Справа № 543/1220/18
Суддя: Смілянський Є. А.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2019 сел. Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Смілянського Є.А., при секретарі судового засідання Гапон Т.В., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до інспектора роти № 4 батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи. Позов мотивував наступним.

Інспектором роти №4 батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 на автомобільній дорозі Київ-Харків незаконно винесено відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 21.10.2018 року серії НК №623809 за частиною 1 ст.121 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Оригінал постанови знаходиться у відповідача, йому вручено копію, написану через копірку.

Фактичні обставини справи. 21.10.2018 на транспортному засобі МАН д.н.з. НОМЕР_1 здійснював рух на автомобільній дорозі Київ-Харків зі швидкістю орієнтовно 60 км. Здійснюючи рух, він побачив у дзеркало заднього виду, що його наздоганяє автомобіль поліції із увімкненим спеціальним звуковим сигналом, яким позначалася вимога зупинки. Він припинив рух і увімкнув аварійну світлову сигналізацію, як це передбачено правилами. До нього підійшов поліцейський та повідомив, що зупинив у звязку з тим, що він «занадто швидко їхав». У відповідь він висловив незгоду із звинуваченнями, проінформував про відсутність будь-яких порушень з його боку та зазначив, що він не перевищував дозволеної швидкості. Після цього, інспектор висловив вимогу надати йому документи на право керування, що він невідкладно зробив. Отримавши від нього ці документи та не виявивши жодних порушень з його боку, інспектор сказав, що він мусить винести постанову, оскільки «не може бути зупинки без протоколу». І продовжив, що він «напише мінімальне порушення», а якщо він буде не згідний, то він напише набагато більше порушень.

Інспектор запропонував написати відсутність бризковиків і він був змушений погодитись. Таким чином, інспектором винесено щодо нього постанову за частиною 1 ст.121 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за нібито відсутність бризговика.

Однак, приїхавши додому, він прочитав в мережі Інтернет, що у разі вчинення повторно протягом року порушення по ст.121 КУпАП, його можуть позбавити права керування транспортним засобом. Тому, оскільки водіння є його єдиним заробітком, він вирішив оскаржити цю постанову через те, що позбавлення його права керування призведе до позбавлення його сімї джерела доходу. А тим більше, що оскаржувана постанова про накладення на нього стягнення винесена без наявності складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтування відсутності порушень ПДР:

Відповідно до п.31.4.7 «е» ПДР, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

1.1.Не доведення, що конструкцією автомобіля передбачено бризковики. В п.31.4.7 «е» ПДР чітко передбачено, що забороняється експлуатація транспортного засобу без вказаних технічних елементів лише у випадку, якщо вони передбачені конструкцією останнього.Однак, в постанові відповідачем не доведено (посилання на ДСТУ), що конструкцією транспортного засобу, яким він керував, передбачено наявність бризковиків, тоді як обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на суб'єкта владних повноважень.

1.2. Відсутність акта перевірки технічного стану автомобіля.Наказом МВС України від 13.10.2008 №534 затверджено Порядок здійснення контролю за технічним станом колісних транспортних засобів під час їх експлуатації (далі-Порядок), який визначає процедуру проведення працівниками Державтоінспекції перевірок технічного стану колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) під час їх експлуатації в період між державними технічними оглядами, які здійснюються у випадку наявних ознак, що свідчать про технічну несправність КТЗ або забруднення ним навколишнього середовища. Цей Порядок визначає процедуру проведення працівниками Державтоінспекції перевірок технічного стану колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) під час їх експлуатації в період між державними технічними оглядами, які здійснюються у випадку наявних ознак, що свідчать про технічну несправність КТЗ або забруднення ним навколишнього середовища. Забезпечення дорожнього руху є одним із завдань ДНІ І, відповідно до Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого Наказом Національної поліції України від 06.11.2015 року №73. У своїй діяльності ДПП керується також Наказами МВС. Зазначений Порядок не втратив чинність, та спрямований на встановлення наявних ознак, що свідчать про технічну несправність КТЗ або забруднення ним навколишнього середовища.

