Справа № 159/248/19
Суддя: Бойчук П. Ю.
Дата ухвалення: 2019-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 рокум. КовельСправа № 159/248/19

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

розглянувши у м. Ковелі в спрощеному позовному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (Ковельський район, с. Зелена, вул. Шевченка, 9) до поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 1 Ковельського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Волинській області ОСОБА_2 (м. Ковель, вул. Незалежності, 119а), з участю третьої особи - Ковельського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Волинській області (м. Ковель, вул. Незалежності, 119а) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 229607 від 03.01.2019 року, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 1 Ковельського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Волинській області ОСОБА_2, з участю третьої особи - Ковельського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 229607 від 03.01.2019 року.

Свої позові вимоги позивач обґрунтував тим, що 03.01.2019 року поліцейським сектору реагування патрульної поліції № 1 Ковельського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Волинській області ОСОБА_2 було винесено постанову серії ДПО18 № 229607, згідно якої ОСОБА_1 03.01.2019 року, приблизно о 17 год. 15 хв. керував транспортним засобом «Пежо», державний номерний знак НОМЕР_1, у м. Ковелі по вул. Луцька та здійснив обгін на перехресті, а також на автомобілі не освітлювався державний номерний знак, тим самим порушив п.п. 14.6, 2.9 (в) ПДР України, за що ч. 2 ст. 122 та ч. 6 ст. 121 КУпАП, передбачена відповідальність, у зв'язку із чим було застосовано ст. 36 КУпАП та накладено адміністративний штраф в розмірі 425,00 гривень.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 та ч. 6 ст. 121 КУпАП є незаконним, не обгрунтованим та недоведеним, а зазначена постанова підлягає скасуванню.

Зокрема, позивач вказує на те, що при винесенні даної постанови відповідачем не були враховані вимоги нормативних актів, що визначають права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме: право на юридичну допомогу; збір і надання доказів; порядок фіксації та розгляду справ про адміністративні правопорушення, що в даному випадку було позбавлення позивача засобів захисту, можливості належним чином підготуватись до розгляду справи при винесенні оскаржуваної постанови.

Крім цього, позивач вказує, що працівник поліції не мав права притягувати його до адміністративної відповідальності без доказів та без з'ясування всіх обставин справи. Якщо ж поліцейський встановив докази, які вказують на вчинення правопорушення і посилається на них, водій має право ознайомитися з цими доказами, навіть якщо це відеозапис нагрудної камери інспектора. У разі відмови поліцейського надати водію для ознайомлення такий відеозапис, можна вважати, що такого доказу не існує.

Відповідачем фактично при розгляді справи не роз'яснено особі, яка притягається до адміністративної відповідальності права та обов'язки, не повідомлено про можливість відкладення справи для того, щоб скористатися правовою допомогою, порушено право позивача на звернення за правовою допомогою. Також не встановлено обставини, які виключають адміністративну відповідальність, пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також не було з'ясовано інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, внаслідок чого при винесенні постанови поліцейським не було враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та інші обставини, які слід врахувати при призначенні адміністративного стягнення.

Оскаржувана постанова виносилася відповідачем з порушенням вимог чинного законодавства, оцінка доказів не проводилась, обєктивного та законного розгляду справи не відбувалося та його законні права (зокрема і право на правову допомогу) відповідачем ігнорувалися, в оскаржуваній постанові взагалі не міститься його пояснень та посилань на докази, якими він обґрунтовував законність своїх дій, в зв'язку з чим позивач просив скасувати зазначену постанову, а справу закрити.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11.01.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідачем подано відзив на предявлений позов, з якого вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити в задоволенні позову. Зокрема, відповідачем до відзиву долучено відеозапис з нагрудного відеореєстратора, на якому зафіксований факт правопорушення, а також процедура винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Представник третьої особи - Ковельського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Волинській області отримав матеріали адміністративного позову та ухвали про відкриття провадження у справі 15.01.2019 року, однак відзив на предявлений позов та пояснення з приводу позову не подав.

Згідно вимог ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином справа розглядається, у відповідності до ч. 5 ст. 262 КАС України, за наявними у справі матеріалами.

Суд, з'ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Обґрунтовуючи позов, позивач вказує на відсутність у його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 та ч. 6 ст. 121 КУпАП, та на порушення відповідачем норм закону при її винесенні.

Однак, суд не може погодитись в повній мірі з такими доводами позивача, виходячи з таких міркувань.

Так, позивач вказує, що 03.01.2019 року близько 17 год. 15 хв. він дійсно керував транспортним засобом «Пежо», державний номерний знак НОМЕР_1, у м. Ковелі по вул. Луцька та був зупинений працівниками поліції з тих підстав, що здійснив обгін на перехресті, а також на автомобілі не освітлювався державний номерний знак.

