Справа № 819/964/18
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/2550/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Ільчишин Н.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові апеляційну скаргу Кременецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року (прийняте у м. Тернополі суддею Дерех Н.В.; повний текст складено 12 вересня 2018 року) в адміністративній справі № 819/964/18 за позовом ОСОБА_3 до Кременецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просив:

- визнати протиправною відмову Кременецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (далі - Кременецьке ОУПФУ), оформлену листом від 05.01.2018 №86/02 щодо призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2;

- зобов'язати Кременецьке ОУПФУ призначити йому, пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 28 листопада 2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовув тим, що Кременецьке ОУПФУ протиправно відмовило йому в призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №2. При цьому, підставою для відмови, на думку відповідача, є той факт, що він, маючи підтверджений пільговий стаж 14 років 00 місяців 06 днів, не має необхідного страхового стажу. Підтверджений його страховий стаж за помилковими підрахунками відповідача становить 22 роки 01 місяць 20 днів (при необхідних 26 років 06 місяців для чоловіків в період з 01 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року), позаяк загальний стаж його роботи становить 29 років 11 місяців 10 днів, із них беззаперечний та підтверджений відповідачем пільговий стаж 14 років 00 місяців 06 днів.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року позов задоволено.

Не погодившись із цим рішенням,його оскаржило Кременецьке ОУПФУ, яке вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте без урахування фактичних обставин справи та з порушенням норм матеріального права. Тому просило скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції безпідставно зарахував до загального стажу позивача його перебування на обліку у Рівненській обласній клінічній лікарні у період з 13.04.2007 по 15.11.2013, тобто 6 років 7 місяців 3 дні.

На цю апеляційну скаргу позивач подав відзив, у якому вказав, що до стажу роботи при призначенні пенсії включається також час лікування від професійного захворювання. Зазначає, що професійне захворювання він отримав під час роботи на підприємстві Почаївська фабрика «Пластик» на посаді ливарника у 1996 році, що документально підтверджено довідкою №562 від 22.05.2018. Відповідачем цей факт не спростовано.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв'язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.

Як встановлено судом, позивач 28 листопада 2017 року подав до відповідача заяву про призначення пенсії, яка зареєстрована в формі 10 за №1645.

Листом Кременецького ОУПФУ від 05.01.2018 №36/02 позивачу відповідно до рішення комісії №34 від 06.12.2017 відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №2 згідно поданої заяви.

При цьому Кременецьким ОУПФУ не заперечується підтвердження позивачу пільгового стажу 14 років 00 місяців 06 днів, проте воно вважає, що страховий стаж позивача становить менше необхідного мінімуму для призначення пенсії на пільгових умовах.

Вважаючи таку відмову Кременецького ОУПФУ щодо призначення та виплати йому пенсії за Списком № 2 протиправною, позивач оскаржив її до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що позивач на час звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах досяг 55-річного віку і мав при цьому достатній пільговий та страховий стаж, що підтверджено записами у його трудовій книжці та наданими документами, зокрема, довідкою від 22.05.2018 №562 Рівненської обласної клінічної лікарні (протитуберкульозного диспансеру), згідно, якої позивач у період з 13.04.2007 по 15.11.2013 перебував на обліку у Рівненській обласній клінічній лікарні (всього 06 років 07 місяців 03 днів), що дає йому право на призначення пенсії за Списком № 2.

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими, виходячи з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків.

Стаття 24 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» передбачає, що час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Як видно з матеріалів, а саме:протоколу засідання комісії для розгляду спірних питань пов'язаних з призначенням пенсії Кременецького ОУПФУ, разом із заявою про призначення пенсії ОСОБА_3 надав певний перелік документів; проте ні копії епікризу, ні копії довідки від 22.05.2018 №562 Рівненської обласної клінічної лікарні, які позивач подав до суду разом із позовною заявою, він відповідачу не подавав.

Разом з тим, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що довідка Рівненської обласної клінічної лікарні від 22.05.2018 №562 не може бути доказом професійного захворювання, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 за № 1232 «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві».

Так, згідно із пунктом 64 цієї постанови віднесення захворювання до професійного здійснюється відповідно до процедури встановлення зв'язку захворювання з умовами праці згідно з додатком 14 та переліку професійних захворювань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2000 р. № 1662.

Перелік установ і закладів, які мають право встановлювати остаточний діагноз професійних захворювань, переглядається кожні п'ять років та затверджується МОЗ.

Відповідно до пункту 67 цієї ж постанови спеціалізовані профпатологічні лікувально-профілактичні заклади проводять амбулаторне та/або стаціонарне обстеження хворих і встановлюють діагноз професійного захворювання.

Діагноз професійного захворювання може бути змінений або відмінений спеціалізованим профпатологічним лікувально-профілактичним закладом, який його встановив раніше, на підставі результатів додатково поданих відомостей або проведених досліджень та повторної експертизи. Відповідальність за встановлення або відміну діагнозу професійного захворювання покладається на керівників таких закладів та голів лікарсько-експертних комісій.

Рішення про підтвердження або відміну раніше встановленого діагнозу професійного захворювання оформляється висновком лікарсько-експертної комісії.

Пунктом 72 вищезазначеної постанови передбачено, що працівникові видається під розписку медичний висновок лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу про наявність (відсутність) у нього професійного захворювання за формою згідно з додатком 16.

Медичний висновок також надсилається профпатологу за місцем роботи працівника або проживання (якщо він не працює), який направляв його до спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що висновки суду першої інстанції про те, що з урахуванням довідки від 22.05.2018 №562 Рівненської обласної клінічної лікарні у позивача наявний необхідний страховий стаж є помилковими.

За таких обставин постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на зазначене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апелянта є підставними, оскільки рішення суду першої інстанції прийняте за невідповідності висновків суду обставинам справи та неправильного застосування норм матеріального права; відповідач у спірних правовідносинах відповідач діяв правомірно, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.229, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Кременецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області задовольнити.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року в адміністративній справі № 819/964/18 скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Кременецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин
Постанова в повному обсязі складена 23 січня 2019 року.