Оскільки у Департаменті патрульної поліції відсутній спеціальний нормативний акт, який би врегульовував дану процедуру, за аналогією закону повинен бути застосований Порядок здійснення контролю за технічним станом колісних транспортних засобів під час їх експлуатації, який не втратив чинність та не скасований.

Згідно до п.п. 4.1 п.4 розділу II Порядку візуально перевіряються складові частини КТЗ, перелічені в підпунктах Ь, ґ, g, її, і пункту 14 Акта перевірки.

Відповідно до розділу II п.6. Порядку у разі виявлення технічних несправностей складових частин КТЗ, перелічених у підпунктах а, с, б, е, g, її пункту 14 Акта перевірки, працівник ДАІ робить відповідну відмітку в пункті 16 Акта перевірки, а також складає протокол про адміністративне правопорушення. Пунктом 6 цього ж Порядку передбачено, що у разі виявлення технічних несправностей складових частин КТЗперелічених у підпунктах а, с, б, е, g, її пункту 14 Акта перевірки (до яких відноситься відсутність елементів конструкції кузова а/м або зміна розміщення номерного знаку), працівник ДАІ робить відповідну відмітку в пункті 16 Акта перевірки, а також складає протокол про адміністративне правопорушення. Проте, жодного Акту перевірки технічного стану КТЗ працівники поліції не складали. Суть оскаржуваної постанови полягає в тому, що автомобіль мав ознаки несправності, а саме відсутність бризковика, тому встановлення порушень мало бути відповідним чином підтверджено, а саме повинен був бути складений Акт перевірки КТЗ.

1.3. Підтвердження технічно справного стану автомобіля.

Відповідно до п.31.1 ПДР «Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації».

Частиною 1 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що «Транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов'язковому технічному контролю».

Частиною 3 статті 35 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що «Обов'язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища».

Тобто зазначений транспортний засіб є обєктом проведення обов'язкового технічного контролю згідно з цими вимогами. Процедуру проведення обовязкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, встановлено Порядком проведення обовязкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 № 137.Підпунктом 11 пункту 2 цього Порядку визначено, що «Перевірка технічного стану транспортного засобу це процес визначення відповідності транспортного засобу встановленим до конструкції і технічного стану вимогам».

Згідно з підпунктом 11-1 пункту 2 Порядку «Документом. що засвідчує позитивні результати проведення обоє язкового технічного контролю транспортного засобу і містить інформацію, необхідну для його ідентифікації, є Протокол перевірки технічного стану».

Як визначено підпунктом 4 пункту 2 Порядку проведення обовязкового технічного контролю «Ідентифікація транспортного засобу - процес визначення категорії, типу, моделі, марки, призначення, виробника та особливостей конструкції транспортного засобу станом на дату першої реєстрації в Україні згідно з маркуванням, реєстраційними документами, експлуатаційною документацією та інформаційними матеріалами виробника».

Перевірка конструкцій і технічного стану транспортних засобів проводиться згідно з Вимогами до перевірки конструкції та технічного стану колісного транспортного засобу, методи такої перевірки, затвердженими наказом Міністерства інфраструктури України від 26.11.2012 №710.

Так, у відповідності до п. 1.4 цих Вимог до перевірки «Технічний стан колісного транспортного засобу це відповідність колісного транспортного засобу його конструкції на дату першої реєстрації та сукупність фактичних експлуатаційних характеристик колісного транспортного засобу на дату перевірки».

Згідно з п. 18 Порядку проведення обовязкового технічного контролю «У разі позитивного результату після проведення обовязкового технічного контролю транспортного засобу замовникові видається протокол перевірки технічного стан. У разі негативного результату або невідповідності даних у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу даним ідентифікації транспортного засобу складається акт невідповідності технічного стану транспортного засобу за формою згідно з додатком 4». Вказане положення узгоджується також з ч.8 ст.35 Закону України «Про дорожній рух».

Технічний опис та зразок протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу затверджено Порядком проведення обовязкового технічного контролю.При цьому, нормами ч. 1 ст.29 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що «До участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби. конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов'язковому технічному контролю, пройшов такий контроль».

