Справа № 159/5245/18
Суддя: Наваляний Т. Д.
Дата ухвалення: 2019-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 рокум. КовельСправа № 159/5245/18

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Наваляного Т.Д.,

з участю секретаря Спасюк К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 УПП у Волинській області ОСОБА_2 про поновлення строку звернення до суду та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 25.09.2018, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора роти № 4 УПП у Волинській області ОСОБА_2 про поновлення строку звернення до суду та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 25.09.2018. В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказує, що постановою відповідача від 25.09.2018 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. Як вбачається з вказаної постанови, суть правопорушення полягає в тому, що він, 25.09.2018 об 11 год. 45 хв. в м. Луцьк, по проспекті Волі, 1 керував автомобілем марки «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1 та розпочав рух на заборонений (червоний) сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3 (е) ПДР України. При цьому, позивач вказує, що правил дорожнього руху він не порушував та його неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності. Вважає оскаржувану постанову незаконною та просить її скасувати. Крім того, позивач просить поновити строк звернення до суду, оскільки копію оскаржуваної постанови отримав 04.10.2018.

Відповідно до положень ст.ст. 257, 262 КАС України вказана адміністративна справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 11.10.2018 відкрито провадження у справі за даним позовом. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов протягом пятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач подав відзив на позов, згідно якого позов не визнає, зазначає, що позивач порушив правила дорожнього руху за що його правомірно притягнуто до відповідальності. Просив в задоволенні позову відмовити з мотивів його безпідставності.

Оскільки розгляд справи відбувався у відсутності учасників справи на підставі наявних доказів, тому у відповідності до ч.4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Позивачу слід поновити строк звернення до суду, оскільки копію постанови ним отримано 04.10.2018, що підтверджується копією довідки ВПЗ.

Як вбачається з копії оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 25.09.2018 об 11 год. 45 хв. в м. Луцьк, по проспекті Волі, 1 керував автомобілем марки «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1 та розпочав рух на заборонений (червоний) сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3 (е) ПДР України.

За вчинення даного правопорушення, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ч.2 ст. 122 КУпАП, проїзд на заборонний сигнал світлофора тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Підпунктом «е» пункту 8.7.3 ПДР України встановлено, що червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, за яке постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 25.09.2018 накладено адміністративне у вигляді штрафу.

Разом з тим, жодних доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, які підтверджують порушення позивачем ПДР України, тобто наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП та правомірність прийняття оскаржуваної постанови (в тому числі доказів відео фіксації, яким би було зафіксовано факт проїзду автомобіля, яким керував позивач ОСОБА_1 на заборонений сигнал світлофора) відповідачем до постанови про накладення адміністративного стягнення не долучено та суду не надано.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При винесенні оскаржуваної постанови відповідач не вжив всіх заходів для всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 2 ст. 77 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача.

Оскільки відповідачем в порушення вимог ч.2 ст. 77 КАС України не надано жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КупАП, а судом таких обставин не встановлено, тому вина відповідача не може вважатись доведеною.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що оскаржувана постанова винесена без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, за яке законом передбачено адміністративну відповідальність, як і не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення такого правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є законними і обґрунтованими, а постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 8, 9, 19, 25, 77, 194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, на підставі ст. ст. 245, 251, 280 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимісерії ВР № 038284 від 25.09.2018, винесену інспектором роти № 4 УПП у Волинській області ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, а провадження у справі закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_3