Справа № 200/1204/19-а
Суддя: Толстолуцька М.М.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2019 р. Справа№200/1204/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Толстолуцької М.М., при секретарі судового засідання Хороші С.С., розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (вул. 130-Таганрозької дивізії,144, м. Маріуполь Донецька область, 87526) до Товариства з обмеженою відповідальністю Співдружність (вул. Садова, 66, м. Бахмут, Донецька область, 84500) про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків,

за участі представників

від позивача ОСОБА_1 за довіреністю, -

від відповідача ОСОБА_2 за довіреністю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд:

- підтвердити обґрунтованість накладеного адміністративного арешту майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Співдружність» відповідно до Рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків від 21.01.2019 року;

- розгляд справи здійснювати за участю представників Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, у зв'язку з чим повідомити про час і дату розгляду справи.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22 січня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 200/1204/19-а.

Розгляд справи призначено в судовому засіданні 24 січня 2019 року о 17:00.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, надав відзив на позов, в якому в задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Щодо позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до плану-графіка проведення планових документальних перевірок платників податків на 2018 рік, затвердженого в.о. Голови Державної фіскальної служби України ОСОБА_3 запланована перевірка ТОВ «Співдружність» з питань дотримання вимог податкового, валютного, іншого законодавства та перевірки питань правильності нарахування обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування період з 01.10.2016 року по 30.06.2018 року. 30 серпня 2018 року посадові особи контролюючого органу здійснили вихід за податковою адресою ТОВ «Співдружність» () 84500, Донецька область, м. Бахмут, вул.. Садова, буд. 66. Але було встановлено, що директор підприємства ОСОБА_4, інша посадова особа або його законні (уповноважені) представники за зазначеною адресою не знаходяться, у зв'язку з чим було складено акт перевірки місцезнаходження платника податків (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників) № 2254/05-99-14-10/30097481 від 30.08.2018 р.

Повторно з метою приступити до проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ Співдружність» () посадові особи контролюючого органу 31.08.2018 року здійснили вихід за податковою адресою ТОВ «Співдружність» () 84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Садова, буд. 66.

Керівнику ТОВ «Співдружність» () директору ОСОБА_4 були пред'явлені Наказ на проведення перевірки, направлення на проведення перевірки, службові посвідчення.

Позивач зазначив, що директор підприємства ОСОБА_4 підписав направлення на перевірку, проте відмовився від допуску до проведення документальної планової виїзної перевірки та надання первинних документів бухгалтерського та податкового обліку, інших документів, пов'язаних із нарахуванням та сплатою податків, зборів (обов'язкових платежів), у зв'язку з чим було складено акт від 31.08.2018 року №2272/05-99-14-10/300097481 про відмову в допуску до проведення документальної планової виїзної перевірки.

Також, позивач зауважив, що на підставі п. 94.5 ст. 94 ПК України, Головним управлінням Державної фіскальної служби у Донецькій області, у зв'язку з не допуском службовою особою ТОВ «Співдружність» до проведення документальної планової виїзної перевірки посадових осіб контролюючого органу, Головним управлінням ДФС Донецької області складено Рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків від 21.01.2019 року № 4810/10/05-39-14-10.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог позивача просив суд відмовити позивачеві у задоволенні позову в повному обсязі.

Так, у наданому відзиві на адміністративний позов позивача, який надійшов на адресу суду 24 січня 2019 року та який підтримано у судовому засіданні представником, відповідач зазначив наступне.

ТОВ «Співдружність» вважає, що Головним Управлінням ДФС у Донецькій області було порушено порядок проведення перевірки, а сам наказ є протиправним та прийнятим з порушенням норм податкового законодавства, у звязку із чим платником податків законно та обґрунтовано на підставі ст.77, 81 ПКУ було відмовлено посадовим особам ГУ ДФС у допуску до перевірки, про що складено Акт №2272/05-99-14-10/30097481 із зазначенням причин такої відмови, та подано позов про оскарження незаконного Наказу та протиправних дій Відповідача.

Зауважив, що, 15.01.2019 року Донецьким окружним адміністративним судом ухвалене рішення по справі №0540/8468/18-а, відповідно до якого визнано протиправним та скасовано наказ Головного Управлінням ДФС у Донецькій області №1420 від 10.08.2018 р, таким чином відмова у допуску до перевірки з боку платника податків була законною та обґрунтованою.

