Справа № 822/2853/17
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

24 січня 2019 року

Київ

справа №822/2853/17

адміністративне провадження №К/9901/45961/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Білоуса О.В.,

суддів Желтобрюх І.Л., Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2018 року (суддя-доповідач Драчук Т.О., судді Загороднюк А.Г., Полотнянко Ю.П.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ № 178 (№ 13-РС) від 22 серпня 2017 року про звільнення молодшого сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_2 у відставку за станом здоров`я;

- зобов`язати відповідача подати документи командуванню на видачу наказу про звільнення ОСОБА_2 у зв`язку з настанням його смерті у день проходження військової служби.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано пункт 1 параграфу 1 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) № 13-РС від 22 серпня 2017 року, та пункт 1 і підпункт 3.3 пункту 3 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 179 від 22 серпня 2017 року;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з ухваленим у справі рішенням суду першої інстанції Військова частина НОМЕР_1 звернулася з апеляційною скаргою до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2018 року апеляційну скаргу залишено без руху, у зв`язку пропуском строку звернення до суду та запропоновано скаржнику десятиденний строк з дня отримання ухвали для надання доказів поважності причин пропуску строку звернення з апеляційною скаргою.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2018 року визнано неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року та повернуто апеляційну скаргу особі, яка її подала.

Не погоджуючись з ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2018 року, Військова частина НОМЕР_1 подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просила скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначив, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про пропуск відповідачем десятиденного строку звернення до суду з апеляційною скаргою. Військова частина НОМЕР_1 , посилаючись на положення частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року, далі КАС України) зазначає, що повний текст оскаржуваного судового рішення було складено 18 грудня 2017 року, тобто вже після внесення змін до КАС України, а тому відповідач має право оскаржити постанову суду першої інстанції до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів. Також скаржник вважає, що суд апеляційної інстанції безпідставно не взяв до уваги доводи скаржника щодо неможливості вчасного звернення до суду у зв`язку із тим, що Військова частина НОМЕР_1 , на виконання вимог директиви командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 12 жовтня 2017 року, в термін до 31 грудня 2017 року здійснювала повне переміщення фондів за адресою АДРЕСА_1 . При цьому, скаржник зазначив про неможливість надати суду апеляційної інстанції копії вищезазначеної директиви, оскільки в ній міститься інформація з обмеженим доступом.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення касаційної скарги.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, оскаржувана постанова Хмельницького окружного адміністративного суду прийнята 12 грудня 2017 року за участю представника відповідача та складена в повному обсязі 18 грудня 2017 року. Судом першої інстанції як під час проголошення вступної та резолютивної частини постанови, так і в повному її тексті, сторонам роз`яснено подальший порядок оскарження до суду апеляційної інстанції.

Також судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, оскаржувану постанову апелянт отримав 22 грудня 2017 року. Отже, останнім днем на подання апеляційної скарги є 02 січня 2018 року. Однак, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції, згідно штампу військової частини НОМЕР_1 , датована 10 січня 2018 року, що свідчить про порушення десятиденного строку звернення з апеляційною скаргою.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції від 12 грудня 2017 року подано 10 січня 2018 року, тобто з порушенням, встановленого статтею 186 КАС України строку. Суд апеляційної інстанції зазначив, що звертаючись з апеляційною скаргою 10 січня 2018 року, строк звернення до суду скаржником пропущено, а наведені ним підстави пропуску строку на апеляційне оскарження не можуть бути поважною причиною для їх поновлення. Суд апеляційної інстанції, посилаючись на положення пункту 12,13 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України (у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року) зазначив про безпідставність доводів відповідача про необхідність застосування тридцятиденного строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, встановленого статтею 295 КАС України.

Колегія суддів касаційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду апеляційної інстанції, враховуючи наступне.

15 грудня 2017 року набрав чинності КАС України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ, пунктом 13 Розділу VІІ «Перехідні положення» якого передбачено, що судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання ним чинності.

Відповідно до частини другої статті 186 КАС України (в редакції, чинній на момент прийняття постанови суду першої інстанції) апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Частиною третьою статті 298 КАС України (в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року) визначено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Отже, у випадку пропуску строку апеляційного оскарження підставами для розгляду апеляційної скарги є лише наявність поважних причин (підтверджених належними доказами), тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

Водночас, статтею 44 КАС України закріплено обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, виконання обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно строків подачі апеляційної скарги, покладається на особу, яка має намір її подати, а тому остання повинна вчиняти усі необхідні для своєчасного звернення з належним чином оформленою апеляційною скаргою.

