Справа № 808/2444/18
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2019-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 січня 2019 року м. Дніпросправа № 808/2444/18

головуючий суддя І інстанції - Татаринов Д.В.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронне агентство Троян» на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.09.2018 року у справі № 808/2444/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронне агентство Троян» до Головного управління Держпраці у Запорізькій області про скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Охоронне агентство Троян» звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Запорізькій області про скасування постанови про накладення штрафу від 10.04.2018 року № 3П51А/563/АВ/П/ПТ/3Б-ФС.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21.09.2018 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції,Товариство з обмеженою відповідальністю «Охоронне агенство Троян», звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що працівнику ОСОБА_2 була перерахована сума коштів у розмірі 7000.00 грн. не пізніше дня його звільнення, яка повністю перекривала розмір належних йому виплат. На нараховану заробітну плату було здійснено нарахування та сплата відповідних податків та зборів.

Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції, останнє просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, відповідно до ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 02 березня 2018 року до Головного управління Держпраці у Запорізькій області звернувся ОСОБА_2 із заявою, в якій просив провести перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронне агентство Троян» з підстав не виплати звільненому ОСОБА_2 розрахункових сум, що належать виплаті підприємством на день звільнення.

20 березня 2018 року Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області винесено наказ № 321 «Про проведення інспекційного відвідування» Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронне агентство Троян».

20 березня 2018 року Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області складено направлення № 101 на проведення заходу державного нагляду (контролю) (інспекційного відвідування, невиїзне інспектування, перевірка, аналіз стану додержання законодавства про працю) ТОВ «Охоронне агентство Троян».

За наслідками перевірки, 21 березня 2018 року Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області складено акт інспекційного відвідування/невиїзного інспектування юридичної особи, яка використовує найману працю № ЗП510/563/АВ/.

Висновками інспекційного відвідування контролюючим органом встановлено порушення:

- пункту 2.5 глави 2 Інструкції №58, внаслідок чого особові картки працівників на підприємстві ведуться неналежним чином. Так, працівник ОСОБА_2 не був ознайомлений під особистий підпис про призначення на посаду, що підтверджено особовою карткою (форма N П-2). Також він не був ознайомлений під особистий підпис в розділі «Дата і причина звільнення» в зазначеній картці;

- частини 3 статті 115 КЗпП, частини 3 статті 24 Закону України «Про оплату праці», внаслідок чого відповідно до розрахунково-платіжних відомостей нарахування заробітної плати за № НЗП-000013 за листопад 2017 року та за № 000014 за грудень 2017 року працівнику ОСОБА_2 належить до виплати: за листопад 2017 року 2378, 41 грн.; за грудень 2017 року -1816, 50 грн. Аванс не нараховується. Але, станом на 21 березня 2018 року підтверджуючих документів виплати заробітної плати за листопад-грудень 2017 року ОСОБА_2 підприємством не надано. Проте, керівництвом TOB «Охоронне агентство Троян» надано платіжне доручення від 07 грудня 2017 року про поповнення картки Приват 24 юр.осіб із призначенням платежу #199325 ІПН 28631 17415 на суму 7000, 00 грн. У вищезазначеному дорученні не має ознак того, що перерахована сума 7000, 00 грн. є заробітною платою ОСОБА_2 Так, станом на 21 березня 2018 року має місце не виплата заробітної плати більш ніж за один місяць за період роботи ОСОБА_2 листопад-грудень 2017 року в сумі-4194, 91 грн.;

- частини 1 статті 116 КЗпП, через що на підприємстві порушені строки розрахунку при звільненні. Так звільненому ОСОБА_2 в день звільнення 18 грудня 2017 року (день звільнення - є робочим днем, відпрацював 8 год.) зазначені розрахункові суми, що належать виплаті від підприємства на день звільнення у сумі 1816, 50 грн. та заробітна плата за листопад 2017 року у сумі 2378, 41 грн. не виплачені. Станом на 21 березня 2018 року підтверджуючих документів щодо виплати всіх сум, що належать ОСОБА_2 при звільненні від підприємства, керівництвом не надано.

На підставі Акту перевірки Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області постановою № ЗП510/563/АВ/П/ПТ/3Б-ФС від 10 квітня 2018 року було накладено на ТОВ «Охоронне агентство Троян» штраф у розмірі 11 169,00 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що постанова про накладення штрафу №ЗП510/563/АВ/П/ПТ/3Б-ФС від 10 квітня 2018 року була винесена у відповідності до чинного законодавства та є обґрунтованою.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст. 94 Кодексу законів про працю України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Відповідно до ст. 47 Кодексу законів про працю України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно ст. 115 Кодексу Законів про працю України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника.