У відповідності до перелічених нормативних актів, транспортний засіб, яким він керував, пройшов обовязковий технічний контроль. Відповідно до протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №00033-01209-18 від 03.05.2018 року після технічного контролю автомобіль визнано технічно справним та не виявлено жодних технічних несправностей.

Отже, його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, яке він не вчиняв.

Винесення інспектором патрульної поліції протиправної постанови викликано необхідністю підвищення показників у роботі по кількості складених постанов, але аж ніяк не порушенням ним правил дорожнього руху.

Таким чином, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, його дії здійснено у чіткій відповідності до Правил дорожнього руху і, як наслідок, оскаржувана постанова про притягнення мене до адміністративної відповідальності винесена протиправно та підлягає скасуванню.

II. ВІДСУТНІСТЬ БУДЬ-ЯКИХ ДОКАЗІВ ПРАВОПОРУШЕННЯ

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАСУ відповідач повинен довести ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення. Згідно ч.2 ст.77 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення.При цьому, у разі наявності доказів у вигляді фото чи відео фіксації, відповідно до ч. 3 ст.283 КУпАП постанова повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Всупереч зазначеним вимогам в оскаржуваній постанові відсутні як відомості щодо технічного засобу, яким здійснено відеозапис, так і не зазначено жодних посилань на будь які докази - відеозаписи здійснення ним порушення Правил дорожнього руху.

Факт відсутності жодних доказів правопорушення з його боку підтверджується самою оскаржуваною постановою, де в гр.8 Постанови «До постанови додаються» не зазначено жодних доказів, а проставлено «-» - «прочерк».

Тобто інспектор письмово у постанові підтвердив факт відсутності у неї будь-яких доказів (відеозаписів) порушення ним правил дорожнього руху.

В разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази (визначені статтею 251 КУпАП), які у відповідності до статті 252 КУпАП повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

Факт візуального спостереження інспектором поліції вчинення нібито адміністративного правопорушення без забезпечення належних та допустимих доказів, визначених ст.251 КУпАП України, зокрема без відеофіксації порушення, не може доводити винуватість у вчиненому адміністративному правопорушенні.

Крім цього, положеннями ч.2 ст.258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У відповідності до ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу.

Разом з цим, згідно ч.5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в не автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

За змістом ч.5 ст.258 КУпАП, поліцейський не був зобов'язаний складати протокол у справі про адміністративне правопорушення. Разом з тим, він мав право це зробити. У випадку, коли особа заперечує факт вчинення правопорушення, саме протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП міг бути доказом його вчинення. Цей же протокол був би доказом роз'яснення йому прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. У цьому ж протоколі він мав би змогу надати свої пояснення і це було б належним чином зафіксовано.

Єдиним нібито доказом вчинення правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення. Однак зазначена постанова є саме предметом спору і не може розглядатись як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові, оскільки постанова є лише формою фіксації правопорушення, а не доказом його вчинення.

Аналогічну оцінку даним вказаним у постанові надав Верховний Суд у своїй постанові 26.04.2018 року по справі №338/1/17, де вказано, що "... саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення".

Таким чином, в порушення зазначених норм інспектором ЖОДНИМИ ДОКАЗАМИ НЕ ДОВЕДЕНО ФАКТ ПОРУШЕННЯ ним Правил дорожнього руху, і як наслідок безпідставно накладено адміністративне стягнення, оскільки мною не було вчинено жодного адміністративного правопорушення, що є підставою для скасування зазначеної постанови.

Позиція щодо незаконності постанови внаслідок не зазначення у ній доказів підтверджена рішеннями Верховного суду від 26.04.2018 по справі №338/1/17, Вищого адміністративного суду України від 26.06.2017 по справі №К/800/20998/17, від 05.07.2017 по справі К/800/22264/17 та Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.05.2017 по справі 876/4649/17. Позиція стосовно необхідності складення протоколу як додатку до постанови у разі незгоди водія із звинуваченням у порушення ПДР викладена у Постанові Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27.06.2018 по справі № 572/2508/17.

