Справа № 522/15040/18
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2019-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Бойко О.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправними та скасування постанови ВП №56844451 від 08.08.2018 р. про накладання штрафу у розмірі 5100,00 грн.,-

ОСОБА_1 спору:

До Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулося Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якій просило:

визнати протиправними та скасувати постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ВП №56844451 від 08.08.2018 р. про накладання штрафу у розмірі 5100 грн.

ІІ. Аргументи сторін

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

Приморський районний суду м. Одеси рішенням від 12.02.2018 р.,яке було отримане головним управлінням 05.03.2018 р., по справі №522/21616/17 за позовом ОСОБА_2 до головного управління про визнання протиправними дії щодо перерахунку пенсії та зобовязання вчинити певні дії задовольнив позов частково. Зобовязав головне управління провести перерахунок та виплату недоплаченої частини основного розміру пенсії ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанови КМУ «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11.11.2015 р. №988, починаючи з 16.05.2017 р. (згідно з довідкою ГУМВС України в Одеській області №4410).

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.05.2018 р. апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, а рішення від 12.02.2018 р. змінено в частині визначення строку, з якого необхідно визнати протиправною бездіяльність головного управління щодо непроведення перерахунку пенсії ОСОБА_2, здійснити перерахунок та виплату недоплаченої пенсії ОСОБА_2, зазначивши в абзаці другому та третьому резолютивної частини рішення дату з 01.01.2016 р.

30.07.2018 р. до позивача надійшла постанова відділу примусового виконання рішень ВП №56844451 від 24.07.2018 р. про відкриття виконавчого провадження

У відповідь позивач підготовив та направив лист від 08.08.2018 р. №112889/03 про виконання рішення до відділу примусового виконання рішень. В листі зазначено, що відповідний перерахунок пенсії головним управлінням ОСОБА_2 з 01.01.2016 р. вже було проведено 05.04.2018 р. згідно з постановою КМУ від 21.02.2018 р. №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» на підставі наданої ліквідаційною комісією ГУМВС України в Одеській області довідки про розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на 01.01.2016 р., обчисленого відповідно до постанови КМУ від 11.11.2015 р. №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції».

Пенсія в перерахованому згідно з рішенням суду розмірі виплачується з 01.05.2018 р., а доплата за період з 01.01.2018 р. по 30.04.2018 р. в сумі 11 404,68 грн. одноразово зарахована на його картковий рахунок 11.04.2018 р.

Залишок боргу за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2017 р. в сумі 63869,23 грн. буде виплачено після виділення коштів на фінансування з державного бюджету у відповідності до постанови КМУ №103«Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

Позивач зазначив, що дії головного управління щодо виконання судового рішення були реалізовані своєчасно в результаті чого підстави для винесення постанови про накладання штрафу були відсутні.

Позивач вважає прийняту постанову про накладання штрафу протиправною та такою, що належать до скасування.

Представник позивача у судове засідання не зявився про день час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та завчасно.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20.11.2018 р. справу №522/15040/18 передано за підсудністю до Одеського окружного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 16.01.2019 року суд прийняв позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначив розгляд справи у відкритому судовому засіданні на 23.01.2019 року.

Відповідач у судове засідання не зявився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та завчасно.

23.01.2019 р. через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він у задоволенні позову просив відмовити з підстав викладених у відзиві.

В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12.02.2018 р.у справі №522/21616/17 за позовом ОСОБА_2 до головного управління про визнання протиправними дії щодо перерахунку пенсії та зобовязання вчинити певні дії позов задоволено частково. Зобовязано головне управління провести перерахунок та виплату недоплаченої частини основного розміру пенсії ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанови КМУ «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11.11.2015 р. №988, починаючи з 16.05.2017 р. (згідно з довідкою ГУМВС України в Одеській області №4410).

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.05.2018 р. апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, а рішення від 12.02.2018 р. змінено в частині визначення строку, з якого необхідно визнати протиправною бездіяльність головного управління щодо непроведення перерахунку пенсії ОСОБА_2, здійснити перерахунок та виплату недоплаченої пенсії ОСОБА_2, зазначивши в абзаці другому та третьому резолютивної частини рішення дату з 01.01.2016 р.

24.07.2018 р. відповідач прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження №56844421 на підставі виконавчого листа №522/1616/17 від 25.06.2018 р., яку позивач отримав 15.08.2018 про, що свідчить штам на супровідному листі.

04.09.2018 р. до відділу надійшов лист ГУПФУ в Одеській області про часткове виконання рішення, а саме проведене нарахування, однак виплата не була здійснена. Так виплату буде здійснено з 2019 р. на підставі постанови КМУ №103 «Про перерахунок пенсій особам , які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб».

Оскільки рішення суду боржник не виконав у повному обсязі, а саме - позивач не провів виплату заборгованості, як того вимагає рішення суду, 24.07.2018 р. відповідач прийняв постанову по виконавчому провадженні № 56844451 про накладення на позивача штрафу у розмірі 5100,00 грн. В постанові відповідач зазначив, що боржник рішення не виконав та не надав пояснень щодо причин невиконання рішення суду у повному обсязі.

Крім того, відповідач в у відзиві зазначив, що позивач не надав доказів про відсутність коштів для виплати пенсії стягувачу.

Статтею 287 КАС України встановлено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України не прибуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

Частиною 4 статті 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням зазначеного, суд вирішив розглянути вказану справу в письмовому провадженні.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позов не належить до задоволення. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином.

ІІІ. Обставини, встановлені судом.

Так, суд встановив, що Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12.02.2018 р., яке було отримане головним управлінням 05.03.2018 р., по справі №522/21616/17 за позовом ОСОБА_2 до головного управління про визнання протиправними дії щодо перерахунку пенсії та зобовязання вчинити певні дії позов задоволено частково. Зобовязано головне управління провести перерахунок та виплату недоплаченої частини основного розміру пенсії ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанови КМУ «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11.11.2015 р. №988, починаючи з 16.05.2017 р. (згідно з довідкою ГУМВС України в Одеській області №4410).

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.05.2018 р. апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, а рішення від 12.02.2018 р. змінено в частині визначення строку, з якого необхідно визнати протиправною бездіяльність головного управління щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_2, здійснити перерахунок та виплату недоплаченої пенсії ОСОБА_2, зазначивши в абзаці другому та третьому резолютивної частини рішення дату з 01.01.2016 р.

24.07.2018 р. відповідач прийняв постанову ВП №56844451 про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 522/21616/17 виданий 25.06.2018 р. У постанові зазначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів (а.с.13). Дану постанову позивач отримав 15.08.2018 р., що підтверджується штампом вхідної кореспонденції на супровідному листі (а.с.12).

24.07.2018 р. відповідач прийняв постанову ВП №56844451 про накладання штрафу на позивача у розмірі 5100,00 грн. В постанові зазначено, що боржник рішення суду не виконав та не надав пояснень щодо причин невиконання рішення суду у повному обсязі. Стягувач повідомив про невиконання боржником у повному обсязі рішення суду (а.с.22-23). Дану постанову позивач отримав 15.08.2018 р., що підтверджується штампом вхідної кореспонденції на супровідному листі (а.с.21).

У відповідь позивач підготовив та направив лист від 08.08.2018 р. №112889/03 про виконання рішення до відділу примусового виконання рішень. В листі зазначено, що відповідний перерахунок пенсії головним управлінням ОСОБА_2 з 01.01.2016 р. вже було проведено 05.04.2018 р. згідно з постановою КМУ від 21.02.2018 р. №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» на підставі наданої ліквідаційною комісією ГУМВС України в Одеській області довідки про розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на 01.01.2016 р., обчисленого відповідно до постанови КМУ від 11.11.2015 р. №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Пенсія в перерахованому згідно з рішенням суду розмірі виплачується з 01.05.2018 р., а доплата за період з 01.01.2018 р. по 30.04.2018 р. в сумі 11 404,68 грн. одноразово зарахована на його картковий рахунок 11.04.2018 р.(а.с.15-18).

Суд встановив, що залишок боргу за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2017 р. в сумі 63869,23 грн. на даний час не виплачений.

Надаючи належну правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами суд виходить з наступного.

ІV Джерела права та висновки суду.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 р. № 1404-VIII (надалі - "Закон № 1404-VIII").

Відповідно до ст.1 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 3 Закону № 1404-VIII визначено перелік документів, що підлягають примусовому виконанню, до яких належать і виконавчі листи, що видаються судами.

Отже, правовою підставою для відкриття виконавчого провадження, зокрема є виконавчий документ, виданий на підставі та на виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ст.63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.6 ст.26 Закону № 1404-VIII, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно з ст.75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1. ст.33 Закону № 1404-VIII за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Аналіз зазначених норм права дозволяє зробити висновок, що підставою для винесення постанови про накладення штрафу є невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк судового рішення немайнового характеру. Поважними можуть вважатися об'єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що він в повному обсязі виконав рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12.02.2018 р., у справі №522/21616, оскільки сам позивач посилається на те, що донарахована пенсія за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2017 р. в сумі 63869,23 грн. буде виплачена в майбутньому. При цьому суд вважає посилання позивача про проведення ОСОБА_2 перерахунку пенсії на підставі постанови КМУ №103 «Про перерахунок пенсій особам які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб», недоречним та таким, що свідчить про ухиляння позивача від виконання рішення суду, яке набрало законної сили. Оскільки умови здійснення перерахунку та виплати пенсії вже були предметом розгляду справи №522/21616 за результатами розгляду якої Приморський районний суд м. Одеси вже зробив висновок у своєму рішенні від 12.02.2018р.