Судом встановлено, що відповідачем 03.01.2019 року винесено постанову серії ДПО18 № 229607 та притягнуто позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за те, що він, 03.01.2019 року близько 17 год. 15 хв. в м. Ковелі по вул. Луцькій керував автомобілем «Пежо», державний номерний знак НОМЕР_1, і здійснив обгін на перехресті, а також на автомобілі не освітлювався державний номерний знак, тим самим порушив п. п. 14.6, 2.9 (в) ПДР України, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 та ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Таким чином, факт керування позивачем автомобілем марки «Пежо», державний номерний знак НОМЕР_1, в м. Ковелі по вул. Луцькій, в зазначені в постанові дату та час, визнається самим позивачем та не підлягає доказуванню.

Ч. 2 ст. 122 КУпАП, передбачає відповідальність, зокрема, за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

З нагрудної відеокамери інспектора патрульної поліції, судом встановлено, що позивачу ставиться в провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП, яке позивач не визнав. При цьому, здійснений відеозапис розпочинається лише після зупинки транспортного засобу позивача, а адміністративне правопорушення, яке ставиться позивачу у вину, таким не зафіксовано. Даним відеозаписом факт здійснення маневру обгону транспортного засобу позивачем (водієм) не підтверджується.

Сам позивач під час оформлення матеріалів правопорушення заперечував факт вчинення даного правопорушення.

Інших належних та допустимих доказів, які б стверджували факт порушення позивачем ПДР України та вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідач не надав.

Оскаржувана постанова не містить посилань на докази вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП, а також доказів на спростування обставин, зазначених позивачем у обґрунтування адміністративного позову, у той час як доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, проаналізувавши матеріали справи та норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП не доведена. Доказів, які підтверджували б факт вчинення позивачем даного правопорушення, судом не здобуто.

Натомість, ч. 6 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Факт керування позивачем 03.01.2019 року о 17 год. 15 хв. в м. Ковелі по вул. Луцькій, автомобілем «Пежо», державний номерний знак НОМЕР_1, в якому не освітлювався державний номерний знак підтверджується відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського. Сам позивач визнав даний факт під час оформлення матеріалів справи.

Крім цього, як встановлено з відеозапису з нагрудного відеореєстратору поліцейського, оскаржувана постанова виносилася відповідачем з дотриманням вимог КУпАП, наданням можливості позивачу скористатись правовою допомогою та наданням пояснень з приводу вчиненого правопорушення, що, в свою чергу, позивачем ігнорувалось.

Таким чином, твердження позивача про відсутність доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, в даному випадку є повністю безпідставними та не підтвердженим належними доказами.

Будь-яких доказів того, що позивач не порушував вимоги п. 2.9 (в) ПДР України, ним не надано.

Таким чином, проаналізувавши зібрані в судовому засіданні докази та норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, доведена, а дії відповідача відповідають вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на наведене, постанова в справі про адміністративне правопорушеннясерії ДПО18 № 229607 від 03.01.2019 року, винесена відносно ОСОБА_1 в частині притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, є необґрунтованою, оскільки при її винесенні не виконано усі вимоги чинного законодавства та не з'ясовано усіх обставин справи, а тому в даній частині постанова підлягає скасуванню.

В частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є законною та обґрунтованою, а тому скасуванню не підлягає.

Оскільки за наслідками розгляду справи суд прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, а тому, в силу вимог п. 4 ч. 3 ст. 286 КАС України, захід стягнення, визначений постановою в справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 229607 від 03.01.2019 року в частині притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 6 ст. 121 КУпАП, слід змінити та визначити його в межах санкції ч. 6 ст. 121 КУпАП, без застосування вимог ст. 36 КУпАП, оскільки факт вчинення ОСОБА_1 двох або більше адміністративних правопорушень є недоведеним.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 8, 9, 19, 25, 77, 194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, на підставі ст. ст. 245, 251, 280 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 (Ковельський район, с. Зелена, вул. Шевченка, 9) до поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 1 Ковельського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Волинській області ОСОБА_2 (м. Ковель, вул. Незалежності, 119а), з участю третьої особи - Ковельського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Волинській області (м. Ковель, вул. Незалежності, 119а) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 229607 від 03.01.2019 року - задовольнити частково.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 229607 від 03.01.2019 року, винесену поліцейським сектору реагування патрульної поліції № 1 Ковельського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Волинській області ОСОБА_2, в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП, - скасувати.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 229607 від 03.01.2019 року, винесену поліцейським сектору реагування патрульної поліції № 1 Ковельського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Волинській області ОСОБА_2, в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 6 ст. 121 КУпАП, - залишити в силі.

Змінити захід стягнення, визначений постановою в справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 229607 від 03.01.2019 року, винесеної поліцейським сектору реагування патрульної поліції № 1 Ковельського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Волинській області ОСОБА_2, в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 6 ст. 121 КУпАП, в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, та визначити ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його складення.

Головуючий:ОСОБА_3