Справа № 520/9373/18
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2019-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 р. Справа № 520/9373/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко О.В.,

при секретарі - Остропілець Є.Є.,

за участі представників:

позивача - Якименко О.А., відповідача - Кіщук А.М., Насібулліної Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Промтеплокомфорт" до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМТЕПЛОКОМФОРТ», з адміністративним позовом до Головного управління ДФС України у Харківській області, в якому просив суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення № 3 від 17 вересня 2018 року, № від 10 липня 2018.

В обґрунтування вимог адміністративного позову позивач зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення були прийняті Головним управлінням ДФС у Харківській області з порушенням норм чинного в Україні законодавства, на підставі висновків, які не відповідають фактичним обставинам, внаслідок чого зазначені податкові повідомлення-рішення щодо збільшення сум грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств та ПДВ є протиправними та підлягають скасуванню.

Стверджує, що господарські взаємовідносини позивача з його контрагентами мали реальний характер та підтверджені належними документами. Зазначає, що надані до перевірки та матеріалів справи первинні документи повністю підтверджують фактичну поставку товару, фактичний рух активів та зміни у власному капіталі у зв'язку з його господарською діяльністю. У акті перевірки по суті не наведено будь-яких належних та допустимих доказів порушення позивачем податкового законодавства чи правил ведення бухгалтерського обліку, які б стали причиною несплати податку на прибуток про яку стверджував відповідач у висновках Акта перевірки № 2476/20-40-14-03-07/37367312 від 18.06.2018 р

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, пославшись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні, надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому виклав власну правову позицію щодо обставин справи, зазначивши, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення є правомірними, посилався на порушення позивачем норм податкового законодавства, зокрема той факт що підприємство понесло витрати, по яким не отримано доходу, тобто націнка за реалізований товар є значно нижчою та не покриває понесених витрат підприємства пов'язаних з придбанням іноземної валюти для проведення розрахунків з нерезидентом за поставлений товар. За таких підстав, просив суд ухвалити рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2018 року відкрито провадження по даній адміністративній справі. Призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 21.11.2018 року, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Суд, вивчивши доводи адміністративного позову та відзиву проти нього, вислухавши пояснення сторін, з'ясувавши фактичні обставини, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, за наслідком аналізу змісту норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Головним управлінням ДФС у Харківській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «ПРОМТЕПЛОКОМФОРТ», податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 31.03.2018, валютного законодавства за період з 01.01.2015 по 31.03.2018, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2015 по 31.03.2018.

За результатами проведеної перевірки складено акт № 2476/20-40-14-03-07/37367312 від 18.06.2018 р «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ПРОМТЕПЛОКОМФОРТ», податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 31.03.2018, валютного законодавства за період з 01.01.2015 по 31.03.2018, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування- за період з 01.01.2015 по 31.03.2018» (Т.1 а.с. 20 - 47).

Висновками акту документальної планової виїзної перевірки 2476/20-40-14-03-07/37367312 від 18.06.2018 р. встановлено наступні порушення ТОВ «ПРОМТЕПЛОКОМФОРТ»:

1. п. 44.1. ст 44, пп.134.1.1. п. 134.1 ст.134, пп. 135.1 ст. 135, пп. 140.4.2 п. 140.2. ст.140 Податкового кодексу України вiд 2 грудня 2010 року № 2755- VI, iз змiнами та доповненнями (в редакції, яка була чинна у перевіреному перiодi), в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток на загальну суму 569005 грн., в т. ч. за 2015 в сум: 78215 грн., за 2016 рік в сумі 276814 грн., за I квартал 2017 року в сумі 9346 грн., за II кварталі 2017 року в сум: 36596 грн., за III квартал 2017 року в сумі 91688 грн. , за IV квартал 2017 року в сумі 24578 ГРН., за І квартал 2018 року в сумі 51768 грн.

2. п .44.1. ст.44, пп. 134.1.1 п.134.1 cт.134, п.п. 135.1 ст.135 Податкового кодексу України, iз змінами та доповненнями (в редакції, яка була чинна у перевіреному перiодi), в результі чого встановлено завищення від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток за період з 01.01.18 по 31.03.18 в сум 24900 грн.

На підставі висновків Акта перевірки №2476/20-40-14-03-07/37367312 від 18.06.2018 р. ГУ ДФС у Харківській області було винесено податкові повідомлення рішення №3,3 від 10.07.2018 року.

20.07.2018 року Платник податків звернувся зі скаргою на Податкові повідомлення рішення до ДФС України.

ДФС України було винесено Рішення про розгляд скарги від 12.09.2018 №29391/6/99-99-11-01-01-25, яким частково задоволено скаргу та скасовано податкове повідомлення рішення ГУ ДФС у Харківській області від 10.07.2018 року № 3.

17.09.2018 року ГУ ДФС у Харківській області винесено нове податкове повідомлення-рішення № 3 за яким Позивачу донараховано податкові зобов'язання в розмірі 411 298 грн. та застосовані штрафні санкції в сумі 83270,75 грн.

Перевіряючи обґрунтованість висновків податкового органу, та як наслідок правомірність збільшення позивачу суми грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств,а також зменшення розміру від'ємного значення по податку на прибуток на підставі оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до положень пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно п. 22.1. ст. 22 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об'єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов'язує виникнення у платника податкового обов'язку.

Відповідно до п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України базою оподаткування є грошове вираження об'єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ПРОМТЕПЛОКОМФОРТ» займається оптовою торгівлею товарами, які придбаває від нерезидентів постачальників FIRAT PLASTЭK KAUЗUK SANAYЭЭ ve TЭCARET ANONЭM ЮЭRKETЭ (Туреччина), Maktek Kazan Radyator Klima San. Ve Tic.S.A.(Туреччина), ОРОР spol.s.r.o. Чеська Республіка.

По проведеним взаємовідносинам з контрагентами було встановлено, що основним постачальником товарів згідно укладеного дилерського контракту №FР 018 від 03.06.2015 є нерезидент FIRAT PLASTЭK KAUЗUK SANAYЭЭ ve TЭCARET ANONЭM ЮЭRKETЭ (Туреччина). Основним покупцем, який придбаває товар є ТОВ «ХОТ-ВЕЛЛ» код 30986586. Реалізація товару відбувається в день розмитнення товару та оформлення вантажної митної декларації або на наступний день від дати вантажної митної декларації.

FIRAT PLASTЭK KAUЗUK SANAYЭЭ ve TЭCARET ANONЭM ЮЭRKETЭ (Туреччина) за імпортований товар згідно п. 4.2 дилерського контракту №РР 018 від 03.06.2015 ТОВ «ПРОМТЕПЛОКОМФОРТ» зобов'язується повністю оплатити загальну суму рахунку-фактури на протязі 120 календарних днів з дати виставлення постачальником-нерезидентом рахунку-фактури ТОВ «ПРОМТЕПЛОКОМФОРТ».

За даним контрактом по імпорту придбавались наступні товари: труби, безшовні, жорсткі, з плівінілхлориду, порізані на шматки, шланги гнучкі з полівінілхлориду, армовані текстильним матеріалом, без фітінгів, у бухтах, кріплення для фіксації труб виготовлене з полівініл хлориду, кран кульовий побутового призначення, обладнання для фільтрування або очищення води побутового призначення, апарат електричний для зварювання пластикових труб та фітінгів опором та інші.

Представником відповідача не заперечувалось, що ТОВ «ПРОМТЕПЛОКОМФОРТ» виконує взяті на себе зобов'язання по даному контракту та оплачує придбаний товар у відповідності до умов погоджених у контракті.

Придбаний товар було реалізовано по території України покупцю - контрагенту ТОВ «ХОТ-ВЕЛЛ», код 30986586.

