Справа № 260/1419/18
Суддя: Калинич Я. М.
Дата ухвалення: 2019-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 січня 2019 року м. Ужгород№ 260/1419/18

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Калинич Я. М.

при секретарі судового засідання - Попович М.М.

за участю:

позивач: ОСОБА_1,

представник відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1В.) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області (далі відповідач, Ужгородське ОУПФ України Закарпатської області), відповідно до якої просив суд:

1. Бездіяльність Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області по не проведенню, за період з 01 січня 2018 року по 31 липня 2018 року, перерахунку належного ОСОБА_1 довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки апеляційного суду Закарпатської області від 14.08-2018 року №16498/5118, визнати протиправною.

2. Зобовязати Ужгородське обєднане управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області провести, за період з 01 січня 2018 року про 31 липня 2018 року, перерахунок та виплату судді у відставці ОСОБА_1, довічного грошового утримання в розмірі 90% судової винагороди згідно довідки апеляційного суду Закарпатської області від 14.08.2018 року №16498/5118.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що ним отримано від Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області копію Розпорядження про перерахунок пенсії та повідомлення про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з яких позивач дізнався, що Ужгородським обєднаним управлінням ПФУ Закарпатської області перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснено з 01.08.2018 року, а не з 01.01.2018 року, як того вимагає Закон. Як зазначає позивач у своїй позовній заяві, вказана бездіяльність відповідача, яка полягає у непроведенні за період з 01.01.2018 року по 31.07.2018 року перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці є протиправною, та такою, що порушує його конституційні права та свободи, а тому позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив суд даний адміністративний позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення даного адміністративного позову заперечила з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, при цьому пояснивши, що оскільки Закон України від 15.05.2018 року № 2415-VIII «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» набрав чинності з 22.07.2018 року, перерахунок щомісячного грошового утримання позивачу за результатами розгляду його заяви було проведено з 01.08.2018 року.

Розглянувши подані сторонами документи та проаналізувавши матеріали справи, заслухавши думку представника відповідача з приводу даного позову, всебічно та повно зясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом в ході судового розгляду та вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 був звільнений з посади судді у звязку з поданням заяви про відставку відповідно до постанови Верховної Ради України від 23 травня 2013 року №313- VII «Про звільнення суддів».

Наказом в.о. голови Апеляційного суду Закарпатської області № 6.3.1-64 від 11.06.2013 року позивача відраховано зі штату Апеляційного суду Закарпатської області з 11.06.2013 року, відповідно до зазначеної Постанови Верховної Ради України від 23.05.2013 року №313-VII (а.с.9-10).

Позивач перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України та отримує довічне грошове утримання. Вказані обставини не заперечуються сторонами.

У звязку з підвищенням прожиткового мінімуму та зміною посадового окладу працюючих суддів, позивачем отримана довідка в Апеляційному суді Закарпатської області про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з якої вбачається, що з 01.01.2018 року розмір суддівської винагороди позивача, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці складає 31011,20 гривень (а.с.11).

В серпні 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок розміру отримуваного довічного грошового утримання судді, оскільки Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2018 року становить 1762 грн. замість 1600 грн. протягом минулого календарного року.

Повідомленням від 05.10.2018 року Ужгородське обєднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області повідомило позивача про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. З такого повідомлення позивач дізнався, що Ужгородським обєднаним управлінням ПФУ Закарпатської області перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснено з 01.08.2018 року, а не з 01.01.2018 року, як того вимагає Закон.

Не погодившись із такою позицією відповідача, позивач звернувся до суду.

Вирішуючи питання застосування до спірних правовідносин норм матеріального права та надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Статтею 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-VI (у редакції, чинній на момент призначення позивачеві довічного грошового утримання) визначено, що судді, який вийшов у відставку, виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90% заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до статті 133 вказаного Закону № 2453-VI суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України «Про Конституційний Суд України» та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Аналогічні правові норми закріплені у Законі України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII, який набрав чинності 30 вересня 2016 року і діяв на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок призначеного його довічного грошового утримання.

Спеціальними нормами закону, який регулює питання призначення щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, чітко визначено склад суддівської винагороди, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, до якого не входить матеріальна допомога на оздоровлення.

Отже, відповідачем перерахунок щомісячного грошового утримання позивачу за результатами розгляду його заяви було проведено з 01.08.2018 року, а не з 01.01.2018 року.

Правомірність такого перерахунку відповідач обґрунтовує тим, що оскільки Закон України від 15.05.2018 року № 2415- VIII «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» набрав чинності з 22.07.2018 року, перерахунок щомісячного грошового утримання позивача слід здійснювати з 01.08.2018.

Суд зазначає, що 21 липня 2018 року опубліковано Закон України від 15 травня 2018 року № 2415-VIII «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав».

Цим законом внесено зміни до Закону України від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», зокрема в абзаці другому пункту 3 розділу ІІ слово та цифри « 1600 гривень» замінено словами та цифрами «прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року».

