європейського Суду з прав людини від 20.10.2011 р. у справі «Рисовський проти України», в якому Суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов'язків.

У рішенні від 31.07.2008 р. по справі «Дружстевні заложна пріа та інші проти Чеської Республіки», в якому ЄСПЛ, зокрема зазначив, що висновки адміністративних органів, викладені у прийнятих ними рішеннях, не повинні бути довільними, нераціональними та непідтвердженими доказами.

Згідно зі ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку наявні достатні та необхідні правові підстави для задоволення даного адміністративного позову в частині щодо визнання протиправними дій відповідача ГУ Держпраці у Дніпропетровській області при проведенні позапланової перевірки ПАТ КБ «ПриватБанк» з питань дотримання законодавства про працю з питань, викладених у зверненні гр. ОСОБА_2, за згодою Держпраці від 12.04.2017 р. № 1721/4/4.1-ЗВ-17 та визнання протиправною і скасування постанови від 17.05.2017 р. № 141/4.1-7/505 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами.

Разом з тим, апеляційний суд не вбачає наявності правових підстав для задоволення решти позовних вимог, оскільки, як зазначалося вище, ГУ Держпраці у Дніпропетровській області є повноважним органом, який забезпечує реалізацію державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю на території Дніпропетровської області і в даному випадку у відповідача були наявні відповідні правові підстави та необхідний обсяг повноважень для проведення позапланової перевірки ПАТ КБ «ПриватБанк» з питань додержання законодавства про працю в період з 20.04.2017 р. по 24.04.2017 р.

Крім того, судова колегія вважає, що за даних обставин справи вищенаведений спосіб захисту прав та законних інтересів позивача (щодо визнання протиправними дій при проведенні перевірки, визнання протиправною та скасування постанови) є достатнім і саме його застосування відповідає завданням адміністративного судочинства, визначеним у ст. 2 КАС України.

Разом з тим, перевіряючи всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів також не приймає до уваги твердження апелянта про те, що місцезнаходженням ПАТ КБ «Приватбанк» є м. Київ, вул. Грушевського, 1 Д, а перевірка проводилася відповідачем у м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, оскільки згідно з ч. 1 ст. 4 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів.

Водночас, апеляційний суд приймає до уваги посилання апелянта на те, що ГУ Держпраці діяло на підставі Порядку, затвердженого наказом Мінсоцполітики від 02.07.2012 р. № 390, що не відповідає ст. 19 Конституції України та ст. 259 КЗпП України, оскільки порядок нагляду та контролю за дотриманням законодавства про працю має визначатися КМУ, але зазначає, що саме лише застосування даного Порядку № 390 поряд з іншими законодавчими актами не тягне протиправності перевірки та не суперечить практиці Верховного Суду (постанова від 28.02.2018 р. у справі № 818/584/17).

Враховуючи вищевикладене та приходячи до висновку про наявність підстав для задоволення даного адміністративного позову частково, судова колегія вважає, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини справи та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування

Таким чином, апеляційна скарга публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» підлягає задоволенню частково, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 жовтня 2018 року - скасуванню, адміністративний позов - задоволенню частково.

Крім того, відповідно до ч. 3, 6 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судова колегія встановила, що відповідно до квитанції від 30.09.2016 р. та платіжного доручення від 07.06.2017 р. № PROM7B1K3J за подання позову у цій справі позивачем сплачено судовий збір у розмірі: 4800,00 грн. /Т.1 а.с.3/, відповідно до платіжного доручення від 15.11.2018 р. № PROM5BUC5U за подання апеляційної скарги позивачем сплачено судовий збір у розмірі: 7578,00 грн.

При цьому, сплата судового збору у вказаних розмірах відповідає ставкам, встановленим Законом України «Про судовий збір» у відповідній редакції.

З огляду на те, що судом фактично задоволено дві із заявлених позивачем трьох позовних вимог, у даному випадку наявні достатні та необхідні правові підстави для стягнення на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат в розмірі: (4800,00 + 7578,00) : 3)) х 2 = 8252,00 грн.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 жовтня 2018 року - скасувати.

Адміністративний позов публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про встановлення відсутності повноважень, визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області при проведенні позапланової перевірки публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» з питань дотримання законодавства про працю на підставі звернення гр. ОСОБА_2 та за згодою Держпраці від 12.04.2017 р. № 1721/4/4.1-ЗВ-17.

Визнати протиправною та скасування постанову від 17.05.2017 р. № 141/4.1-7/505 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами.

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області судові витрати в розмірі 8252,00 (вісім тисяч двісті п'ятдесят дві) грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Рішення виготовлено 23 січня 2019 року.

Головуючий суддя

Судді: