Справа № 265/4648/14-а
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

24 січня 2019 року

Київ

справа № 265/4648/14-а

провадження № К/9901/6242/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Гриціва М. І., розглянувши у письмовому провадженні в касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області у складі судді Мельник І.Г. від 9 жовтня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Спаскіна О.А., Любчич Л.В., Сіренко О.І. від 26 листопада 2014 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, в якому просила:

- визнати противоправними дії управління Пенсійного Фонду України у Орджонікідзевському районі м. Маріуполя щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_2 з 1 квітня 2013 року стажу робота з 9 січня 2007 року по 1 квітня 2013 року у подвійному розмірі;

- зобов'язати управління Пенсійного Фонду України у Орджонікідзевському районі м. Маріуполя здійснити ОСОБА_2 нарахування та виплату з 1 квітня 201З року стажу роботи з 9 січня 2007 року по 1 квітня 2013 року у подвійному розмірі.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 9 жовтня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено.

3. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що положення статей 55, 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як до 1 січня 2004 року, так і після, застосовуються лише для визначенні права на призначення пенсії за вислугу років, а не визначення страхового стажу на пільгових умовах. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії періоди роботи після 1 січня 2004 року зараховуються на загальних підставах, тобто в одинарному розмірі.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ОСОБА_2 звернулась із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 9 жовтня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року та ухвалити нову постанову, якою задовольнити її позовні вимоги.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

5. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 в період з 28 листопада 2006 по 8 січня 2007 року отримувала пенсію на вислугу років, як працівник закладу охорони здоров'я. З 9 січня 2007 року виплата пенсії за вислугу років була припинена, у зв'язку з працевлаштуванням позивачки ОСОБА_2 на посаду лаборанта до Комунальної лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Маріуполя».

10 квітня 2013 року ОСОБА_2 звернулася до управління Пенсійного Фонду України у Орджонікідзевському районі м. Маріуполя із заявою про переведення її з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, враховуючи стаж роботи з 9 січня 2007 року по 10 квітня 2013 років у подвійному розмірі відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З 10 квітня 2013 року ОСОБА_2 було переведено на пенсію за віком, а у загальний страховий стаж, період роботи з 9 січня 2007 року по 31 березня 2013 року було зараховано в одинарному розмірі.

6. Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. Касаційна скарга обґрунтована тим, що статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров'я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров'я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров'я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі. Враховуючи, що у період з 9 січня 2007 року по 10 квітня 2013 року вона працювала лаборантом у Комунальній лікувально-профілактичній установі «Міський наркологічний диспансер м. Маріуполя» вона має право на зарахування зазначеного стажу для визначення розміру пенсії у подвійному розмірі.

8. Управлінням Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя Донецької області подано заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 9 жовтня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року, у яких воно просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

9. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

10. Згідно із статтею 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

11. Частиною 1 статті 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

12. Згідно пункту 16 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

13. Статтею 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років; б) соціальні пенсії.

14. Відповідно до статті 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії або каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини чи при виконанні інших обов'язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов'язку.

15. Згідно із статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров'я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров'я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров'я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

16. Відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають, працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

17. Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку про те, що законами України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено вичерпний перелік видів пенсій і особі призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

18. Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 з 28 листопада 2006 по 8 січня 2007 року отримувала пенсію на вислугу років, як працівник закладу охорони здоров'я відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

10 квітня 2013 року ОСОБА_2 звернулась до управління Пенсійного Фонду України у Орджонікідзевському районі м. Маріуполя із заявою про переведення її з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З 10 квітня 2013 року ОСОБА_2 було переведено на пенсію за віком.

19. Тобто, з моменту призначення ОСОБА_2 пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», між нею та управлінням Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя виникли правовідносини у сфері пенсійного забезпечення, які урегульовані саме на підставі норм вказаного Закону.

20. В свою чергу, ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок вислуги років на підставі статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

21. Аналіз положень Закону України «Про пенсійне забезпечення» свідчить про те, що вказана норма застосовується у випадку призначення особі трудової пенсії за вислугу років на підставі саме цього Закону та враховується для обчислення пільгового стажу роботи.

22. Враховуючи, що ОСОБА_2 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а не за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», а звертаючись до суду з позовом просить зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Орджонікідзевському районі м. Маріуполя провести їй перерахунок вислуги років у пільговому розмірі, а не стажу роботи, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

23. За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновок судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги його не спростовують.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 9 жовтня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року - без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н. В. Коваленко

судді Я. О. Берназюк

М. І. Гриців