Отже, дію цього Закону поширено на правовідносини, що виникли до набрання чинності цим нормативно-правовим актом, а саме: починаючи з 01 січня 2017 року.

Як зазначено п.2 Рішення Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 09.02.1999 року в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультра активна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). В п. 3 зазначеного рішення Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення частини першої ст. 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадку, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб.

Надання зворотної дії Закону (ретроактивність Закону) виключення, про що повинна бути пряма вказівка про це в Законі.

Отже, у даному випадку самим законодавцем дію Закону № 2415-VІІІ в частині застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як розрахункової величини для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат, поширено на правовідносини, що виникли до набрання чинності цим нормативно-правовим актом, а саме, на правовідносини починаючи з 01 січня 2017 року.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року встановлено у розмірі 1600 гривень.

Статтею 7 Закону України від 07.12.2017 року № 2246-VІІІ «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2018 року встановлено у розмірі 1762 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Конституційний Суд України в п.1 ч.4 рішення №4-рп/2016 від 08.06.2016 за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої, абзаців першого, другого, четвертого, шостого частини пятої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI, зазначив, що у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Крім того, суд зазначає що в довідці Апеляційного суду Закарпатської області від 14.08.2018 року № 1649815/18 (а.с.11) вказана дата виникнення права позивача на перерахунок довічного грошового утримання судді 01.01.2018 року, і відповідач, не повертаючи її як неналежно оформлену, прийняв цю довідку до виконання.

Проте, через власні міркування, перерахунок здійснив не з 01.01.2018, а з 01.08.2018 р. про що свідчать наявні в матеріалах справи докази.

Відповідно до вимог ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно вимог ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем неправомірно застосовано норми Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» та протиправно відмовлено в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, призначеного ОСОБА_1, на підставі довідки Апеляційного суду Закарпатської області від 14.08.2018 року №1649815/18, за період з 01.01.2018 року по 31.07.2018 року.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 242 КАС України, чітко передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічна правова позиція щодо спірних правовідносин в даній адміністративній справі викладена Верховним Судом у рішенні від 01.11.2018 року по справі №0640/3835/18 (адміністративне провадження Пз/9901/52/18).

За встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача щодо визнання протиправною бездіяльність Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області по непроведенню перерахунку позивачу належного йому довічного грошового утримання судді у відставці з 01 січня 2018 року по 31 липня 2018 року та зобовязання Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області провести перерахунок та виплату судді у відставці ОСОБА_1 з 01.01.2018 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% грошового утримання судді Апеляційного суду Закарпатської області, згідно довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданої Апеляційним судом Закарпатської області №1649815/18 від 14.08.2018 року.

Позивач у позовній заяві просить суд зобовязати Ужгородське обєднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області подати суду звіт про виконання судового рішення протягом одного місяця з дня набрання чинності цим рішенням.

Щодо такого зобовязання відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобовязати субєкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу вказаної норми вбачається, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення субєктом владних повноважень - відповідачем у справі, є правом, а не обовязком суду. Отже, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах є саме диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності обєктивних обставин та обґрунтованих сумнівів на користь ймовірного невиконання рішення суду відповідачем, що підтверджені належними та допустимими доказами.

У якості обставин, що можуть свідчити про невиконання рішення суду відповідачем-субєктом владних повноважень потрібно розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обовязкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції субєкта владних повноважень, були обєктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Зазначивши у прохальній частині позовної заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду позивач не навів аргументованих доводів та не надав доказів того, що дане рішення суду буде відповідачем не виконане, в звязку з чим своєчасно у межах розумних строків не будуть поновлені його права. Тому, дане клопотання позивача не підлягає задоволенню.

В матеріалах справи також відсутні докази на користь того, що рішення суду у даній справі буде невиконане відповідачем або існують будь-які обєктивні обставини на підтвердження невиконання рішення суду у даній справі у разі його прийняття не на користь відповідача. Відтак, у суду відсутні підстави для вжиття заходів судового контролю за виконанням судового рішення у порядку статті 382 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд приходить до переконання, що в даному випадку слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у вигляді слати судового збору в розмірі 704,80 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.,ст. 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 371 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області щодо непроведення, за період з 01 січня 2018 року по 31 липня 2018 року, перерахунку належного ОСОБА_1 довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки апеляційного суду Закарпатської області від 14.08.2018 року №16498/5118.

3. Зобов'язати Ужгородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області провести, за період з 01 січня 2018 року по 31 липня 2018 року, перерахунок та виплату судді у відставці ОСОБА_1 довічного грошового утримання в розмірі 90% судової винагороди згідно з довідкою апеляційного суду Закарпатської області від 14.08.2018 року №16498/5118.

4. Стягнути з Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області (вул. Загорська, 2, м. Ужгород, Закарпатська область, 88017, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (вул. Північна, 33, м. Ужгород, Закарпатська область, 89000, РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати по справі у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені пп. 15.5 п. 15 Розділу VII КАС України).

Повний текст рішення суду виготовлено та підписано 23.01.2019 року.

СуддяОСОБА_3