Справа № 810/2563/18
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/2563/18 Суддя першої інстанції: Брагіна О.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Кузьмишиної О.М. та Степанюка А.Г.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

за участю:

представника відповідача: - Соколова Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АК-Газпрогрес» до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2018 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «АК-Газпрогрес» звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області щодо прийняття податкових повідомлень - рішень від 04.04.2018 року за № , № , № ;

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення, винесені Головним управлінням Державної фіскальної служби у Київській області від 04.04.2018 року за № форми «В», № форми «Р», № форми «Н».

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 03 липня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що з'ясування податковим органом під час камеральної перевірки питань, що не охоплюються законодавчо визначеними межами з її проведення не можна визнати діями суб'єкта владних повноважень, що відповідають наведеним ознакам, відповідно, інформація, що зібрана Головним управлінням Державної фіскальної служби у Київській області відносно платника поза межами здійснюваного нею заходу з податкового контролю не відноситься до предмета перевірки та не може слугувати підставою для податкового повідомлення-рішення, а тому оскаржувані податкові повідомлення - рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 04.04.2018 року № необґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, Головним управлінням ДФС у Київській області, на підставі пп.20.1.4, п.20.1 ст.20, п.75.1.1 ст.75 та, в порядку ст.ст.76,102 ПК України була проведена камеральна перевірка податкової звітності з ПДВ за 2015-2018 р.р. ТОВ «АК-Газпрогрес» показників декларації з ПДВ та додатків до неї, а також з питань своєчасності реєстрації податкових накладних в ЄРПН, за результатом чого складено Акт №202/50-01/38168795 від 20.03.2018 року, який було направлено позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Наслідком перевірки декларації з ПДВ за січень 2018 року стало виявлення розбіжності у 2848 грн. між даними Єдиного реєстру податкових накладних та сумою декларації з ПДВ за січень 2018 року, вказаною позивачем. Перевіряючи звернули увагу на відсутність декларування у податковій звітності товариства податкових накладних у розмірі ПДВ 2848 грн., що порушує п.187.1 ст.187, п.185.1 ст.185 ПК України.

Крім того, ТОВ «АК-Газпрогрес» у декларації з ПДВ за січень завищило суму податкового кредиту. Так, різниця даних ЄРПН та податкової звітності суб'єкта перевірки становить 100013 грн. З посиланням на п.198.6 ст.198, п.201.11 ст.201 ПКУ, відповідач зафіксував завищення податкового кредиту з ПДВ за січень 2018 року у розмірі 100013 грн.

Загалом, за висновком податкового органу виявлено порушення п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 ПКУ у вигляді завищення податкового кредиту у розмірі 100013 грн. та 71870 грн.; суму від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту поточного звітного періоду (р.19) на суму ПДВ 28143 грн..

Крім того, в Акті перевірки зазначено, що в порушення п.201.10 ст.201 ПК України позивачем несвоєчасно зареєстровані податкові накладні в ЄРПН за жовтень-грудень 2015 року, квітень 2016 року.

На підставі Акту перевірки та зафіксованих порушень, 04.04.2018 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у Київській області винесено податкові повідомлення-рішення №№; , .

Не погоджуючись із вищевказаними податковими повідомленнями - рішеннями, позивач звернувся і позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. 75.1.1 п. 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Отже, з огляду на приписи п. 75.1 статті 75 ПК України, під час камеральної перевірки не можуть використовуватися документи первинного обліку платника податків.

В силу приписів пункту 76.1 статті 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Таким чином, камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених п. 75.1 статті 75 ПК України, та за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника. При цьому будь-якого окремого рішення для проведення даного виду перевірки не вимагається, оскільки подання платником податків податкової звітної документації автоматично виступає юридичним фактом для перевірки її достовірності. Наведене свідчить про обов'язковий характер камеральної перевірки, яка проводиться у випадку подання платником звітних документів до контролюючого органу. А відтак камеральною перевіркою охоплюються лише ті показники документів, які належать до податкової звітності та мають значення для правильності обчислення платником об'єкта оподаткування та суми податку, що підлягає сплаті до бюджету. Перевірка будь-яких інших відомостей, витребування у платника додаткової інформації та документів, подання яких разом з податковою декларацією чинним законодавством не передбачено, камеральною перевіркою не охоплюється.

