Справа № 522/21877/18
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/152/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Вадуцкої В.І.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в судовому засіданні в залі суду у місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 13.12.2018р. звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, в якому просив постанову Управління державної архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради по справі про адміністративне правопорушення № 872/18 від 04.12.2018р. про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 9 ст. 96 КупАП, із накладенням штрафу в розмірі 10 200,00 грн. скасувати, порушене відносно нього провадження в адміністративній справі закрити.

Із даною постановою позивач не згоден, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, оскільки сама подія та склад правопорушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів, у якому його звинуватили, відсутні. По суті правопорушення позивач зазначає, що гараж був встановлений ще в 80-ти роки попереднім власником за згодою інших мешканців будинку. Він використовував дане приміщення у своїй господарській діяльності за призначенням, не здійснював жодних реконструкцій, змін площі, капітальних ремонтів. Оформлена господарча будівля (гаражу), розташованого за адресою: АДРЕСА_2, на підставі технічного паспорту складеного 30.08.2018 року та 04.10.2018 року Державним реєстратором Одеської філії комунального підприємства «Реєстрація майна та бізнесу» ОСОБА_2 було зареєстроване право власності на господарську будівлю (гараж) за адресою: АДРЕСА_2 що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.10.2018 № 140646713. Як стверджує позивач, даний об'єкт(гараж) був зареєстрований на підставі п.3.2. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року за № 127 (далі - Інструкція), не являється самочинно збудованим. Не належать до самочинного будівництва: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 5 серпня 1992 року

Ухвалою суду від 19.12.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 19.12.2018 року за клопотанням позивача було витребувано із Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради належним чином засвідчені копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення, на підставі яких заступником начальника управління - начальником інспекційного відділу №1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради ОСОБА_3 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №872/18 від 04.12.2018 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 96 КУпАП..

На виконання ухвали суду витребувані докази були надані до суду 15.01.2019 року.

У судове засідання 23.01.2019 року представник позивача не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність та просив задовольнити позов.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність . До суду було надано відзив на позовну заяву ОСОБА_1, згідно якого з позовними вимогами не погодились та посилались на те, що ОСОБА_1 проводить експлуатацію об'єкту, не введеного в експлуатацію відповідно до вимог чинного містобудівного законодавства. Посилались на те, що постанова №872/18 від 04.12.2018 року відносно позивача винесена за результатом всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи, є законною та обґрунтованою.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 205 КАС України).

Із урахуванням ч.1 ст. 205 КАС України, строків розгляду даної категорії справ, за наявності доказів належного сповіщення сторони відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, сповіщених належним чином.

Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст. 250 КАС України).

25.01.2019 року суддя перебувала у відпустці, у зв'язку з цим датою складання повного тексту рішення є 28.01.2019 року.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши всі наявні докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень..

Статтею 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають змісті спрямованість діяльності держави.

Оскільки предметом оскарження є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону щодо обов'язкової присутності особи при розгляді її справи та своєчасного повідомлення цієї особи про місце та дату розгляду справи та інше.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 є власником господарчої будівля (гаражу), розташованого за адресою: АДРЕСА_2, яка зареєстрована за ним Державним реєстратором Одеської філії комунального підприємства «Реєстрація майна та бізнесу» ОСОБА_2, що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.10.2018 № 140646713. на підставі технічного паспорту 04.10.2018 року виготовленого 30.08.2018 року.

ОСОБА_1 використовує дане приміщення у своїй господарській діяльності за призначенням.

У період з 07.11.2018 року по 20.11.2018 р. головним спеціалістом інспекційного відділу №1 Управління державної архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради ОСОБА_5 було здійснено позаплановий захід, у ході якого перевірено дотримання суб'єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об'єкті: господарчої будівлі (гараж) за адресою: АДРЕСА_2

За результатом проведеного заходу головним спеціалістом інспекційного відділу №1 Управління державної архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради ОСОБА_5 було складено Акт позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб'єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт № 001511, у якому встановлено, що ОСОБА_1 експлуатується об'єкт нерухомого майна не прийнятий до експлуатації відповідно до вимог чинного містобудівного законодавства, чим порушено норми ч.8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів.

Також відносно ОСОБА_1 головним спеціалістом інспекційного відділу № 1 Управління державної архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради ОСОБА_5 20.11.2018 р. був складений протокол про адміністративне правопорушення та припис про усунення порушень у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

На підставі зазначених матеріалів, 04.12.2018р., заступником начальника інспекційного відділу №1 Управління державної архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради ОСОБА_3 відносно позивача винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою він визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 96 КпАП України та на нього накладено штраф в розмірі 10 200,00 грн..

