Справа № 757/2143/19-а
Суддя: Литвинова І. В.
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2143/19-а
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року суддя Печерського районного суду м. Києва Литвинова І. В., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 про зобов'язання скласти протокол про вчинення службовими особами Міністерства юстиції України правопорушення, передбаченого статтею 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення та направити його за належністю для розгляду,

ВСТАНОВИВ:

18 січня 2019 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, подана в адміністративному порядку, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, визначено суддю та передано 21 січня 2019 року, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом.

Відповідно до частини другої, третьої статті 159 КАС України, заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву, підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у визначених цим Кодексом випадках.

Таким чином у порядку адміністративного судочинства розглядаються лише заяви по суті справи, перелік яких є вичерпним і не передбачає звернень у формі скарг.

І. За правилами адміністративного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статтям 160, 161 КАС України, а відтак повинна містити, у тому числі:

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Із змісту позовної заяви вбачається, що дані відомості заявником не вказано.

ІІ. Позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів), як передбачено частиною четвертою статті 161 КАС України.

Згідно з частиною першою 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно, позивачу необхідно надати докази на підтвердження обставин, за яких, на його думку, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

ІІІ. Положеннями статті 94 КАС України закріплено зміст поняття письмових доказів, що застосовується у розумінні адміністративного процесу. Так, частиною першою вказаної статті зазначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього, згідно з частиною другою статті 94 КАС України.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (частина третя ст. 94 КАС України).

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу (частина п'ята статті 94 КАС України).

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення, одночасно підтверджуючи достовірність наданої копії доказу.

Згідно з Національним стандартом України, затвердженим Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07 квітня 2003 року «ДСТУ 4163-2003», відповідно до яких відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23 [підпису].

Незасвідчені або неправильно засвідчені копії документів можуть бути належними, проте недопустимими доказам, оскільки у випадках передбачених законодавством певні обставини справи повинні або не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Разом з тим додаток до позовної заяви - копія документу не містить підпису із зазначенням дати засвідчення ані позивача, ані уповноваженого представника, також вона не засвідчена видавником.

У відповідності до частини першої ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-18, 20, 21, 25, 94, 160, 161, 168, 169, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 про зобов'язання скласти протокол про вчинення службовими особами Міністерства юстиції України правопорушення, передбаченого статтею 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення та направити його за належністю для розгляду залишити без руху, надавши заявнику строк у десять днів з дня отримання копії ухвали, для усунення зазначених недоліків.

Ухвала не підлягає оскарженню, заперечення на неї включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

СуддяІ. В. Литвинова