III. ПОРУШЕННЯ ПРОЦЕДУРИ НАКЛАДЕННЯ СТЯГНЕННЯ.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у відповідності з ст.280 КУпАП уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.268 КУпАП визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, серед яких: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання:при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката .... Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 279 КУпАП встановлено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до п.8 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до п.9 Інструкції №1395 розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки.Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Таким чином, приписами КУпАП встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

На обовязковості проведення відповідної процедури наголошено також відповідно Конституційним Судом України у рішенні від 26.05.2015р. № 5-рп/2015, який зазначив, що приписами ст.ст. 33, 245, 268, 279, 280 КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

За приписами ст. 69 Закону України «Про Конституційний Суд України» рішення і висновки Конституційного Суду України є обовязковими до виконання.

Тобто, вказані положення не є формальною вимогою, це важлива законодавча гарантія об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, надана особі для захисту її прав та інтересів від безпідставного притягнення відповідальності.

Однак, всупереч цим положенням інспектор патрульної поліції здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо з позбавленням мене гарантованих правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме:

^ без оголошення про розгляд адміністративної справи;

'ґ без сповіщення його, як особи яка притягається, про час і місце розгляду адміністративної справи;

^ без його присутності, зачинившись у службовому автомобілі;

^ без повідомлення його про мої права та обовязки, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності;

- без зясування всіх обставин справи, оскільки інспектором навіть не взято до уваги та не описувалось в постанові (протоколі) його аргументів, зазначених, про те, що жодного порушення не вчиняв (описані в Розділі І позову);

- без зазначення згідно ч. 3 ст.283 КУпАП у графі 8 «До постанови додається» оскаржуваної постанови будь-яких доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення мною адміністративного правопорушення, зокрема без відеозапису правопорушення та без зазначення відомостей щодо технічного засобу, яким мав би здійснюватися відеозапис.

Вищенаведені обставини чітко підтверджують, що інспектором патрульної поліції всупереч положень КУпАП та рішення Конституційного суду від 26.05.2015р. №5-рп/2015 не проведено передбачених процедур та дій по розгляду справи про адміністративне правопорушення, які гарантують особі, яка притягається до адміністративної відповідальності право на об'єктивний та справедливий розгляд справи, а також відсутній склад правопорушення.

Позиція судів у подібних обставинах зазначена в рішеннях, перелічених в розділі 2 позову, а також Позиція щодо незаконності постанови внаслідок не недотримання процедури накладення стягнення викладена у Постанові Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.01.2018 по справі № 524/7128/17.

Таким чином, оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності винесена протиправно та підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення (Розділ І позову), відсутні та не зазначені в постанові будь-які допустимі докази правопорушень з мого боку (Розділ II позову), а також постанова винесена з порушенням процедури накладення стягнення (Розділ III позову).

В судове засідання позивач не з»явився, але заявив клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи до суду не з»явився, заявив клопотання про розгляд справи без його участі та надав відзив на позов з доданими документальними доказами. У відзиві на позов заперечив, надавши наступне обґрунтування.

Твердження Позивача, викладені у позові, є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом, виходячи з наступного.

Згідно Постанови, винесеної інспектором роти № 4 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП ст. лейтенантом поліції ОСОБА_3, 21.10.2018 oll год. 20 хв. водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «MAN», н.з. ВІ 6325 СН, на 112 км автодороги Київ-Харків з причіпом ВІ 0942 ХМ, на якому на задньому правому колесі був відсутній бризговик, чим порушив п. 31.4.7.е) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР) та скоїв адміністративне правопорушення, за яке частиною першою статті 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. Внаслідок чого ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього штрафу в розмірі 340 гривень.

Щодо правомірності винесення Постанови.

Для оцінювання рішень, дії чи бездіяльності субєктів владних повноважень суди на підставі частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) повинні перевіряти, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Крім того, як зазначає Пленум Вищого адміністративного суду у постанові від 06.03.2008 №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ», підставами для визнання будь - якого акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності (стаття 68 Конституції України). Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративне правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення (стаття 8 КУпАП). Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина 1 статті 9 КУпАП).

Поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу (стаття 35 Закону України «Про Національну поліцію»).

Відповідно до положень ст. 16 закону України «Про дорожній рух» водій транспортного засобу зобовязаний перевірити перед вирушенням у дорогу технічний стан транспортного засобу та стежити за ним у дорозі.

П. 31.4.7.е) ПДР: забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

Для попередження забруднення вітрових і задніх стекол, а також для захисту від потрапляння бруду, каменів тощо з-під коліс інших транспортних засобів на них необхідна наявність брудозахисних фартухів і бризковиків, ширина яких повинна бути не меншою ширини встановлених шин.

На фото з нагрудної камери Інспектора зафіксовано, що дійсно на правому колесі транспортного засобу Позивача відсутній бризковик, а на лівому - наявний.

ОСОБА_4 посилається у своєму позові на положення Наказу МВС «Про затвердження Порядку здійснення контролю за технічним станом колісних транспортних засобі під час їх експлуатації» від 13.10.2008 №534.

Цей Порядок визначає процедуру проведення працівниками Державтоінспекцїї перевірок технічного стану колісних транспортних засобів під час їх експлуатації в період між державними технічними оглядами.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» Департамент патрульної поліції утворено як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції України, а Управління патрульної поліції у м. Борисполі, як територіальний орган Національної поліції.

Патрульна поліція не є правонаступником Державтоінспекцїї і керується у своїй діяльності Наказом МВС «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 07.11.2015 №1395 (далі - Інструкція №1395).

Разом з тим, відповідно до пункту 5 статті 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Згідно частини другої статті 214 цього Кодексу органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, віднесені цим Кодексом до їх відання.

Статтею 217 КУпАП передбачено, що посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов'язків.

Перелік посадових осіб, які від імені органів, згаданих у пунктах 2, 5 статті 213 КУпАП, розглядають справи про адміністративні правопорушення, встановлюється законами України.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі якщо водій порушив правила дорожнього руху (стаття 35 Закону України «Про Національну поліцію»).

Положеннями статті 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху (в тому числі визначені частиною першою статті 121 Кодексу).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до статей 249, 276 КУпАП розгляд адміністративної справи розглядається відкрито і за місцем його вчинення.

Статтею 268 Кодексу визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У випадках, передбачених частинами першою та другою статті 258 КУпАП, посадовими особами Національної поліції на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення (ч. 5 ст. 258 КУпАП).

Ст. 251 КУпАП: доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Звертаю увагу Суду на те, що відповідно до частини першої статті 78 КАС України: обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Позивач у своєму позові ніяким чином не заперечує того Факту, що на його транспортному засобі дійсно відсутній бризковик.

Таким чином, розглядаючи дану адміністративну справу, Відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Крім того слід зауважити, що відповідно до статей 72-74, 77 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків,письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною першою статті 93 КАС України також передбачено, зокрема, що сторони, треті особи або їхні представники, які дають пояснення про відомі їм обставини, що мають значення для справи, можуть бути за їхньою згодою допитані як свідки.

Враховуючи наведене та для підтвердження всіх фактичних обставин викладених у вказаних запереченнях, доцільно допитати відповідача як свідка, що буде слугувати належним і допустимий доказ у вказаній судовій справі та додатково слугуватиме підтвердженням відсутності підстав для задоволення позову. Згідно з частиною першою статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю. З огляду на вищезазначене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Суд ухвалив розглянути справу без участі позивача та відповідача.

Судом досліджені наступні докази.

Відповідно постанови від 21.10.2018 року серії НК № 623809 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП у виді штрафу розміром 340 грн за те, що керуючи транспортним засобом MAN реєстраційний номер НОМЕР_2 21.10.2018 року об 11 год 20 хв, рухаючись на 112 км автодороги Київ Харків керував авто НОМЕР_3 на якому на задньому правому колесі бу відсутній задній бризговик чим порушив пункт 31.4.7 е Правил дорожнього руху.