За приписами ст. 116 Кодексу Законів про працю України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Абзацом 3 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України передбачено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» (далі - штрафи) визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509.

Згідно пункту 2 Порядку 509, штрафи накладаються начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками на підставі акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу. Уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (пункт 3 Порядку 509). Справа розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд (пункт 4 Порядку 509).

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що у разі звільнення працівника, на роботодавця покладається обов'язок по виплаті всіх належних йому сум заробітної плати у день звільнення. Невиплата таких сум або виплати їх у неповному обсязі має наслідком порушення трудових прав працівника та є підставою для притягнення роботодавця до відповідальності у вигляді накладення штрафу.

Як свідчать встановлені обставини справи, ОСОБА_2 був прийнятий на посаду заступника директора ТОВ «Охоронне агентство Троян» з 03.11.2017 року на підставі наказу № 16 від 01.11.2017 року та був звільнений з посади з 18.12.2017 року на підставі наказу від 18.12.2017 року.

Отже, виходячи з приписів ст. 116 Кодексу законів про працю, розрахунок з ОСОБА_2 по всім належним йому сумам мав бути здійснений позивачем 18.12.2017 року.

З матеріалів справи вбачається, що за листопад 2017 року та грудень 2017 року позивачу мало бути виплачено заробітну плату (з врахуванням утримань) у розмірі 2378.41 грн. та 1816.50 грн. відповідно.

Однак, на переконання відповідача, вказані суми заробітної плати ОСОБА_2 позивачем виплачені не були, що свідчить про порушення ним приписів ст. ст. 115, 116 Кодексу законів про працю України.

В свою чергу, на підтвердження сплати ОСОБА_2 всіх належних йому сум заробітної плату, позивачем до суду було надано платіжне доручення № 423 від 07 грудня 2017 року на суму 7000,00 грн., відповідно до якого призначення платежу: #199325 ІНП 5 заробітна плата без ПДВ.

Позивач зазначив, що вказана сума була перерахована ОСОБА_2 в якості заробітної плати з переплатою в 2805.09 грн.

Також, з матеріалів справи вбачається, що за результатом проведеної перевірки, відповідачем було складено протокол про адміністративне правопорушення від 26.03.2018 року про порушення директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронне Агенство Троян» ОСОБА_3 вимог законодавства про працю, що виявилось у невиплаті заробітної плати більш ніж за місяць співробітнику товариства ОСОБА_2 за період з листопада по грудень 2017 року в сумі 4194 грн. 91 коп. та направлено його до суду.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19.04.2018 року по справі № 336/1616/18 ОСОБА_3 від відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП було звільнено у зв'язку з відсутністю в його діях ознак складу адміністративного правопорушення.

У вказаній справі суд встановив, що на час звільнення, і тим більш, на час складення протоколу (26 березня 2018 року), ОСОБА_2 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронне Агенство Троян» до виплати в якості заробітної плати не належало жодних грошових сум. Вказані обставини підтверджують надані ОСОБА_3 (довідки товариства про розмір нарахованої і виплаченої заробітної плати, платіжне доручення № 423 від 07.12.2017 року про перерахування ОСОБА_2 7000 грн., повідомлення щодо розрахунку при звільненні), що спростовує висновок суду першої інстанції відносно ненадання даним рішенням оцінки платіжному дорученню на суму 7000.00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, з зазначеного вбачається і, на що не звернув увагу суд першої інстанції відмовляючи в позові, що в судовому порядку було встановлено відсутність факту невиплати належної ОСОБА_2 заробітної плати за листопад та грудень 2017 року.

В свою чергу, відповідачем не було надано до суду належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст. ст. 74-76 КАС України, які б спростовували вказані висновки та підтверджували факт невиплати ОСОБА_2 належної йому заробітної плати при його звільненні.

Отже, у відповідача були відсутні правові підстави для притягнення позивача до відповідальності та прийняття постанови про накладення штрафу від 10.04.2018 року № 3П51А/563/АВ/П/ПТ/3Б-ФС.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо необхідності скасування рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.09.2018 року та прийняття нової постанови про задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд апеляційної інстанції виходить з приписів ст. 139 КАС України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронне агенство Троян» - задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.09.2018 року у справі № 808/2444/18 - скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронне агентство Троян» - задовольнити.

Скасувати постанову Головного управління Держпраці у Запорізькій області про накладення штрафу від 10.04.2018 року № 3П51А/563/АВ/П/ПТ/3Б-ФС.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Запорізькій області сплачений Товариством з обмеженою відповідальністю «Охоронне агентство Троян» судовий збір за подання адміністративного позову у розмірі 1762.00 грн. та за подання апеляційної скарги у розмірі 2643.00 грн.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає у відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко