Справа № 826/878/17
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 січня 2019 року

Київ

справа №826/878/17

адміністративне провадження №К/9901/67106/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2018 у справі № 826/878/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛІМЕРКОНСТРУКЦІЯ ЛТД" до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, № від 23.12.2016,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 5 грудня 2018 року у справі № 826/878/17 касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві - залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України і встановлено строк тривалістю десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення вказаних недоліків касаційної скарги шляхом подання заяви про поновлення строків касаційного оскарження із зазначенням інших обґрунтованих підстав для поновлення такого строку.

Ухвалою судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Олендера І.Я. від 21 грудня 2018 року у справі №826/878/17 продовжено Головному управлінню Державної фіскальної служби у м. Києві строк для усунення недоліків касаційної скарги.

За змістом пункту 4 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

На виконання вимог ухвали Касаційного адміністративного суду від 5 грудня 2018 року Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві подало заяву про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції із зазначенням підстав для поновлення такого строку та заяву про роз'яснення ухвали Верховного Суду від 5 грудня 2018 року.

Розглянувши заяву про роз'яснення ухвали суд вважає її необґрунтованою, та такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз'яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз'яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження.

З огляду на зазначене, роз'яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акту, який полягає в усуненні неясності судового акту і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі, роз'яснено може бути рішення у разі, якщо без такого роз'яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Отже, в ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення.

При цьому, роз'яснено може бути виключно рішення, яке підлягає виконанню.

Таким чином заява Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про роз'яснення ухвали Верховного Суду від 5 грудня 2018 року не підлягає задоволенню.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

5 липня 2018 року скаржник вперше звернувся з касаційною скаргою до суду касаційної інстанції щодо оскарження рішення суду апеляційної інстанції, однак ухвалою Верховного Суду від 27 липня 2018 року було повернуто касаційну скаргу скаржнику, у зв'язку з не наданням належним чином завіреної копії довіреності, що підтверджує наявність у особи, що підписала скаргу, права її підписувати.

Скаржник повторно звернувся з касаційною скаргою 21 серпня 2018 року, при цьому ним не було надано суду касаційної інстанції довіреність на підтвердження повноважень особи, що подала касаційну скаргу, що в свою чергу слугувало для повернення такої касаційної скарги відповідно до ухвали Верховного Суду від 28 вересня 2018 року.

Втретє відповідач звернувся до суду з зазначеною касаційною скаргою, однак в порушення вимог встановлених статтею 59 Кодексу адміністративного судочинства України не надав належним чином завірену копію довіреності, що підтверджує наявність у особи, що підписала скаргу, права її підписувати, тому ухвалою Верховного Суду від 5 листопада 2018 року було повернуто подану касаційну скаргу.

4 грудня 2018 року Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві незважаючи на неодноразове повернення поданої касаційної скарги з підстав не надання належним чином завіреної копії довіреності, що підтверджує наявність у особи, що підписала скаргу, права її підписувати подає касаційну скаргу до суду разом з заявою про поновлення пропущеного процесуального строку стверджуючи, що строк касаційного оскарження не був пропущений, так як вперше подано касаційну скаргу в строк передбачений законодавством.

Розглянувши подану заяву про поновлення строку касаційного оскарження суд вважає, що з моменту повернення касаційної скарги та її повторного подання пройшов значний проміжок часу, крім того строк було пропущено не з поважних причин, а через невиконання приписів процесуального закону внаслідок чого касаційна скарга судом касаційної інстанції поверталась скаржнику, що дає підстави суду визнати наведені скаржником підстави про поновлення пропущеного строку касаційного оскарження не поважними, а доводи - необґрунтованими.

Посилання скаржника на фінансовий стан особи публічного права суд вважає такими що не заслуговують на увагу, так як це не може бути самостійною підставою для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, оскільки не доведено, що вживались дії для усунення таких обставин, зокрема для отримання фінансування.

Відповідно до приписів статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач, який діє як суб'єкти владних повноважень, однак, має однаковий обсяг процесуальних прав та обов'язків поряд з іншими учасниками справи, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на касаційне оскарження судового рішення, повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту для чого, як особа, зацікавлена у її поданні, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством, в тому числі, вирішувати питання, пов'язані з організацією претензійно - позовної роботи через представника з наданням йому на підтвердження таких повноважень документів, які відповідають положенням Кодексу адміністративного судочинства України.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов'язані з дійсно непереборними та об'єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання касаційної скарги.

Зазначені у заяві відповідача про поновлення строку касаційного оскарження підстави не відповідають наведеним вище критеріям і не можуть бути визнані поважними, оскільки не є такими, що не залежать від волі особи, яка подає касаційну скаргу, і не надають їй права у будь-який необмежений після спливу цього строку час реалізовувати право на касаційне оскарження судових рішень.

Суд вважає за необхідне зазначити, що подання касаційної скарги це право сторони, а не обов'язок. І якщо особа вважає за необхідне скористатися правом на касаційне оскарження, то реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

З огляду на зазначене, хоча Кодекс адміністративного судочинства України і не встановлює конкретний момент для звернення з повторною касаційною скаргою, однак зобов'язує Суд встановити поважні підстави пропуску строку на касаційне оскарження. В підставах пропуску строку на касаційне оскарження, на які посилається скаржник, не вбачається ознаки поважних

Таким чином, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки наведені скаржником підстави для поновлення такого строку є неповажними.

Керуючись частиною третьою статті 3, пунктом 4 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про поновлення строку касаційного оскарження - відмовити.

Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про роз'яснення ухвали Верховного Суду від 5 грудня 2018 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2018 у справі № 826/878/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛІМЕРКОНСТРУКЦІЯ ЛТД" до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, № від 23.12.2016.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду