Справа № 466/9232/18
Суддя: Невойт П. С.
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/9232/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2018 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Невойта П.С.,

секретаря с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до старшого лейтенанта командира взводу №1 роти №2 батальйону №1 УПП у Львівській області ОСОБА_3, третьої особи Управління патрульної поліції у місті Львові Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

за участю позивача ОСОБА_4,

В С Т А Н О В И В:

19.11.2018 ОСОБА_5 звернувся до Шевченківського районного суду м.Львова з адміністративною позовною заявою до старшого лейтенанта командира взводу №1 роти №2 батальйону №1 УПП у Львівській області ОСОБА_3 та просить суд скасувати постанову від 08.11.2018 серії НК №632761 у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 08.11.2018 старший лейтенант командир взводу №1 роти №2 батальйону №1 УПП у Львівській області ОСОБА_3 виніс постанову серії НК №632761 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення стягнення у розмірі 255 грн.

Однак, з даною постановою позивач не погоджується, вважає її незаконною, оскільки 07.11.2018, керуючи своїм автомобілем на вул. Городоцька у м. Львові, він здійснив вимушену зупинку автомобіля, у звязку з висвітленням на щитку приборів індикатора який сигналізує про зменшення тиску в шинах нижче дозволеного мінімуму. Працівники патрульної поліції його пояснень до уваги не взяли, а винесли незаконну постанову, яку вважає незаконною і просить скасувати.

Ухвалою від 20.11.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі.

У судовому засіданні позивач позов підтримав із підстав викладених у ньому, додатково вказав, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності винесена з порушенням вимог закону, оскільки інспектор поліції не мав законних підстав для складання такої постанови.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву подано не було, заяв про відкладення розгляду справи не надходило на адресу суду.

Заслухавши пояснення позивача, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких мотивів.

Із змісту ст.5 КАС України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданим заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд встановив, що 08.11.2018 старший лейтенант командир взводу №1 роти №2 батальйону №1 УПП у Львівській області ОСОБА_3 виніс постанову серії НК №632761 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на ОСОБА_4 стягнення у розмірі 255 грн. Згідно постанови, ОСОБА_5, керуючи автомобілем ВМW д.нз. ВС5034 ЕА 07.11.2018 о 13 год 00 хв на вул. Городоцька, 145 у м.Львові здійснив зупинку на перехресті, чим порушив п.15.9ґ ПДР України.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов'язані з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності і ін.

Відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395 згідно розділу ІІІ пункту 2 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі». Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ст.80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), ч. 1, 2, 3, ,5 і 6 ст. 121, ст. 121-1, 121-2. ч. 1, 2 і 3 ст. 122. ч. 1 ст. 123. ст. 124-1. ст. 125, 126. ч. 1. 2 і 3 ст. 127, ст. 128, 129, ст. 132-1, ч. 6 і 11 ст. 133-1, ч. 1, 2 і 3 ст. 140 КУпAП.

Згідно з ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Диспозицією ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до п. 15.9ґ Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ України № 1306 «в» від 10.10.2001 р. зі змінами, зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга

Позивач зазначає, що здійснив зупинку на перехресті, оскільки його транспортний засіб перебував в несправному стані. В поясненнях зазначив, що після його зупинки через кілька хвилин до нього підійшов працівник поліції та повідомив про вчинення ним порушення ПДР. При цьому він не виходив з автомобіля до цього моменту щоби пересвідчитись про поломку. В подальшому, після складення постанови він поїхав своїм автомобілем та у районі вул.Варшавської здійснив заміну коліс. Позивачем надано суду фотороздруківку приборів індикатора, однак належного підтвердження, що фото зроблено саме в автомобілі позивача в день і час складення постанови про притягнення до відповідальності позивачем не надано.

Отже, відповідачем правомірно винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, а тому суд не знаходить підстав для задоволення даного позову, а дії позивача розцінюються як спосіб уникнення адміністративної відповідальності за вчинене.

Проаналізувавши в сукупності здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, що позивачем не доведена неправомірність дій працівників патрульної поліції пов'язаних зі винесенням постанови в справі про адміністративні правопорушення серії НК №632761 від 08.11.2018 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 255 грн., а тому позов є необґрунтованим, а постанова по справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є такою, що відповідає вимогам ст.ст.283-284 КУпАП і дії відповідача є правомірними.

Керуючись ст. ст. 241-246, 286 КАС України, суд, -

ухвалив :

у задоволенні позову ОСОБА_2 до старшого лейтенанта командира взводу №1 роти №2 батальйону №1 УПП у Львівській області ОСОБА_3, третьої особи Управління патрульної поліції у місті Львові Департаменту патрульної поліції про скасування постанови від 08 листопада 2018 року серії НК №632761 у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, а особою, яка не була у судовому засіданні - з моменту отримання копії рішення.

Повний текст рішення складений 22.12.2018.

Суддя ОСОБА_6