Згідно умов укладеного договору поставки від 20.07.2015 року №01п ТОВ «ПРОМТЕПЛОКОМФОРТ» в особі директора Кислого А.С. (Постачальник) з ТОВ «ХОТ- ВЕЛЛ» код 30986586 в особі директора Штефана В.А. (Покупець) предметом якого ТОВ «ПРОМТЕПЛОКОМФОРТ» зобов'язується передати у власність покупця товар, а Покупець зобов'язується прийняти цей товар та і вчасно здійснювати оплату на умовах даного договору. В п.4.1 договору ТОВ «ПРОМТЕПЛОКОМФОРТ» інформує покупця про ціни на товар будь-яким зручним для нього способом. В п 4.2 Покупець оплачує Постачальникові товар на підставі накладних на товар. В п.4.3 Загальна сума даного договору складається із суми цін по всіх партіях товару, які поставлено за Договором згідно накладних. В п. 5.1 передбачено, що ТОВ «ХОТ-ВЕЛЛ» оплачує кожну партію товару протягом 30 календарних днів з моменту підписання представником Покупця - ТОВ «ХОТ-ВЕЛЛ» накладної на одержання партії товару. В п.5.2 Розрахунки за партію товару здійснюються в безготівковому порядку шляхом перерахування суми , визначеної в накладних на партію товару, на банківський рахунок постачальника. Відповідно до п.7.1 договору: у випадку порушення строків оплати за даним договором Покупець відшкодовує Постачальникові збитки, моральну шкоду , заподіяні порушенням строків оплати товару, а також оплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. що діяла в період, за який нараховується прострочення. У випадку порушення строків оплати за даним Договором Покупець зобов'язується сплатити Постачальникові суму, що підлягає сплаті з урахуванням індексу інфляції за період прострочення а також трьох відсотків річних від простроченої суми. Договір діє з моменту підписання до 30.06.16 включно. Згідно додаткової угоди №б/н від 30.06.16 термін дії договору від 20.07.2015 №01п продовжено до 31.12.2017.

Оскільки товар придбавався за валюту, то платник податків за правилами бухгалтерського обліку відобразив витрати понесені через зростання курсу валюти. Для відображення операцій в іноземних валютах та відображення показників статей у фінансовій звітності керуючись П(С)БО 21 «Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 21 Вплив змін валютних курсів» затверджених Наказом Міністерства Фінансів України N 193 від 10.08.2000.

Норми вказаного стандарту застосовуються підприємствами незалежно від форм власності (крім бюджетних установ та підприємств, які складають фінансову звітність за міжнародними стандартами фінансової звітності).

Курсова різниця, це різниця між оцінками однакової кількості одиниць іноземної валюти при різних валютних курсах. Визначення курсових різниць, згідно з п. 8 П(С)БО 21 здійснюється за монетарними статтями в іноземній валюті. Монетарні статті, це статті балансу про грошові кошти (валюта на рахунку), а також про такі активи й зобов'язання, які будуть отримані або сплачені у фіксованій (або визначеній) сумі грошей або їх еквівалентів (кредиторська валютна заборгованість перед іноземним постачальником або валютна дебіторська заборгованість іноземного покупця).

Визначення курсових різниць проводиться на дату балансу, а також на дату здійснення господарської операції в її межах або за всією статтею (відповідно до облікової політики). Для визначення курсових різниць:

- на дату балансу застосовується валютний курс на кінець дня дати балансу;

- на дату здійснення господарської операції застосовується валютний курс на початок дня дати здійснення операції.

Валютний курс, це установлений Нацбанком курс грошової одиниці України до грошової одиниці іншої країни.

Курсові різниці від перерахунку грошових коштів в іноземній валюті та інших монетарних статей про операційну діяльність відображаються у складі інших операційних доходів (витрат), це субрахунки 714 "Дохід від операційної курсової різниці" або 945 "Втрати від операційної курсової різниці".

На підтвердження проводок по віднесенню у регістрах бухгалтерського обліку витрат від операційної курсової різниці Позивачем надані до суду Журнали-ордери та Відомості по рахунку 945 по періодам від 01.01.2015 до 31.03.2018 року.

Перелік витрат, які не включаються до первісної вартості запасів наведено в п. 14 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 9 "Запаси" Затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України 20.10.99 N 246.

Так, не включають до первісної вартості запасів, а відносять до витрат того періоду, в якому вони були здійснені (встановлені):

- понаднормові втрати і нестачі запасів;

- фінансові витрати (за винятком фінансових витрат, які включаються до собівартості кваліфікаційних активів відповідно до П(С)БО 31 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 31 "Фінансові витрати" Затверджених Наказом Міністерства фінансів України № 415 від 28.04.2006);

- загальногосподарські (адміністративні) та інші подібні витрати, які безпосередньо не пов'язані з придбанням і доставкою товарів та приведенням їх до стану, в якому вони придатні для використання у запланованих цілях.

Доповнює цей перелік п. 2.3 Методрекомендацій бухгалтерського обліку запасів Затверджених Наказом Міністерства Фінансів України від 10.01.2007 року № 2, згідно якого до первісної вартості не включають:

- курсові різниці, які виникають у разі здійснення розрахунків з іноземними постачальниками за одержані товари;

- витрати, пов'язані з придбанням іноземної валюти для оплати вартості товарів.

Щодо завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток» податкове повідомлення рішення №3 від 10.07.2018 року, то на підставі того що у попередніх періодах позивачем правомірно віднесено до складу витрат суми від'ємних курсових різниць, які у свою чергу і сформували від'ємне значення фінансового результату (збиток) і були відображені у звітності з податку на прибуток за перший квартал 2018 року.

Виходячи з вищевикладеного, висновки акту перевірки позивача не знайшли свого підтвердження в ході розгляду адміністративної справи, а отже оскаржувані податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частинами 3-5 статті 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У пункті 269 Рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов'язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов'язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Відповідачем надано до суду копії договору про надання правової допомоги б/№ від 14.01.2018 року укладеного між ТОВ «ПРОМТЕПЛОКОМФОРТ» та АО «Профит-Лекс», акт виконаних робіт від 20.11.2018, копію свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю щодо адвоката Якименко О.А., копії виписки по рахунку Позивачу відкритому у банку від 22.11.2018, копію платіжного доручення №349 від 22.11.2018 року, копію Акту звірки взаємних розрахунків між Позивачем та АО «Профит-Лекс» від 11.12.2018.

Судом встановлено, що відповідно до наданих представником позивача документів оплата за договором здійснюється ТОВ «ПРОМТЕПЛОКОМФОРТ»: аналіз акту від № 2476/20-40-14-03-07/37367312 від 18.06.2018 р. «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ПРОМТЕПЛОКОМФОРТ», податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 31.03.2018, валютного законодавства за період з 01.01.2015 по 31.03.2018, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2015 по 31.03.2018». Формування переліку ключових тез для спростування висновків акту та плану робіт для збору аргументів. Формування переліку документів, які мають бути надані бухгалтерією ТОВ "ПРОМТЕПЛОКОМФОРТ" для отримання інформації про обставини та підготовки;. з розрахунком , підготовки аргументованої позиції, що до висновків Акту перевірки ; складення проекту позовної заяви; подача позовної заяви через канцелярію суду вартість робіт 13000 грн.

Оцінюючи співмірність витрат позивача на правничу допомогу із складністю предмету позову та обсягу наданих робіт, суд зазначає, що обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.134 КАС України).

З поданого відповідачем клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги не вбачається підстав для зменшення суми витрат на правничу допомогу, доказів на підтвердження неспівмірності витрат до суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням того, що позовні вимоги у справі №520/9373/18 задоволено, оцінивши рівень витрат позивача на правничу допомогу з урахуванням того, що такі витрати понесені фактично, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, а також те, що їх сума була обґрунтованою, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13000,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятих ним податкових повідомлень - рішень.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення №3 від 17.09.2018 року, та № 3 від 10.07.2018 року, прийняті Головним управлінням ДФС України у Харківській області всупереч приписів чинного податкового законодавства, а тому підлягають скасуванню.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13-14, 77, 139, 242-246, 250, 255, 295, пп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Промтеплокомфорт" (, адреса: вул. Конєва, буд. 4, офіс 439, м. Харків, 61052) до Головного управління ДФС у Харківській області (, адреса: вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення №3 від 10.07.2018 року, №3 від 17.09.2018 року, прийняті Головним управлінням ДФС у Харківській області.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Промтеплокомфорт" () судові витрати в розмірі 7793 (сім тисяч сімсот дев'яносто три) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області ().

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Промтеплокомфорт" () витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13000 (тринадцять тисяч) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області ().

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 22 січня 2019 року.

Суддя Шевченко О.В.