Справа № 810/4228/18
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2019-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 січня 2019 року

Київ

справа №810/4228/18

адміністративне провадження №К/9901/2009/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Желтобрюх І.Л.,

суддів - Білоуса О.В., Стрелець Т.Г.,

перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківвода" на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2018 у справі №810/4228/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківвода" до Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання протиправними та скасування постанов,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання протиправними та скасування постанов головного державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Прохацького Р.О. від 03.08.2018 року у виконавчому провадженні № 5429301 про стягнення виконавчого збору та про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25.09.2018 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Прохацького Р.О. про стягнення виконавчого збору від 03.08.2018 року у виконавчому провадженні №54929301. Визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Прохацького Р.О. про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 03.08.2018 року у виконавчому провадженні №54929301.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2018, скасовано рішення Київського окружного адміністративного суду від 25.09.2018 в частині визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Прохацького Руслана Олександровича про стягнення виконавчого збору від 03.08.2018 року у виконавчому провадженні №5429301 та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовлено. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалюючи таке рішення суд апеляційної інстанції, виходив з того, що постанова про стягнення виконавчого збору від 03.08.2018 року у виконавчому провадженні № 5429301 є правомірною та не підлягає скасуванню, оскільки у відповідача станом на дату винесення постанови про відкриття виконавчого провадження були відсутні відомості про повне виконання боржником рішення суду в добровільному порядку. Також суд апеляційної інстанції, зазначив, що стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 Закону України «Про виконавче провадження», є обов'язком державного виконавця.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 26 липня 2018 року у справі №750/1298/17.

У поданій 11.01.2019 касаційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення в частині відмови у задоволені позовної вимоги та залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині без змін.

Обговоривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Статтями 280, 281, 287, 288 КАС України передбачено: особливості провадження у справах за адміністративними позовами органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування про встановлення обмеження щодо реалізації права на свободу мирних зібрань; особливості провадження у справах за адміністративними позовами про усунення перешкод та заборону втручання у здійснення права на свободу мирних зібрань; особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця; особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу примусового повернення чи примусового видворення іноземців або осіб без громадянства за межі території України.

У свою чергу, стаття 287 КАС України передбачає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що спір у цій справі виник у відносинах з приводу рішення органу державної виконавчої служби.

За такого правового врегулювання та обставин справи оскарження рішення суду апеляційної інстанції у касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Водночас аналіз ухваленого у цій справі судового рішення і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики в такій категорії адміністративних справ, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтею 333 КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківвода" на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2018 у справі №810/4228/18.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий І. Л. Желтобрюх

Судді О. В. Білоус

Т. Г. Стрелець