Справа № 127/32794/18
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/32794/18

Головуючий у 1-й інстанції: Чернюк І.В.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

24 січня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Граб Л.С. Гонтарука В. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 січня 2019 року (повний текст якого складено у м. Вінниці) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора батальйону 1 роти 2 управління патрульної поліції у Вінницькій області рядового поліції Бездітного Павла Анатолійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

у грудні 2018 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до інспектора батальйону 1 роти 2 управління патрульної поліції у Вінницькій області рядового поліції Бездітного Павла Анатолійовича, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову інспектора батальйону 1 роти 2 управління патрульної поліції у Вінницькій області рядового поліції Бездітного П.А. від 14.06.2018 серії ЕАА № 442564 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. 00 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що він 14.06.2018 не перебував на вул. Коцюбинського в м. Вінниці та не керував автомобілем марки ВАЗ 21061 д.н.з. НОМЕР_1 і не знає кому належить даний автомобіль. Також, позивач вказав на те, що підпис, що міститься в оскаржуваній постанові не його, у зв'язку із чим, на його думку, оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04 січня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Так, доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що судом першої інстанції не було повністю з'ясовано обставин, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Крім того, апелянт вказав на те, що суд першої інстанції не переконався у тому, що на вул. Коцюбинського , 1 у м. Вінниці відсутня смуга для маршрутних транспортних засобів, позначена знаком 5.8 ПДР.

24 січня 2019 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від відповідача, в якому останній заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін. У відзиві на апеляційну скарг містилось клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явився, при цьому надав 24 січня 2019 року заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку із неможливістю з'явитися в судове засідання його адвоката.

Розглянувши подану заяву, колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, оскільки в матеріалах справи відсутні належні документи, які б підтверджували факт звернення ОСОБА_2 до адвоката для представництва його інтересів в суді апеляційної інстанції, а відтак доводи заяви є необґрунтованими.

З огляду на викладене, протокольною ухвалою колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

За таких умов, згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, 14.06.2018 інспектором батальйону1 роти 2 управління патрульної поліції у Вінницькій області рядовим поліції Бездітним П.А. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 442564, якою визнано винним ОСОБА_2 в тому, що він 14.06.2018 о 07 год. 08 хв. в м. Вінниці по вул. Коцюбинського, 1 керуючи транспортним засобом марки "ВАЗ 21061" д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку руху на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.8, чим порушив п. 17.1 ПДР , внаслідок чого останній скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Вказаною постановою на позивача накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосовано адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення і відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Водночас, твердження позивача з приводу того, що він не керував транспортним засобом марки "ВАЗ 21061" д.н.з. НОМЕР_1 на ділянці дороги зазначеній в оскаржуваній постанові та взагалі не знає кому належить даний автомобіль, суд першої інстанції оцінив критично, оскільки дані твердження спростовуються показами наданими в судовому засіданні інспектором поліції і доказів, які б свідчили про невинуватість позивача не було виявлено.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 17.1 Правил дорожнього руху України на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Згідно з ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Положеннями ч. 3 ст. 122 КУпАП визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 222 КУпАП України органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Даючи правову оцінку доводам апелянта щодо протиправності винесення оскаржуваної постанови, колегія суддів враховує наступне.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач, керуючи транспортним засобом здійснив зупинку руху на смузі для маршрутних транспортних засобі, позначеною дорожнім знаком 5.8, за що останнього притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Доводи апелянта фактично зводяться до того, що він 14.06.2018 не перебував на вул. Коцюбинського в м. Вінниці, автомобілем марки ВАЗ 21061 д.н.з. НОМЕР_1 не керував і не знає кому належить даний автомобіль, підпис, що міститься в оскаржуваній постанові не його, а відтак, на його думку, оскаржувана постанова сфальсифікована і підлягає скасуванню.

З даного приводу колегія суддів зауважує, що в матеріалах справи дійсно відсутні будь-які докази того, що позивач вчинив вказане правопорушення, оскільки відповідачем не надано ні відеозапису, ні відповідної фото фіксації, ні інших доказів, які б підтверджували правомірність винесення оскаржуваної постанови.

Більше того, відповідач також не спростував доводів апелянта про те, що автомобіль марки ВАЗ 21061 д.н.з. НОМЕР_1 не належить ОСОБА_2, а відтак останній не міг ним керувати і судом першої інстанції безпідставно не прийнято до уваги вказані твердження позивача при винесенні оскаржуваного рішення, хоча суд першої інстанції в своєму рішенні вказав, що дані твердження позивача спростовуються показами відповідача, що суперечить принципу рівності учасників процесу, визначеному ст. 8 КАС України.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП, а відтак постанова від 14.06.2018 серії ЕАА № 442564 підлягає до скасування.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, в той час як доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 січня 2019 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора батальйону 1 роти 2 управління патрульної поліції у Вінницькій області рядового поліції Бездітного Павла Анатолійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора батальйону 1 роти 2 управління патрульної поліції у Вінницькій області рядового поліції Бездітного Павла Анатолійовича від 14.06.2018 серії ЕАА № 442564 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп.

Постанова суду набирає законної сили у порядку ст.ст. 272, 325 КАС України та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України не може бути оскаржена.

Постанова суду складена в повному обсязі 24 січня 2019 року.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Граб Л.С. Гонтарук В. М.