Справа № 465/7322/18
Суддя: Кузь В. Я.
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

26.12.2018 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Кузь В.Я.

з участю секретаря судового засідання Янковської С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови серії БР №186166 від 31 березня 2018 року про накладення адміністративного стягнення у розмірі 1020 ( одна тисяча двісті) гривень ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовною заявою про скасування постанови серії БР №186166 від 31 березня 2018 року про накладення адміністративного стягнення у розмірі 1020 ( одна тисяча двісті) гривень

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою серії БР №186166 від 31.03.2018р. в справі про адміністративне правопорушення його неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 5 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1020,00 гривень. Вважає дану постанову незаконною, такою, що винесена без врахування всіх обставин з місця події. Зазначає, що узгаданій постанові немає зафіксованих свідків, які б підтверджували твердження працівників Управління патрульної поліції у м. Львові.

Автомобіль марки WOLKSWAGEN GOLFд.н.з. RBIAL62 на вул. Джорджа Вашингтона, 8 у м. Львові на місця для осіб з інвалідністю він не паркував, Того дня, вийшов із закладу МЕТРО», після чого працівники Управління патрульної поліції у м. Львові склали протокол відносно нього, хоча факту паркування вони не бачили.

Вказаний автомобіль перебуває у користуванні його брата - ОСОБА_2, даний автомобіль є застрахований на його ім'я та він - ОСОБА_1 є особою з інвалідністю. Таким чином, 31.03.2018р. ОСОБА_1, як особа з інвалідністю запаркував свій автомобіль на місця для осіб з інвалідністю, а протокол складено на іншу особу.

Наведені факти працівниками Управління патрульної поліції у м. Львові, зокрема рядовим поліції ОСОБА_3, до уваги взято не було.

Одночасно повідомив, що вказану постанову отримав 04.04.2018р. та оскаржив 05.04.2018р., що підтверджується відміткою на позовній заяві від 05.04.2018р.

Разом з тим, вказаний позов із невідомих йому причин залишено без розгляду. Відтак, просить поновити строк звернення до суду із вказаним адміністративним позовом та задовольнити його.

В судове засідання позивач не зявився, при цьому подав заяву про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, хоч про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч. 2 ст. 268 КАС України, подав відзив на позов відповідно до якого просить відмовити у задоволенні такого, оскільки позивачем було подано заяву про залишення без розгляду позову, яким він аргументує причини пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши докази наявні в матеріалах справи, суд приходить до переконання, що позивачу слід поновити строк звернення до суду за захистом свого порушеного права, а позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст.121 ч.1 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вбачається з поданих матеріалів позивач 05 квітня 2018 року звернувся до Франківського районного суду м. Львова із вказаним позовм, який ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 12 жовтня 2018 року залишено без розгляду , відтак з наведених обставин суд вважає, що строк на оскарження слід поновити.

Судом встановлено, що постановою інспектора взводу 1 роти 3 батальйону 3 УПП у м. Львові ОСОБА_3 серії БР № 186166 від 31.03.2018р на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за порушення ч.5 ст.122 КУпАП, а саме: зупинку автомобіля на місці, яке позначено дорожнім знаком 5.38 " Місце для стоянки із додатковою табличкою до нього 7.17 " Інваліди", чим порушив п. 8.1 ПДР України.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КУпАП, передбачено відповідальність за зупинку чи стоянку транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю".

Відповідно до п.8.1. ПДР України, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду відзив, де аргументів позивача щодо безпідставності притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 122 КУпАП не спростував.

Враховуючи, що відповідачем не було доведено належними, достатніми та допустимими доказами, обставин невиконання позивачем вимог п. 2.9. д ПДР України, то підстави вважати, що позивач порушив зазначені положення ПДР України - відсутні.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відеофіксації порушення позивачем правил дорожнього руху тощо.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідачем не були дотримані вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП, а саме, не враховано характер правопорушення, ступінь вини, майновий стан, особу правопорушника та обставини, які пом'якшують відповідальність, тобто інспектором не обєктивно досліджені та не враховані всі обставини, які мають значення для винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З урахуванням наданих доказів та вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку, що при винесенні відповідачем постанови про адміністративне правопорушення порушено норми чинних законодавчих нормативно-правових актів, зокрема право на захист позивача. Вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані відповідачем, тому постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню.

Визначаючи завдання адміністративного судочинства, законодавець у ст.. 2 КАС України зазначив, що таким завданням є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно правових відносин від порушень з боку органів державної влади , органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Судові витрати стягнути із відповідача відповідно до вимог ст. 139 КАС України.

На підставу наведеного, керуючись ст.ст. 77, 229, 241, 244, 246, 271, 286 КАС України, ст. 7, 33, 122, 251, 280 КУпАП України, суд,-

У Х В А Л И В :

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із адміністративним позовом на оскарження постанови серії БР №186166 від 31 березня 2018 року.

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови серії БР №186166 від 31 березня 2018 року про накладення адміністративного стягнення у розмірі 1020 ( одна тисяча двісті) гривень задовольнити .

Постанову про адміністративне правопорушення серії БР №186166 від 31 березня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 122 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у розмірі 1020 ( одна тисяча двадцять) гривень 00 коп., скасувати.

Стягнути з бюджетних асигнувань управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19) на користь держави судові витрати в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Воського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. Кузь