Справа № 211/3544/17(2-а/211/269/17)
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 грудня 2018 року м. Дніпросправа № 211/3544/17(2-а/211/269/17)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області

на рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 05 травня 2018 року

у справі №211/3544/17(2-а/211/269/17)

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області

про визнання незаконним рішення та зобов'язати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

"09" серпня 2017 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області в якому просила визнати незаконними дії управління Пенсійного фонду України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу в Дніпропетровській області щодо припинення з 05.12.2014 року виплати щомісячної компенсації, передбаченої ст. 52 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» гр. ОСОБА_1. Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з 05.12.2014 року здійснити перерахунок пенсії гр. ОСОБА_1 з урахуванням щомісячної компенсації, передбаченої ст. 52 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю дій відповідача щодо припинення виплати компенсації.

Рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 05 травня 2018 р. у справі № 211/3544/17(2-а/211/269/17) адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області про визнання незаконним рішення та зобов'язати вчинити певні дії - задоволено.

Судом встановлено, що позивач є дружиною загиблого інваліда І групи, що набув інвалідність під час виконання військового обов'язку по охороні 30-ти кілометрової зони Чорнобильської АЕС. До пенсії позивач отримувала щомісячну компенсацію відповідно до ст. 52 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У зв'язку з тим, що позивачем не досягнено пенсійного віку, виплату щомісячної доплати припинено. Дослідивши обставини по справі, суд дійшов висновку, що відповідач не мав права припиняти виплати з підстав змін в діючому законодавства, оскільки закони не мають зворотної дії в часі, відповідно нарахована у 2011 році щомісячна доплата до пенсії повинна нараховуватись і наведене обумовило прийняття рішення про задоволення позовних вимог.

Не погодившись з рішенням суду, Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 05 травня 2018 р. у справі № 211/3544/17(2-а/211/269/17), як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не врахував, що право на дану компенсацію мають тільки непрацездатні члени сім'ї загиблого годувальника, в свою чергу позивач не є непрацездатною особою.

Представниками сторін надано ґрунтовні пояснення щодо обставин по справі та підтримано позиції викладені в апеляційній скарзі та запереченнях до неї.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, з 27.04.2011 року позивач перебуває на обліку у Пенсійному Фонді України та отримує пенсію за віком відповідно до п. 3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зі зниженням пенсійного віку, і їй згідно з пенсійним посвідченням від 25 серпня 2011 року призначена пенсія за віком - довічно.

ОСОБА_1 є дружиною померлого інваліда І групи ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, він набув інвалідність в наслідок захворювання, набутого під час виконання військового обов'язку по охороні 30-ти кілометрової зони Чорнобильської АЕС у період з 05.10.1987 року по 05.01.1988 року, що підтверджується довідкою спеціального батальйону міліції УВО при УВД Київського облвиконкому від 05.01.1988 року та експертним висновком Дніпропетровської регіональної міжвідомчої експертної комісії від 12.10.2006 року.

Відповідно до розпорядження УПФУ в Довгинцівському районі м. Кривий Ріг 166166 від 01.07.2011 року до пенсії ОСОБА_1 почала додатково нараховуватись щомісячна компенсація відповідно до ст. 52 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У січні 2015 року виплату компенсації припинено. У відповідь на запит позивача, відповідач листом від 17.12.2014 року № 2492/10/34, повідомив, що ОСОБА_1 не має права на щомісячну компенсацію, так як не досягла пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Виплати припиненні розпорядженням 166166 від 05.12.2014 року.

Позивач неодноразово зверталася до управління Пенсійного фонду України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що підтверджують їх листи від 16.01.2015 року № Р-3, 02.02.2015 року № Р-11; 13.03.2017 року № 6406/02/30. Але дані звернення не дали належних результатів, а саме в перерахунку пенсії з урахуванням щомісячної компенсації їй відмовлено у зв'язку з недосягненням нею пенсійного віку 60 років, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зі змінами відповідно до ЗУ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

Позивач звернулась до суду за захистом порушеного права. Дослідивши обставини по справі, колегія суддів вважає за можливе погодитись з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення вимог адміністративного позову з огляду на наступне.

Дослідивши обставини по справ, колегія суддів вважає за можливе погодитись з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення вимог адміністративного позову з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття, з незалежних від них обставин, а також у старості та у інших випадках, передбачених законом.

Статтею 13 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов'язується відшкодувати її за втрату годувальника, якщо його смерть пов'язана з Чорнобильською катастрофою.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щомісячна компенсація у разі втрати годувальника призначається на кожного непрацездатного члена сім'ї, який був на його утриманні, в розмірі 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, незалежно від пенсії, передбаченої законодавством України.

Згідно до розпорядження УПФУ в Довгинцівському районі м. Кривий Ріг 166166 від 01.07.2011 року позивач почала отримувала щомісячну компенсацію відповідно до ст. 52 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Чинним законодавством передбачені чітко визначені підстави для припинення виплати пенсії та інших соціальних виплат, а саме

- якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

- на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України;

- у разі смерті пенсіонера;

- у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

- в інших випадках, передбачених законом.

Такої підстави для припинення виплати пенсії, або іншої соціальної виплати, зокрема щомісячної компенсації по втраті годувальника, жодний нормативно-правовий акт не містить.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду щодо протиправності припинення виплати щомісячної компенсації по втраті годувальника позивачу.

Суд першої інстанції дослідив представлені докази, надав їм належну правову оцінку, з'ясував обставини, що мають значення для вирішення справи та зробив обгрутнований висновок про наявність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Постанову прийнято з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області на рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 05 травня 2018 р. у справі № 211/3544/17(2-а/211/269/17) - залишити без задоволення.

Рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 05 травня 2018 р. у справі № 211/3544/17(2-а/211/269/17) - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко