Справа № 808/1747/18
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2019-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 січня 2019 року м. Дніпросправа № 808/1747/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В. ,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Сколишева О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.08.2018 р. в адміністративній справі №808/1747/18 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ДОФ РЕАЛІТІ" до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДОФ РЕАЛІТІ" звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області, в якому позивач просив визнати протиправними та скасувати повністю податкові повідомлення-рішення від 04.04.2018 року № форми "В3" та № форми "В1".

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21 серпня 2018 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області № від 04 квітня 2018 року та № від 04 квітня 2018 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач звернувся зі скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволені позову відмовити.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала доводи, викладені в апеляційній скарги. Представник позивача - заперечила проти доводів апеляційної скарги та просила в її задоволені відмовити.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, в період з 12.02.2018 року по 16.02.2018 року посадовими особами ГУ ДФС у Запорізькій області на підставі наказу № 151 від 18.01.2018 відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "ДОФ РЕАЛІТІ" з питань достовірності нарахування від'ємного значення з податку на додану вартість за листопад 2017 року.

За результатами перевірки складно акт перевірки №105/08-01-49-01/41517533 від 16.02.2018 року, відповідно до висновків якого встановлено порушення:

п.п. б), в) п. 200.4 ст. 200 розділу V Податкового кодексу України, в результаті чого:

- у підприємства відсутнє право на врахування суми від'ємного значення 11002 грн. при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість та отримання даної суми бюджетного відшкодування за листопад 2017 р.;

-ТОВ "ДОФ РЕАЛІТІ" занижено від'ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) (р.21) на суму 11002 грн.;

-пп. 14.1.36, п.п.14.1.181 п. 14.1 ст.14, п. 198.1, п.198.2, п. 198.3, п. 198.5 ст. 198, п. 199.1 ст. 199, п. 200.1. пп. б) п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від'ємне значення з податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за листопад 2017 р. на суму ПДВ 61092 грн.;

-п. 187.1 ст.187 Податкового кодексу України, а саме завищено обсяг операцій з вивезення товарів за межі митної території України на суму 131851грн. Зазначене порушення не призвело до збільшення (зменшення) податкових зобов'язань за листопад 2017р.

На підставі висновків акту перевірки ГУ ДФС у Запорізькій області прийнято податкові повідомлення-рішення:

-№ від 04.04.2018 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування на 61092 грн. та застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції у сумі 30546 грн.

-№ від 04.04.2018 року, яким зменшено позивачу суму від'ємного значення з ПДВ на 11002 грн.

Вирішуючи спір суд першої інстанції зазначив, що висновки про порушення позивачем податкового законодавства, наведені відповідачем в Акті перевірки, є необґрунтованими, у зв'язку з чим спірні податкові повідомлення-рішення контролюючого органу, прийняті на підставі встановлених Актом порушень, є протиправними та підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Пунктом 198.1 ст. 98 Податкового кодексу України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

За змістом п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

За приписами п. 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг з метою їх використання в господарській діяльності.

Пунктом 198.6 ст.198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів (послуг), на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п. 201.6, 201.10 ст. 201 ПК України). Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності, які підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Згідно з п. 44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону № 996-ХІV бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

За змістом ч. 1 ст. 9 вищезазначеного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Частиною 2 ст. 9 Закону № 996-ХІV передбачені обов'язкові реквізити, які мають містити первинні та зведені облікові документи.

Отже, колегія суддів зазначає, що для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, що складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків, що кореспондується з нормами Податкового кодексу України.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що судова практика вирішення податкових спорів виходить із презумпції добросовісності платника, яка презюмує економічну виправданість його дій, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, і достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Як вбачається з матеріалів справи ТОВ "ДОФ РЕАЛІТІ" включено до складу податкового кредиту Декларації з ПДВ за листопад 2017 року операції з наступними контрагентами-постачальниками:

- з ТОВ "ДП СВ АЛЬТЕРА ЗАПОРІЖЖЯ" на загальну суму ПДВ 38683,67 грн. При цьому договір з вказаним контрагентом не укладався, отримано рахунки на оплату товару №2706 від 20.11.2017, №2609 від 09.11.2017, №2590 від 08.11.2017, №2553 від 03.11.2017. На перевірку та до матеріалів справи надані також податкові накладні, видаткові накладні та товарно-транспортні накладні;

- з ТОВ "ЕВОКОМ.ЮА" на загальну суму ПДВ 8619 грн. Договір з ТОВ "ЕВОКОМ.ЮА" не укладався, від контрагента отримано рахунки на оплату товару №32823 від 21.11.2017, №32438 від 06.11.2017, в ході перевірки надані видаткові накладні по взаємовідносинах з ТОВ "ЕВОКОМ.ЮА" , та товарно-транспортні накладні;

- з ТОВ «АВ МЕТАЛ ГРУП» на загальну суму ПДВ 4720,87 грн. Договір з ТОВ «АВ МЕТАЛ ГРУП» не укладався, від контрагента отримано рахунки на оплату товару №800006212 від 13.11.2017, № від 31.10.2017, в ході перевірки надані видаткові накладні по взаємовідносинах з ТОВ «АВ МЕТАЛ ГРУП» , та товарно-транспортні накладні;

- з ТОВ "ЕЛСІМ" на загальну суму ПДВ 2600,64 грн. Договір з ТОВ "ЕЛСІМ" не укладався, від контрагента отримано рахунок на оплату товару №СФ-0003691 від 22.11.2017, до перевірки надано податкову накладну, видаткову накладну, а також товарно-транспортну накладну;

- з ТОВ "Алькорд" на загальну суму ПДВ 1943,20 грн. Договір з ТОВ "Алькорд" не укладався, від контрагента отримано рахунок на оплату товару №СФ-0003035 від 02.11.2017, в ході перевірки надано також податкову накладну, видаткову накладну та товарно-транспортну накладну;

- з ТОВ "ТК-ЛІДЕР" на загальну суму ПДВ 1592,98 грн. Договір з ТОВ "ТК-ЛІДЕР" не укладався, від контрагента отримано рахунки на оплату товару ЛТ0009550 від 20.11.2017. До перевірки надані видаткові накладні, податкові накладні та товарно-транспортні накладні;

- з ОСОБА_1 листопад 2017 року на загальну суму ПДВ 823,50 грн., за надання послуг з нанесення порошково-полімерного покриття на метал. Договір з ОСОБА_1 не укладався. Від контрагента отримано рахунки на оплату послуг №000497 від 28.11.2017, №0000489 від 24.11.2017, №0000486 від 20.11.2017, №0000472 від 09.11.2017, №0000452 від 30.10.2017, №0000465 від 07.11.2011, №0000459 від 02.11.2017. В ході перевірки та до матеріалів справи надані акти здачі - прийняття робіт (надання послуг);

- з ТОВ "ЦЕНТР "ГАЗ ЗАПЧАСТИНА" на суму ПДВ 518,87 грн. Договір з ТОВ "ЦЕНТР "ГАЗ ЗАПЧАСТИНА" не укладався, від контрагента отримано рахунок на оплату товару №0731715 від 28.11.2017, №0705538 від 14.11.2017, №0703418 від 13.11.2017, під час перевірки також надано податкову та видаткову накладну, товарно-транспортну накладну;

- з ТОВ "РАЙЗ-ПАК" на суму ПДВ 418,33 грн. Договір з ТОВ " РАЙЗ-ПАК " не укладався, від контрагента отримано рахунок на оплату товару №855 від 28.11.2017, №845 від 14.11.2017, №808 від 07.11.2017, під час перевірки також надано податкову та видаткову накладну, товарно-транспортну накладну;

- з ТОВ "ЗАПОРІЗЬКА ЕЛЕКТРОПРОМИСЛОВА ГРУПА" на загальну суму ПДВ 355,95 грн. Договір з ТОВ "ЗАПОРІЗЬКА ЕЛЕКТРОПРОМИСЛОВА ГРУПА" не укладався, від контрагента отримано рахунки на оплату товару № від 06.11.2017. На перевірку та до матеріалів справи надано податкові накладні, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні;

- з ТОВ "НОВА ПОШТА" на загальну суму ПДВ 257,47 грн. Договір з ТОВ "НОВА ПОШТА" не укладався, від контрагента отримано рахунки на оплату товару №НП/4-0048316 від 10.11.2017. На перевірку та до матеріалів справи надано податкові накладні;

- з ТОВ «ФІЛУР ЕЛЕКТРИК» на загальну суму ПДВ 245,58 грн. Договір з ТОВ «ФІЛУР ЕЛЕКТРИК» не укладався, від контрагента отримано рахунки на оплату товару №3850 від 24.11.2017. На перевірку та до матеріалів справи надано податкові накладні, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні;

- з ТОВ "ОСНОВА - ЮГ" на загальну суму ПДВ 230,34 грн. Договір з ТОВ "ОСНОВА-ЮГ" не укладався, від контрагента отримано рахунки на оплату товару №ОСН0001305 від 20.11.2017. В ході перевірки та до матеріалів справи надані податкові накладні, видаткові накладні та товарно-транспортні накладні;

- з ПАТ "СОЛДІ І КО" на загальну суму ПДВ 82 грн. Договір з вказаним контрагентом не укладався, від контрагента отримано рахунок на оплату товару №712586 від 29.11.2017, в ході перевірки надано податкову накладну, видаткову накладну та товарно-транспортну накладну.