Так, відповідно до ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Згідно п.12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затверджених Постановою КМУ №461 від 13.04.2011 р., експлуатація об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачене законодавством) в експлуатацію, забороняється.

У ході судового розгляду встановлено, що позаплановий захід був проведений стосовно дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства в сфері містобудівної діяльності під час експлуатації господарчої будівлі (гаражу), розташованого за адресою: АДРЕСА_2.

У матеріалах справи наявний Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.10.2018 № 140646713 про реєстрацію Державним реєстратором Одеської філії комунального підприємства «Реєстрація майна та бізнесу» ОСОБА_2 право власності на господарську будівлю (гараж) за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_1.

При цьому відповідачем не наведена норма законодавства, яка вимагає обов'язковість здачі об'єктів в експлуатацію побудованих до 5 серпня 1992 року.

Дослідивши зазначений Витяг із державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.10.2018 № 140646713 про реєстрацію Державним реєстратором Одеської філії комунального підприємства «Реєстрація майна та бізнесу» ОСОБА_2 права власності на господарську будівлю (гараж) за адресою: АДРЕСА_2 Технічний паспорт на господарчу будівлю (гараж) АДРЕСА_2 суд дійшов висновку, що стосовно господарчої будівлі (гараж) АДРЕСА_2 не здійснювалось нове будівництво, капітальний ремонт, реконструкція або інші дії спрямовані на зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг, докази протилежного не надані.

Даний об'єкт(гараж) був зареєстрований на підставі п.3.2.Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року за № 127 (далі -Інструкція), не являється самочинним. Не належать до самочинного будівництва: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 5 серпня 1992 року.

Відповідно до ч.8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» заборонено використання (експлуатація) об'єктів не введених в експлуатацію, проте дана вимога не розповсюджується на об'єкти, які були побудовані до 05.08.1992 року, у зв'язку з тим, що до цього часу в Україні не існувало нормативного документу, який би вимагав обов'язкового введення об'єкта будівництва в експлуатацію. Даний нормативний документ був прийнятий з 05.08.1992 року постановою Кабінету Міністрів №449, який вимагає введення в експлуатацію обов'язковим для всіх будівель. Водночас з'явилась стаття 97 Кодексу Законів об адміністративних правопорушення України, що передбачає накладання штрафу за самовільне будівництво в розмірі 170 грн.

При цьому для оформлення права власності на будівельні об'єкти побудовані до 05.08.1992 року приватні будинки, дачні будинки, гаражі, сараї законодавство не вимагає вводу таких об'єктів в експлуатацію та отримання сертифіката відповідності (виданого Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради). Таким чином немає підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності .

Із урахуванням зазначеного, господарча будівля (гараж) АДРЕСА_2, введенню в експлуатацію наразі не підлягає. Відтак в експлуатації позивачем цього нежитлового приміщення порушень містобудівного законодавства України суд не вбачає.

Окрім того, згідно ч.1 ст.58 Конституції України закони й інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони зм'якшують і скасовують відповідальність особи. Притягнення до відповідальності за гараж, встановлений у 80-ти роки, за нормативно - правовими актами, які набрали чинності значно пізніше, суперечить Конституції України.

За рішенням Конституційного суду у справі за зверненням національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої ст.58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно - правових актів від 9 лютого 1999 р. зазначено, що дію нормативно - правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто, до події, факту застосовується той закон або інший нормативно - правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Частиною 1 статті 3 КАС України передбачається здійснення адміністративного судочинства відповідно до конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 зазначеної статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, на якого згідно приписів ст.77 КАС України покладено обов'язок доведення правомірності свого рішення, не надано доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували законність та обґрунтованість постанови, що оскаржується.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, позовні вимоги законні, обґрунтовані та такі, які підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 9, ч.9 ст. 96, ст. 245, ч.1 ст. 247, 251, 276-278, 280, 287, 293, 295 КУпАП, ст.ст. 3, 5-14, 19-20, 72-77, 122-123, 241-246, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса: 65014, АДРЕСА_1) до Управління державної архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (, м. Одеса, вул. Черняховського, 6) про скасування по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову Управління державної архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради по справі про адміністративне правопорушення № 872/18 від 04.12.2018 року, про притягнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса: 65014, АДРЕСА_1) до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 9 ст. 96 КпАП України з накладенням штрафу в розмірі 10200,00 грн. - скасувати.

Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса: 65014, АДРЕСА_1) за правопорушення передбачене ч. 9 ст. 96 КпАП України з накладенням штрафу в розмірі 10200,00 грн.

Рішення може бути оскаржена до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів в строк після отримання рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 28.01.2019 року

Суддя: Л.В. Домусчі