Фактично предмет камеральної перевірки передбачає встановлення повноти, своєчасності подання платником податкової звітності, візуальну перевірку правильності оформлення документів податкової звітності (повноти заповнення усіх необхідних реквізитів, чіткості їх заповнення тощо), перевірку правильності складення розрахунків за податковими платежами (арифметичний підрахунок остаточних сум податків, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування).

Аналіз достовірності сформованих платником показників податкової звітності під час камеральної перевірки не здійснюється.

Водночас, своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати податків може бути перевірена контролюючим органом в разі здійснення документальних перевірок в порядку, передбаченому статтями 77, 78 ПК України.

Наведена правова позиція була підтримана і Верховним Судом під час розгляду справи № 826/13195/16 (постанова від 10 квітня 2018 року).

Згідно з пп. «а» п. 198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту у платника податку виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання товарів та послуг.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум ПДВ до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми ПДВ, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

При цьому, виявлення розбіжностей даних податкової накладної та Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та, у відповідних випадках, покупця товарів/послуг.

Аналогічна правова позиція викладена також в постанові Верховного Суду від 15.05.2018 року по справі № 804/6286/17, в якій вказано, що «виявлення в ЄРПН під час проведення камеральної перевірки податкової накладної, сума ПДВ за якою не задекларована у поданій податковій звітній декларації з цього податку є саме тим випадком, який слід кваліфікувати, як виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних ЄРПН, що є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки».

Верховний Суд також підкреслив, що «виявлення розбіжностей під час співставлення даних, що містяться у податкових деклараціях платника податків та даних ЄРПН не доводять склад податкового правопорушення, яке за своєю суттю може бути встановлене на підставі дослідження первинних документів податкового та бухгалтерського обліку товариства. Достовірність, повнота нарахування та сплати зокрема ПДВ є предметом документальної перевірки відповідно до пп. 75.1.2 ПКУ. Зазначене доводить протиправність податкового повідомлення-рішення, внаслідок недоведеності складу податкового правопорушення та порушення способу встановлення податкового правопорушення, покладеного в основу прийняття спірного податкового повідомлення-рішення».

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції, що з'ясування податковим органом під час камеральної перевірки питань, що не охоплюються законодавчо визначеними межами з його проведення не можна визнати діями суб'єкта владних повноважень, що відповідають наведеним ознакам, відповідно, інформація, що зібрана відповідачем відносно платника поза межами здійснюваного нею заходу з податкового контролю не відноситься до предмета перевірки та не може слугувати підставою для податкового повідомлення-рішення, у зв'язку з чим, податкові повідомлення - рішення від 04.04.2018 року № , № є протиправними та підлягають скасуванню.

Разом з тим, колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду щодо протиправності податкового повідомлення - рішення № 004184500 від 04.04.2018 року з огляду на наступне.

Як зазначалось вище, відповідно до пп. 75.1.1 п. 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Так, відповідно до Акту перевірки та розрахунку штрафу за порушення термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, позивачем порушено терміни реєстрації податкових накладних за період з 16.10.2015 року - по 30.11.2017 року в загальній кількості - 33 шт., сума штрафу за ставкою 10% (порушення термінів реєстрації до 15 днів) складає - 10336,98 грн., сума штрафу за ставкою 20% (порушення терміні реєстрації з 16 по останній календарний день календарного місяця) - 2602,72 грн., всього загальна сума штрафу - 12939,70 грн.

Колегія суддів зазначає, що дане податкове повідомлення - рішення прийнято контролюючим органом в межах та на підставі норм чинного законодавства, адже своєчасність реєстрації податкових накладних охоплюється предметом камеральної перевірки, сума штрафу розрахована відповідачем вірно, відповідно до норм ПК України та кількості днів прострочення, а тому доводи позивача та висновок суду першої інстанції в частині протиправності даного податкового повідомлення - рішення є необґрунтованим.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У зв'язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області - задовольнити частково, рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 липня 2018 року - скасувати в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 04.04.2018 року № та прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «АК-Газпрогрес» в цій частині відмовити.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 308, 310, 317, 321, 322, 325, 329, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області - задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 липня 2018 року - скасувати в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 04.04.2018 року № та прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «АК-Газпрогрес» в цій частині відмовити.

В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є. Пилипенко

Суддя: О.М.Кузьмишина

А.Г.Степанюк

Повний текст виготовлено 22 січня 2019 року.