Разом з тим, як зазначив Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у пункті 39 справи Устименко проти України, принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представити свою справу за таких умов, які не ставлять його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Кожній стороні повинна бути надана можливість знати про зауваження або докази, надані іншою стороною, включаючи апеляційну скаргу, та надати власні зауваження з цього приводу.

У пунктах 46, 47 цього ж Рішення ЄСПЛ вказує на те, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі Рябих проти Росії. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі Пономарьов проти України).

Як вже зазначалося вище, у судовому засіданні суду першої інстанції було проголошено вступну та резолютивну частини постанови від 12 грудня 2017 року, копію її повного тексту відповідач отримав 22 грудня 2017 року, а тому, з огляду на приписи пункту 13 Розділу VІІ Перехідні положення КАС України (в редакції, що набрала чинності з 15 грудня 2017 року) щодо застосування при апеляційному оскарженні судових рішень, ухвалених судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, строків оскарження, що діяли до набрання ним чинності, й частини другої статті 186 КАС України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року), останнім днем звернення до суду з апеляційною скаргою було 02 січня 2018 року, проте з апеляційною скаргою Військова частина НОМЕР_1 звернулась лише 10 січня 2018 року, тобто з порушенням встановленого строку.

Доводи Військової частини НОМЕР_1 щодо пропуску строку апеляційного оскарження у зв`язку із здійсненням, в термін до 31 грудня 2017 року переміщення фондів за адресою АДРЕСА_1 на виконання директиви командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 12 жовтня 2017 року, правильно були визнані судом апеляційної інстанції неповажними, оскільки відповідачем не надано доказів цього факту, та не зазначено, як саме вказані обставини вплинули на пропуск строку подання апеляційної скарги.

Жодних інших доказів у підтвердження поважності причин пропуску строку на звернення з апеляційною скаргою на постанову суду першої інстанції відповідач до суду не надав.

Враховуючи викладене та зважаючи, що апеляційна скарга на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року подана Військовою частиною НОМЕР_1 поза межами законодавчо встановленого десятиденного строку її апеляційного оскарження і нею не наведено достатніх обґрунтувань для висновку щодо пропуску цього строку з поважних причин, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду апеляційної інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини 1 статті 299 КАС України.

Доводи касаційної скарги не спростовують і не ставлять під сумнів установлені судом апеляційної інстанції обставини, а до скарги не додано будь-яких доказів поважності пропуску строку на апеляційне оскарження, які би зумовлювали об`єктивну неможливість вчасного звернення з апеляційною скаргою.

Разом з тим, як убачається з мотивувальної частини ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2018 року, суд апеляційної інстанції, керуючись положеннями пункту 4 частини першої статті 299 КАС України дійшов висновку про неповажність причин пропуску строку звернення відповідачем з апеляційною скаргою, зазначених у клопотанні, поданому на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та у зв`язку із чим, наявності підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Проте, резолютивна частина вказаної ухвали містить висновки суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів, особі, яка її подала.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 299 КАС України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Отже, нормами КАС України чітко визначено, як дії суду при подачі апеляційної скарги з пропуском строку, так і дії суду у разі неподання у встановлений судом строк заяви про поновлення цього строку або визнання судом підстав для поновлення строку, вказаних у заяві, неповажними.

Колегія суддів наголошує на тому, що у цьому випадку наслідком визнання судом неповажними підстав пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою є постановлення ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження, про що прямо зазначено у пункті 4 частини першої статті 299 КАС України.

Однак, суд апеляційної інстанції, всупереч вимогам вказаної статті повернув апеляційну скаргу Військовій частині НОМЕР_1 , у зв`язку з чим порушив норми процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 353 КАС України (в редакції з 15 грудня 2017 року) підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

За такого правового врегулювання та обставин справи Верховний Суд вважає, що судом апеляційної інстанції допущене порушення норм процесуального права, зокрема пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

З огляду на викладене, ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2018 року необхідно скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2018 року скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В.Білоус

Судді І.Л.Желтобрюх

Т.Г.Стрелець