Контролюючий орган в акті перевірки, ставлячи під сумнів вказані операції, посилається на недоліки в наданих під час перевірки товарно-транспортних накладних, зокрема, щодо відсутності даних стосовно довіреності вантажоодержувача, повної адреси навантаження товару (вулиця, будинок), відповідальної особи вантажовідправника, яка здала товар; номер видаткової накладної на вантаж, зазначений у товарно-транспортній накладній, номеру видаткової накладної; відсутності відомості про вантажно-розвантажувальні операції та інш.

З цього питання колегія суддів зазначає, що «Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені Наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997 року не встановлюють правил податкового обліку, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому, документи обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу матеріальних цінностей.

Також, недоліки оформлення товарно-транспортних накладних, за якими до позивача надходили товари є безпідставним, оскільки, податкове законодавство не ставить в залежність право платника податків на податковий кредит від наявності чи відсутності товарно-транспортної накладної, а Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, на які посилається податковий орган, не є законодавчим документом з питань оподаткування і не можуть регламентувати виключний порядок документування в податковому обліку валових витрат та податкового кредиту.

В даному випадку належними доказами, а саме видатковими, податковими, прибутковими накладними, платіжними документами, довіреностями, підтверджено оприбуткування товару позивачем. Отже, висновок щодо безтоварності операцій позивача є безпідставними.

Крім того, в перевіряємому періоді між позивачем (замовник) та з ФОП ОСОБА_3 (підрядник) укладено договір підряду №23/8 від 31.10.2017 року, відповідно до якого підрядник приймає на себе зобов'язання по виробництву периферійного устаткування - Крісло-симулятор, з матеріалів замовника, а замовник зобов'язується прийняти виготовлену продукцію й оплатити вартість виконаних робіт. Згідно з актом здачі-прийняття робіт №11 від 30.11.2017 здійснено виробництво обладнання (периферійного устаткування) на загальну суму 268500 грн.

По зазначеній господарській операції з ФОП ОСОБА_3 контролюючий орган зазначає, що місце зберігання ТМЦ, місце виробництва периферійного устаткування не відповідає вимогам договору та даним первинних документів (товарно-транспортних накладних, виробничих накладних на переміщення у переробку сировини та матеріалів).

Щодо наведених зауважень колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції оскільки виготовлення продукції є технологічним процесом і позивач має право вирішувати самостійно без втручання в його господарську діяльність суб'єктів владних повноважень.

З урахуванням викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо хибності висновків контролюючого органу стосовно того, у ТОВ "ДОФ РЕАЛІТІ" відсутні витрати на зазначену послугу.

Також, колегія суддів не погоджується з твердженням податкового органу щодо відсутності права на отримання бюджетного відшкодування за період листопад 2017 року та права на врахування суми від'ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку у розмірі 11002 грн. з посиланням на те, що сам по собі факт сплати коштів контрагентам не є безумовним підтвердженням того, що поставка мала місце. Тобто, на думку відповідача при здійсненні передплати та відсутності факту поставки не виконуються вимоги пп.14.1.191 та п. 200.4 ст. 200 ПК України.

Проте, відповідно до пп.б п. 200.4 ст. 200 Податкового Кодексу України визначено, що бюджетному відшкодуванню за заявою платника підлягає сума податку, фактично сплачена отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України.

Стосовно послуг ТОВ «НОВА ПОШТА», то вказаною юридичною особою надаються послуги по організації перевезення відправлень, про що вказується в рахунках, актах - здачі -прийняття робіт, податкових накладних, документах на оплату які досліджувалися під час перевірки. Номенклатура товарів, які перевозяться ТОВ «НОВА ПОШТА» у вищевказаних документах зазначається узагальнено, що не впливає на зміст проведених господарських операцій та сплату податку на додану вартість за ними.

Доводи контролюючого органу стосовно відсутності у ТОВ «ДОФ РЕАЛІТІ» власних чи орендованих складських, виробничих приміщень також не підтверджують висновок про безтоварність господарських та відсутність права на бюджетне відшкодування. Згідно висновку суду та пояснень позивача наведене обумовлено тим, що придбані комплектуючи відразу передавалися підряднику (ФОП ОСОБА_3) для виробництва периферійного устаткування, в той час як готова продукція транспортувалась зі складу підрядника на експорт, що не є порушення бухгалтерського обліку.

Отже, суд не вбачає допущення позивачем завищення податкового кредиту в листопаді 2017 року на суму 61 092 грн.

Таким чином, доводи апеляційної скарги фактично обґрунтовані висновками податкового органу, наведеними в акті перевірки, та спростовуються вищенаведеними обставинами справи.

Відповідачем, на якого відповідно до ч.2 ст.77 КАС України покладено обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого рішення, не доведено факт вчинення позивачем господарської операції без мети настання реальних правових наслідків, та з порушенням публічного порядку.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Згідно ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.08.2018 р. в адміністративній справі №808/1747/18 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 328 - 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко