Справа № 823/2638/18
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/2638/18 Суддя (судді) першої інстанції: А.В. Руденко
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Епель О.В., Степанюка А.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Кропивнянської сільської ради Золотоніського району Черкаської області про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Кропивнянської сільської ради Золотоніського району Черкаської області №31-9/VІІ від 30.05.2018 про відмову у наданні йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га, розташованої на території Кропивнянської сільської ради Золотоніського району.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відмова відповідача у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ґрунтується на підставі, не передбаченій нормами Земельного кодексу України, при цьому, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на який посилається відповідач, не передбачено надання права першочергового відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства для учасників АТО.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2018 року в задоволенні позову відмовлено, при цьому, суд першої інстанції виходив з того, що відмовляючи у наданні позивачеві дозволу на розробку проекту землеустрою, сільська рада діяла в межах чинного законодавства з урахуванням перспективності та раціональності у використанні вищевказаної земельної ділянки, крім того, надання дозволів на розробку проектів землеустрою двом окремим громадянам щодо однієї і тієї ж земельної ділянки є таким, що суперечить вимогам ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України, оскільки спричинить позбавлення одного з них можливості завершити процедуру отримання у власність даної земельної ділянки.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову. Апелянт наголошує, що законом встановлено чіткий порядок і процедуру дій органу місцевого самоврядування, при цьому, закон не забороняє при наявності двох заяв про надання дозволу на розробку проекту землеустрою по одній і тій земельній ділянці видавати два і більше дозволи. Крім того, апелянт зазначає, що суд помилково застосував до спірних правовідносин вимоги Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», оскільки дані правовідносини ним не регулюються.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

Як установлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням Кропивнянської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 12.08.2015 №63-2/VI визначено, що учасники АТО - жителі та уродженці сіл Кропивнянської сільської ради - мають першочергове право на забезпечення земельними ділянками як із земель комунальної власності (в межах населених пунктів сільської ради), так і із земель державної власності (за межами населеного пункту).

Так, 21 травня 2018 року позивач звернувся до Кропивнянської сільської ради із клопотанням від 18.05.2018, в якому просив надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Кропивнянської сільської ради Золотоніського району Черкаської області (в межах населеного пункту).

Згідно з рішенням Кропивнянської сільської ради Золотоніського району Черкаської області VII скликання 31 сесії від 30.05.2018 №31-9/VII позивачу відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у зв'язку з тим, що дана земельна ділянка була виділена учасникам АТО, які звернулися з відповідними заявами.

Так, листом від 05.06.2018 №756 відповідач повідомив позивача, що керуючись ч. 1 ст. 122, ст. 118 Земельного кодексу України, п. 14 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на виконання рішення Кропивнянської сільської ради від 12.08.2015 №63-2/VI «Про першочергове забезпечення земельними ділянками учасників АТО», враховуючи те, що до сільської ради раніше від позивача із заявами про надання земельних ділянок звернулись учасники АТО - жителі села, які повернулись із зони АТО або в даний час перебувають в зоні АТО, та мають право на першочергове надання їм земельних ділянок, Кропивнянська сільська рада прийняла рішення відмовити позивачу у наданні земельної ділянки, на яку він претендує.

Позивач, не погоджуючись з таким, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність такої відмови, проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку

Передача земельних ділянок в користування передбачає проходження певної процедури з виготовлення проекту землеустрою (або технічної документації у разі надання у користування земельної ділянки, межі якої встановлені в натурі (на місцевості), без зміни її цільового призначення), його погодження компетентними органами тощо, що в подальшому є підставою для прийняття відповідного рішення органом місцевого самоврядування з цього питання (стаття 123 ЗК України ).

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Водночас, згідно із приписами статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. При цьому документи, що посвідчують право на земельну ділянку, визначені у статті 126 ЗК України.

Як установлено судом, позивач до клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою надав: копію паспорта та ідентифікаційного номеру; згоду на збір персональних даних; графічний матеріал, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, що відповідає вимогам ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України.

Водночас, колегія суддів акцентує увагу на тому, що відповідно до статті 118 Земельного кодексу України порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянами передбачає реалізацію таких послідовних етапів: звернення громадян з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування; розробка суб'єктами господарювання за замовленням громадян проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 186-1 Земельного кодексу України; затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 Земельного кодексу України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок. При цьому, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 13 грудня 2016 року в справі № 815/5987/14 та Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в справі № 545/808/17, 27 березня 2018 у справі №463/3375/15-а.

Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Колегія суддів звертає увагу, що положення Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та рішенням Кропивнянської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 12.08.2015 №63-2/VI не передбачено заборони для надання дозволу на розроблення проектів землеустрою, зокрема для ведення індивідуального садівництва, іншим громадянам, які не є учасниками АТО.

Відтак, формальні підстави в не наданні дозволу свідчать про зловживання своїм обов'язком відповідача надати такий дозвіл у відповідності до вимог закону, чим порушуються права позивача, гарантовані Конституцією України.

В даному випадку, як позивач, так і інші особи, що подали відповідні клопотання до відповідача, мають рівне право розробити проекти землеустрою, подальше затвердження яких відбувається із кінцевим визначенням особи, що отримає право власності або користування (оренду) на ділянку.

Отже, у ради відсутні підстави вважати пріоритетність того чи іншого заявника на стадії надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що рішення Кропивнянської сільської ради Золотоніського району Черкаської області №31-9/VІІ від 30.05.2018 про відмову у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га, розташованої на території Кропивнянської сільської ради Золотоніського району є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки прийнято з порушенням норм чинного законодавства

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2018 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Кропивнянської сільської ради Золотоніського району Черкаської області №31-9/VІІ від 30.05.2018 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність».

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Епель

А.Г. Степанюк