Також, позивач наголосив, що основними видами діяльності платника податків за КВЕД є:

46.34. оптова торгівля напоями;

46.31. оптова торгівля фруктами та овочами;

46.36. оптова торгівля цукром, шоколадом і кондитерськими виробами;

46.90. неспеціалізована оптова торгівля;

47.11. роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

ТОВ «Співдружність» за своєю суттю є підприємством- дистрибютором, тобто здійснює закупівлю продуктів та напоїв у крупних заводів-виробників та подальшу оптову та роздрібну реалізацію таких товарів на певних умовах та на певній території магазинам та кінцевим споживачам. Тобто ТОВ «Співдружність» має визначені договорами зобовязання як перед своїми постачальниками, так і перед своїми покупцями (, невиконання таких зобовязань унаслідок накладення адміністративного арешту на майно та/або грошові кошти призведе до застосування до ТОВ «СПІВДРУЖНІСТЬ» штрафних санкцій, які також в подальшому можуть бути стягнені з Державного бюджету, та до розірвання постачальниками та клієнтами договорів, що фактично може призвести до банкрутства ТОВ «Співдружність».

Також, позивач наголосив, що позивачем пропущений строк звернення до суду 24 години з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, а такою обставиною є факт недопуску посадових осіб до перевірки, який стався ще 31.08.2018 р., що підтверджується Актом №2272/05-99-14-10/30097481 від 31.08.2018 р.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Позивач - Головне управлінні державної фіскальної служби у Донецькій області субєкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальність «Співдружність» зареєстровано в якості юридичної особи 12 листопада 1998 року, включено до ЄДРПОУ за № 30097481 та перебуває на обліку у Бахмітській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області.

Головним управлінням ДФС у Донецькій області виданий наказ № 1420 від 10.08.2018 року «Про проведення документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Співдружність», код за /а.с.8/.

На підставі наказу ГУ ДФС у Донецькій області виписані направлення на проведення перевірки від 22.08.2018 № 1808, від 23.08.2018 № 1823, №1821/а.с. 11-13/.

Для проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Співдружність» відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, пунктів 77.1, 77.4 статті 77, пункту 82.1 статті 82 Податкового кодексу 30 серпня 2018 року посадові особи контролюючого органу здійснили вихід за податковою адресою ТОВ «Співдружність» () 84500, Донецька область, м. Бахмут, вул.. Садова, буд. 66.

30 серпня 2018 року посадовими особами контролюючого органу було складено акт перевірки місцезнаходження платника податків (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників) ТОВ «Співдружність» № 2254/05-99-14-10/30097481 з якого вбачається, що директор підприємства ОСОБА_4, інша посадова особа або його законні (уповноважені) представники за зазначеною адресою не знаходяться, здійснити пред'явлення направлень на перевірку та службових посвідчень посадовим особам ТОВ «Співдружність» за податковою адресою не можливо /а.с. 14/.

Повторно, 31 серпня 2018 року з метою приступити до перевірки посадові особи податкового органу здійснили вихід за податковою адресою відповідача, де директору ОСОБА_4 пред'явлені Наказ на проведення перевірки, направлення на проведення перевірки, службові посвідчення. Директор підприємства ОСОБА_4 підписав направлення на перевірку, проте відмовився від допуску до проведення документальної планової виїзної перевірки та надання первинних документів бухгалтерського та податкового обліку, інших документів, пов'язаних із нарахуванням та сплатою податків, зборів (обов'язкових платежів), у зв'язку з чим складено акі від 31.08.2018 року №2272/05-99-14-10/30097481 про відмову в допуску до проведення документальної планової виїзної перевірки.

Відмовляючи від допуску на перевірку директор зазначив, що у зв'язку із неотримання повідомлення про проведення перевірки та наказу № 1420 від 10.08.2018 року в порядку передбаченому ст. 77, 81 Податкового кодексу України та у зв'язку із протиправністю та невідповідністю наказу № 1420 від 10.08.2018 року вимогам ПК України. Зазначив, що Наказ буде оскаржено платником податків ТОВ «Співдружність» у судовому порядку /а.с. 15/.

Як встановлено судом, ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року було відкрито провадження в адміністративній справі№0540/8468/18-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Співдружність» до Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області про визнання дій протиправними щодо порушення порядку проведення документальної виїзної планової перевірки, визнання протиправним та скасування наказу № 1420 від 10.08.2018 року про проведення документальної планової виїзної перевірки.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 січня 2019 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Співдружність» до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання дій протиправними щодо порушення порядку проведення документальної виїзної планової перевірки, визнання протиправним та скасування наказу № 1420 від 10.08.2018 року про проведення документальної планової виїзної перевірки задоволено частково. Визнано протиправним та скасувано наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області № 1420 від 10.08.2018 року «Про проведення документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Співдружність», код за ». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Однак, не враховуючи такого факту, керівником позивача 21.01.2019 року було прийнято рішення «Про застосування адміністративного арешту майна платника податків», яким застосовано умовний адміністративний арешт майна платника податків ТОВ «Співдружність» ().