Згідно відеозапису автомобіль НОМЕР_4 21.10.2018 року був зупинений працівниками поліції УПП у м. Борисполі на автодорозі Київ - Харків. Як вбачається з відеозапису, працівник поліції склав постанову про накладення адміністративного стягнення без участі водія ОСОБА_1 Після цього працівник поліції запропонував ОСОБА_1 підписати постанову на що отримав відмову.

Згідно протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу від 03.05.2018 року № 00033-01209-18 причіп за реєстраційним номером ВІ0942ХМ до транспортного засобу визнано технічно справним.

На підставі письмових пояснень позивача, відзиву відповідача, відеозапису та письмових доказів суд встановив наступні обставини справи.

Постановою інспектора роти № 4 батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 від 21.10.2018 року серії НК № 623809 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП у виді штрафу розміром 340 грн за те, що керуючи транспортним засобом MAN реєстраційний номер НОМЕР_2 21.10.2018 року об 11 год 20 хв, рухаючись на 112 км автодороги Київ Харків керував авто НОМЕР_3 на якому на задньому правому колесі був відсутній задній бризговик чим останній порушив пункт 31.4.7 е Правил дорожнього руху.

Також встановлено, що на місці події, якою являється частина автодороги Київ Харків, 21.10.2018 року об 11 год 20 хв, знаходиться автомобіль НОМЕР_4 з причіпом ВІ 0942 ХМ на якому на задньому правому колесі відсутній задній бризговик.

Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери інспектора роти № 4 батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 останній знаходиться в автомобілі поліції та без присутності водія ОСОБА_1 розглядає справу про адміністративне правопорушення. При цьому інспектор патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції ОСОБА_5 не оголосив про розгляд справи, не роз»яснив водію ОСОБА_1 права передбачені ст. 268 КУпАП, не надав можливість водію надати пояснення та скористатися своїми процесуальними правами, зокрема надати докази, залучити захисника, заявити відвід тощо.

Після цього, інспектор патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції ОСОБА_5 вийшов з автомобіля поліції та, підійшовши до водія ОСОБА_1, запропонував останньому підписати постанову про накладення адміністративного стягнення на що отримав відмову.

Відповідно до п.31.4.7 «е» ПДР, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики. Однак інспектором поліції не здобуто доказів того, що конструкцією автомобіля передбачено бризковики.

Зазначені встановлені обставини свідчать про істотне порушення відповідачем норм процесуального права та свідчать про неправомірність винесеної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Пояснення та докази позивача щодо відсутності акта перевірки технічного стану автомобіля не заслуговує на увагу, оскільки положення Наказу МВС «Про затвердження Порядку здійснення контролю за технічним станом колісних транспортних засобі під час їх експлуатації» від 13.10.2008 №534 визначає процедуру проведення працівниками Державтоінспекцїї перевірок технічного стану колісних транспортних засобів під час їх експлуатації в період між державними технічними оглядами і не передбачає встановлення технічного стану автомобіля зазначеним у наказі методом під час зупинки транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України: кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 1 ст.268 КУпАП визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, серед яких: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання: при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката .... Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 279 КУпАП встановлено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до п.8 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до п.9 Інструкції №1395 розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов»язаний з»ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 293 КУпАП орган / посадова особа / при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає рішення про скасування постанови і надсилає справу на новий розгляд.

За таких умов суд приходить до висновку про скасування постанови та про надсилання справи на новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 241- 246, 286 КАС України, ст. ст. 9, 245, 268, 279, 280, п. 2 ч. 1 ст. 293 КУпАП, суд,-

УХВАЛИВ :

1.Позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи задовольнити частково.

2. Скасувати постанову інспектора роти № 4 батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 від 21.10.2018 року серії НК № 623809 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП у виді штрафу розміром 340 грн.

3.Надіслати справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП на новий розгляд до роти № 4 батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції ( м. Бориспіль, Київська область, вулиця Кошового, 4 ).

4.Виконання пункту 3 резолютивної частини чинного рішення покласти на Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя :