Справа № 620/3328/18
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2019-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3328/18 Суддя (судді) першої інстанції: Бородавкіна С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В.,

Кучми А.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року позивач, ОСОБА_3, звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови йому у перерахунку пенсії з урахуванням середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії за будь-які 12 місяців підряд роботи на території радіоактивного забруднення, а саме: з жовтня 1987 року по вересень 1988 року, при індивідуальному коефіцієнті заробітної плати 4,5166, з квітня 2018 року;

- зобов'язати відповідача здійснити йому перерахунок пенсії з квітня 2018 року з урахуванням середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії за будь-які 12 місяців підряд роботи на території радіоактивного забруднення, а саме: з жовтня 1987 року по вересень 1988 року, при індивідуальному коефіцієнті заробітної плати 4,5166;

- зобов'язати відповідача компенсувати суму недоплат пенсії з квітня 2018 року із урахуванням проведених виплат з подальшою виплатою пенсії без обмеження її максимальним розміром у встановленому судом розмірі.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2018 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови ОСОБА_3 у перерахунку пенсії з урахуванням середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії за будь-які 12 місяців підряд роботи на території радіоактивного забруднення з жовтня 1987 року по вересень 1988 року;

- зобов'язано Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України здійснити ОСОБА_3 перерахунок пенсії з урахуванням середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії за будь-які 12 місяців підряд роботи на території радіоактивного забруднення з жовтня 1987 року по вересень 1988 року та компенсувати суму недоплат пенсії із урахуванням проведених виплат, з 01 квітня 2018 року;

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, неповно з'ясовано обставини справи.

14 січня 2019 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив ОСОБА_3, в якому позивач повністю підтримує рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 перебуває на обліку в Чернігівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України та з 01.06.2011 отримує пенсію за віком по Списку №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, про що йому видано посвідчення (категорія 1) серії А №131105 с (із вкладкою) (а.с. 9).

Відповідно до довідки Виробничого об'єднання «Комбінат» від 01.02.1990 №419, у період з 19.09.1987 по 31.12.1987 та з 01.01.1988 по 31.12.1990, ОСОБА_3 працював на території радіоактивного забруднення (а.с. 44).

Встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до Чернігівського ОУПФ із заявою про перерахунок його пенсії з урахуванням середньомісячного фактичного заробітку на території радіоактивного забруднення, при індивідуальному коефіцієнті заробітної плати 4,5166.

Листом від 19.04.2018 за № 509/06/Ф-7 відповідач повідомив ОСОБА_3 про відмову у задоволенні його заяви, зазначивши, що оскільки він отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне страхування» права на обчислення пенсії відповідно до статті 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» за будь-які 12 місяців підряд він не має. Крім того, проводити розрахунок пенсії відповідно до частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне страхування» за двоскладовою системою не вигідно (а.с. 10-11).

Вважаючи відмову у перерахунку пенсії протиправною, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив частково та зазначив, що позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за 12 місяців підряд роботи в зоні відчуження Чорнобильської АЕС, а саме: з жовтня 1987 року по вересень 1988 року.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Окрім того, Закон України від 28.02.1991 №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закону №796) визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Частиною другою статті 27 Закону №1058 визначено, що за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону

Статтею 57 Закону №796 встановлено, що обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У разі обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.

Якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення менше 12 місяців, - середньомісячний заробіток визначається шляхом поділу загальної суми заробітку за календарні місяці роботи на кількість цих місяців; не менше 30 календарних днів у двох місяцях, - середньомісячний заробіток визначається за будь-які фактично відпрацьовані 30 календарних днів роботи; менше місяця, - середньомісячний заробіток визначається за цей календарний місяць з додаванням до заробітку на основній роботі.

З огляду на вищевказані норми, колегія суддів приходить до висновку, що особі надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» або спеціальним - Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.09.2018 у справі № 185/3101/17 та постанові Верховного Суду України від 07.07.2015 у справі № 754/12072/14-а.

Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210, (далі Порядок) визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Пунктами 2 і 3 Порядку встановлено, що заробітна плата для обчислення пенсій враховується за будь-які 12 місяців підряд такої роботи.

У разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження, зокрема, з дня аварії не менш як 12 місяців підряд, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати за будь-який повний календарний місяць роботи в зазначеній зоні.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до довідки Виробничого обєднання «Комбінат» від 01.02.1990 № 419, яка була надана ОСОБА_3, позивач був зайнятий на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 19.09.1987 по 31.01.1990 (а.с. 44).

Отже, проаналізувавши вищевказані положення законодавства та фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності у позивача права на перерахунок пенсії з урахуванням частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»за 12 місяців підряд роботи в зоні відчуження Чорнобильської АЕС, а саме: з жовтня 1987 року по вересень 1988 року.

Оскільки у відповіді Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України вказано, що так як позивач отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», то права для обчислення пенсії відповідно до ст.. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за будь-які 12 місяців він не має, то колегія суддів відхиляє твердження апелянта щодо неможливості розцінювати таку відповідь Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України як відмову у перерахунку пенсії позивачу (а.с. 10-11).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а відтак не є підставою для скасування рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2018 року.

Враховуючи вищевикладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2018 року - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28.01.2019.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

А.Ю. Кучма