Пунктом 94.1 ст.94 Податкового кодексу України визначено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту передбачено пунктом 94.10 статті 94 Податкового кодексу України. Згідно із зазначеною нормою арешт на майно може бути накладено рішенням керівника органу державної податкової служби (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом. Адміністративний арешт припиняється у разі відсутності протягом вказаного строку, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим (п. 94.19.1. ст. 94 ПК України).

Аналогічне за змістом положення закріплено в п. 2 Розділу 4 Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків затвердженого наказом МФУ від 14.07.2017 року № 632, відповідно до якого обґрунтованість арешту, накладеного на майно платника податків рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, має бути перевірена судом протягом 96 годин.

При цьому, тлумачення поняття «обґрунтованість» надано Верховним судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 25.01.2018р.,по справі № 501/2482/15ц, де колегія суддів зазначила, що оскільки поняття «обґрунтованості» закон не розкриває, то така обґрунтованість повинна оцінюватись судом, керуючись загальними принципами права і засадами судочинства (стаття 8 Конституції України) та лексичним значенням (тлумачення) самого слова «обґрунтований», яке означає «бути достатньо, добре аргументованим, підтвердженим науково, переконливими доказами, доведеним фактами».

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 283 КАС України, провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо, зокрема, підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків. Заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно з ч. 7 ст. 283 КАС України, у разі постановлення судом ухвали про відкриття провадження у справі суд приймає рішення по суті заявлених вимог не пізніше 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду.

Законодавець при прийнятті норми про можливість застосування адміністративного арешту майна платника податків, зокрема в разі не допуску такою особою працівників податкових органів до проведення перевірки, виходив з того, що застосування арешту є особливим видом забезпечення повноти та об'єктивності проведення податкової перевірки, оскільки ухилення платника податків від проведення перевірки може вказувати на його бажання приховати певні докази, що вказують на його недобросовісність.

В свою чергу, запровадження судової перевірки обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків вказує на необхідність контролю за діями податкового органу та захист прав платника податків від можливих зловживань з боку податкового органу.

Отже, саме з метою оперативної перевірки наявності підстав для застосування адміністративного арешту і гарантування як прав та інтересів платника податків, так і належного здійснення повноважень податковими органами, законодавцем передбачено право податкових органів звертатись до суду із поданням про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Саме тому ст. 283 КАС України встановлює особливий, оперативний, порядок розгляду такого подання та імперативно прописує необхідність негайного виконання судового рішення за результатами такого розгляду.

Суд, зауважує, що при розгляді вказаної заяви суд здійснює функцію контролю за правомірністю дій податкового органу щодо застосування арешту.

При цьому перевірка обґрунтованості накладення адміністративного арешту передбачає встановлення судом наявності підстав для застосування адміністративного арешту, визначених пунктом 94.2 статті 94 ПК України.

Предметом перевірки є відповідність рішення керівника податкового органу (його заступника) про накладення адміністративного арешту на майно платника податків умовам, за яких таке рішення може бути ухвалено.

Враховуючи положення п. 94.10 ст.94 ПК України, така перевірка повинна завершуватися відповідним висновком суду, на підставі якого суд приймає рішення по суті порушеного питання щодо наявності або відсутності підстав для застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Згідно із пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України, арешт майна може бути застосовано, зокрема, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби.

Разом з цим, суд звертає увагу, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду у справі № 0540/8468/18-а адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Співдружність» до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання дій протиправними щодо порушення порядку проведення документальної виїзної планової перевірки, визнання протиправним та скасування наказу № 1420 від 10.08.2018 року про проведення документальної планової виїзної перевірки задоволено частково. Визнано протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області № 1420 від 10.08.2018 року «Про проведення документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Співдружність», код за ». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З огляду на це суд вважає, що у Головного управління ДФС у Донецькій області не було законних підстав для прийняття рішення про застосування умовного арешту майна платника податків від 21.01.2019 року №4810/10/05-93-14-10 та звернення до суду з вимогами підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Співдружність», а отже позовні вимоги Головного управління ДФС у Донецькій області є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову субєкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати субєкта владних повноважень, повязані із залученням свідків та проведенням експертиз.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 287, 293-295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю Співдружність про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ Співдружність відповідно до Рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків від 21.01.2019 року №4810/10/05-93-14-10 відмовити.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті та проголошено у судовому засіданні 24 січня 2019. Повний текст рішення буде складено та підписано 25 січня 2019 року.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 283 КАС України, можуть бути подані сторонами протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Толстолуцька М.М.