Справа № 1540/3235/18
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2019 р.м.ОдесаСправа № 1540/3235/18

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Марин П. П.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.

суддів: Кравченка К.В., Єщенка О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2, позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі по тексту - ГУПФУ в Одеській області, відповідач) про:

- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо перерахунку відповідно до постанови КМУ від 21.02.2018р. №103 "Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб" розміру пенсії з 01.01.2018р., виходячи з розрахунку 70% відповідних сум грошового забезпечення;

- зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати відповідно до постанови КМУ від 21.02.2018р. №103 "Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб" розмір пенсії виходячи з розрахунку 90% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2018р та здійснити виплату пенсії в цьому розмірі з 01.01.2018р із врахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ГУ ПФУ в Одеській області з 16.11.2010р. йому призначено пенсію за вислугу років в розмірі 90% грошового забезпечення. На виконання постанови КМУ від 21.02.2018р. №103 відповідачем було проведено перерахунок пенсії та здійснено виплату з 01.01.2018р. зі зменшенням основного розміру пенсії позивача з 90% на 70%. На думку позивача, зміна максимального розміру пенсії, що відбулась у ч.2 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не розповсюджується на нього та не є підставою для зменшення розміру призначеної йому пенсії адже зазначені зміни відбулись після призначення позивачу пенсії. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують його конституційне право на пенсійне забезпечення.

Представником ГУ ПФУ в Одеській області було надано до суду відзив на позов (а.с.18-19), в якій відповідач зазначає, що перерахунок пенсії позивачу було здійснено у квітні 2018р., на виконання постанови КМУ від 21.02.2018р. №103 "Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб" з урахуванням основного розміру грошового забезпечення позивача - 70%, оскільки 01.04.2014р. набрав чинності Закон України від 27.03.2014р. №1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні". Крім того, позивач отримував пенсію виходячи з розміру грошового забезпечення, яке він отримував особисто на момент звільнення з військової служби, тому і відсотковий розмір грошового забезпечення був застосований відповідно до законодавства, що діяло на момент призначення пенсії. Однак, у 2018 році позивачу проведено перерахунок пенсії уже на підставі видів грошового забезпечення діючих військовослужбовців, і тому застосуванню підлягає законодавство, що діє на момент виникнення права на такий перерахунок. Таким чином, вказане обмеження застосовано відповідачем згідно прямого положення законодавства, а тому підстави для визнання протиправними дій відповідача відсутні.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2018 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» №1166-VІІ від 27.03.2014 р. зміни до частини другої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. №2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70 % від сум грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що судом першої інстанції не враховано той факт, що перерахунок пенсії позивача на виконання постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" №103 від 21.02.2018 р. було проведено в квітні 2018 р. з урахуванням основного розміру грошового забезпечення позивача у розмірі 70%, оскільки 01.04.2014 р. набрав чинності Закон України від 27.03.2014 р. №1166-VІІ "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні". Відповідно до зазначеного Закону згідно з розрахунком пенсії позивача станом на 01.01.2018 р. у зв'язку зі зміною розміру грошового забезпечення діючих військовослужбовців зазначено основний розмір пенсії - 70% грошового забезпечення.

Таким чином, вказане обмеження застосовано відповідачем згідно з прямим положенням законодавства.

Відповідно до приписів ст. 311 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд за їх участю, а також у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до висновку про необхідність розглянути справу без участі сторін за наявними у справі матеріалами.

З матеріалів справи убачається , що задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача наявні усі передбачені законом підстави для проведення перерахунку пенсії.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об'єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так судом першої інстанції встановлено і знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ОСОБА_2 є пенсіонером та відповідно до протоколу ГУ ПФУ в Одеській області з 16.11.2010р. отримує пенсію за вислугу років (38 років вислуги) у розмірі 90% від грошового забезпечення (а.с.9).

З 01.05.2018р. на підставі Постанови КМУ №704, Постанови КМУ №103 від 21.02.2018р. позивачу було здійснено перерахунок пенсії виходячи з 70% грошового забезпечення з 01.01.2018р. (а.с.10).

Надаючи правову оцінку діям суб'єкта владних повноважень, колегія суддів виходить з наступного.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами по справі врегульовано Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9.04.1992 року № 2262-XII; Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8.07.2011 року №3668-VI; постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національно поліції» від 11.11.2015 року №988.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст.13 Закону України №2262-ХІІ, в редакції, діючій на час призначення Позивачу пенсії, було передбачено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90% відповідних сум грошового забезпечення.

В подальшому, Законом України №3668-VI, який набрав чинності 01.10.2011 року, до ст.13 Закону України №2262-XII було внесено зміни, відповідно до яких максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80% відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» №1166-VII від 27.03.2014 року, який набрав чинності 01.04.2014 року, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 13 Закону України №2262-XII, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що право на пенсію у громадянина виникає не в момент перерахунку вже призначеної пенсії, а в момент виникнення права на її призначення. Тому, застосування відповідачем при перерахунку пенсії положень ст.13 Закону № 2262-XII в редакції, яка була чинна на час перерахунку пенсії позивачу на виконання постанови суду, суперечить нормам чинного законодавства.

Проаналізувавши зазначені нормативно-правові акти, колегія суддів вважає, що при перерахунку пенсії відсотковий розмір грошового забезпечення, з якої призначається пенсія, визначається з урахуванням вислуги років. При цьому застосуванню підлягає норма закону у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 08.07.2015 у справі №732/48/15 (номер в ЄДРСР 46803612), Верховним Судом в постанові від 27 лютого 2018 року у справі №642/3284/17 (номер в ЄДРСР 72505932), в постанові від 19.06.2018 у справі 583/2264/17 (номер в ЄДРСР 74784827).

Крім цього, слід зазначити, що згідно ст. 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 р. №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 р. №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей (Рішення №5-рп/2002).

Порядок проходження служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях врегульовано спеціальними нормативно-правовими актами, які покладають на громадян, які перебувають на такій службі, додаткові обов'язки і відповідальність.

Окрім того, у Рішенні від 11.10.2005 р. №8-рп/2005 Конституційний Суд України зазначив, що утвердження та дотримання закріплених у нормативно-правових актах соціальних стандартів є конституційним обов'язком держави. Діяльність її правотворчих і правозастосовчих органів має здійснюватися за принципами справедливості, гуманізму, верховенства і прямої дії норм Конституції України а повноваження - у встановлених Основним Законом України межах і відповідно до законів.

Отже, виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій військовослужбовців та прирівняних до них осіб, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Таким чином, при прийнятті оскаржуваного рішення суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність дій Відповідача щодо зменшення, при перерахунку пенсії Позивачу, її розміру з 90% грошового забезпечення до 70%.

Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про часткове задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2018 року у справі №1540/3235/18 необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги Відповідача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій зобов'язання вчинити певні дії , - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Повний текст постанови складений та підписаний колегією суддів 25 січня 2019 року.

Головуючий суддя Димерлій О.О.
Судді Кравченко К.В. Єщенко О.В.