Справа № 295/4403/18
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

Справа № 295/4403/18

24 січня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Шидловського В.Б.

суддів: Кузьменко Л.В. Іваненко Т.В.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання дій незаконними, скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2018 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач оскаржив його у апеляційному порядку.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.01.2019 апеляційна скарга залишена без руху, оскільки вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і підстави, вказані скаржником у заяві про поновлення строку на апеляційне, визнані судом неповажними. Також даною ухвалою відмовлено скаржнику у задоволенні клопотання про відстрочення судового збору до ухвалення судового рішення. При цьому особі, яка подала апеляційну скаргу, запропоновано протягом десяти днів з моменту отримання даної ухвали вказати інші підстави для поновлення строку та подати докази про сплату судового збору.

21 січня 2019 року відповідач подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення та документ про сплату судового збору.

У обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення відповідач вказав, що при подачі апеляційної скарги керувався ст. 295 КАС України, яка надає право на оскарження рішення суду протягом 30 днів, про що також зазначено і у резолютивній частині оскаржуваного рішення.

Дослідивши дане клопотання, суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення відповідачу строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у зв'язку з відсутністю поважних причин пропуску такого строку, з огляду на наступне.

Предметом спору в даній справі є визнання незаконними дії державного виконавця та скасування постанови про накладення штрафу.

Статтею 271 КАС України встановлено, що у справах, визначених статтями 273-277, 280- 289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення. Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця закріплено статтею 287 КАС України.

Частиною шостою статті 287 КАС України встановлено, що апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Враховуючи положення частини шостої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, останнім днем строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції від 28.11.2018 слід вважати 10.12.2018 з урахуванням ч. 6 ст. 120 КАС України.

Апеляційна скарга подана до суду 18.12.2018, про що свідчить конверт, в якому вона надіслана до суду.

Таким чином, відповідачем пропущено десятиденний строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції з дня його проголошення.

Колегія суддів наголошує, що початок перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення з дати отримання особою рішення суду для термінових справ нормами КАС України не передбачений.

Разом з тим, частиною 6 статті 7 КАС України передбачено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Норми статті 295 КАС України регулюють загальний порядок апеляційного оскарження судових рішень.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

З огляду на викладене, відповідач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Як свідчать матеріали справи, рішення суду першої інстанції від 28.11.2018 прийнято у порядку письмового провадження.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідачу вручено 03.12.2018 (а.с. 138).

Отже, виходячи із конституційних принципів і загальних засад права, десятиденний строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції від 28.11.2018 з моменту його отримання закінчився 13.12.2018.

Проте, як зазначалось, апеляційна скарга подана до суду 18.12.2018, тобто з пропуском десятиденного строку з моменту отримання судового рішення.

Колегія суддів звертає увагу відповідача на те, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов'язані з непереборними та об'єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.

Слід зазначити, що відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010 року, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (п.п. 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 року, заява №23436/03).

Враховуючи те, що особою, яка подала апеляційну скаргу, у встановлений суддею-доповідачем строк подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, яка обґрунтована помилковим тлумаченням відповідачем приписів КАС України щодо строків на апеляційне оскарження рішення суду у даній категорії справ, суд вважає, що вказані підстави пропуску такого строку не є непереборними та об'єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги, тому колегія суддів визнає їх неповажними.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Підсумовуючи наведене та керуючись приписами Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ч.3 ст.298, п.4 ч.1 ст.299 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

1. Визнати неповажними причини пропуску строку, наведені в клопотанні Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2018 року та залишити клопотання про поновлення цього строку без задоволення.

2. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання дій незаконними, скасування постанови.

3. Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

4. Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надіслати учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач Шидловський В.Б.

Судді Кузьменко Л.В. Іваненко Т.В.