При цьому суд наголошує, що відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обовязковим для учасників справи, невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Крім того, суд зазначає, що Постанова КМУ №103 «Про перерахунок пенсій особам які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб» визначає механізм виплати нарахованих підвищень до пенсій, а не порядок виконання та підставу невиконання рішення суду у повному обсязі.

При цьому здійснення перерахунку пенсії є лише передумовою її виплати та не свідчить про виконання рішення суду у повному обсязі.

Суд також не погоджується з посиланнями позивача на те, що відсутність відповідного фінансового забезпечення та фактична відсутність коштів є поважними причинами невиконання судового рішення.

КСУ неодноразово висловлював правову позицію щодо неможливості поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету. Зокрема, в п.3.2рішення від 09.07.07р. №6-рп/2007 КСУ у справі N 1-29/2007 вказав на те, що невиконання державою своїх соціальних зобов'язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави.

Разом з тим держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов'язана забезпечити його реалізацію. Інакше всі негативні наслідки відсутності такого механізму покладаються на державу.

Важливим є і те, що ЄСПЛ у рішенні в справі «Бакалов проти України» від 30.11.2004р., заява №14201/02 в п. 32.нагадує: «[…]право, яке захищається пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б примарним, якби національна правова система дозволяла існування ситуації, коли б остаточне обов'язкове рішення суду було невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Тому виконання рішення суду повинно розглядатись як невід'ємна частина судового процесу в сенсі статті 6 Конвенції.

33. Державні органи не можуть довільно посилатись на брак коштів як на виправдання невиконання рішення. Відомо, що затримка у виконанні судового рішення може за певних обставин бути виправдана, але не за рахунок звуження суті права, яке захищається статтею 6 Конвенції».

Аналогічний правовий висновок про те, що сама собою відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов'язання викладено в постанові ВСУ від 22.03.17р. у справі №3-77гс17, у постановах КГС у складі ВС від 27.03.18р. у справах №925/246/17, №925/974/17, а також у постанові ВП ВС від 10.04.18р. у справі №12-46гс18.

Верховний Суд у рішенні від 15.02.2018 р. по зразковій справі №820/6514/17, висловив позицію про те, що право позивача щодо перерахунку пенсії з 01.01.2016 р. є абсолютним та не може бути обмежено будь-яким строком.

З огляду на те, що фактичні обставини даної адміністративної справи повязані з питанням виплати пенсії, що є соціальним правом гарантованим Конституцією України та має пряме відношення до забезпечення мінімальних вимог існування стягувача, сумісних з людською гідністю, а тому відповідно має суттєве значення для стягувача, суд вважає, що останній не може бути позбавлений виконання рішення. Встановлена законодавцем процедура накладення штрафу за несвоєчасне виконання рішення суду без поважних причин у встановлений строк є одним із ефективних засобів, спрямованих на те, аби виконання рішення суду було реальним, а не ілюзорним.

Таким чином, суд вважає, що відсутність відповідного фінансового забезпечення не є поважною причиною невиконання судового рішення.

Верховний Суд у рішенні від 15.02.2018 р. по зразковій справі №820/6514/17, висловив позицію про те, що право позивача щодо перерахунку пенсії з 01.01.2016 р. є абсолютним та не може бути обмежено будь-яким строком.

Крім того, позивач не надав доказів про відсутність коштів для виплати пенсії стягувачу.

Таким чином, суд робить висновок, що відповідач правомірно прийняв постанову про накладання штрафу на позивача за невиконання рішення суду у встановлений строк.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Таким чином, суд робить висновок, що позовні вимоги не належать до задоволення.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 77, 90, 139, 242-246, 250, 271, 287 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити.

2. Відповідно до ч.1 ст.272 КАС України судові рішення за наслідками розглядами судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої , статтями 286-288 цього Кодексу , набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Згідно з ч.6 ст.287 КАС України рішення може бути оскаржене до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня складання повного тексту рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Позивач Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області адреса: вул. Канатна,83 м. Одеса, 65107, .

Відповідач Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, адреса: пл. Бориса Деревянка,1 м. Одеса, 65072, код ЄДРПОУ 34929741.

Суддя О.Я. Бойко

.