Справа № 802/4033/15-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

24 січня 2019 року

м. Київ

справа № 802/4033/15-а

адміністративне провадження № К/9901/13168/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стародуба О.П.,

суддів - Анцупової Т.О., Кравчука В.М.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01.03.2016р. (судді - Сапальова Т.В., Боровицький О.А., Матохнюк Д.Б.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У грудні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила:

визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - Уповноважена особа Фонду) щодо визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) «Лояльний on-line» у гривнях від 03.12.2014р. №3145, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») та нею;

зобов'язати Уповноважену особу Фонду подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про неї, як вкладника, стосовно зміни розміру належної їй суми та збільшити її на 191200,79 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він є вкладником у розумінні статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не включення його до Переліку та Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, позбавило його можливості отримати суму відшкодування, яка гарантована вкладнику законом.

Посилається на відсутність законних підстав для відмови йому у виплаті гарантованої суми коштів за договором банківського вкладу та не включення його до Загального реєстру вкладників, оскільки Уповноваженою особою Фонду не визначено конкретної підстави нікчемності правочину неплатоспроможного банку згідно частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не наведено доказів та обґрунтувань того, що договір банківського вкладу (депозиту) має ознаки нікчемного правочину, не вказано які саме пільги чи переваги він отримав як владник банку, а також не зазначено доказів які б свідчили, що зазначений правочин є таким, що суперечить нормам Цивільного кодексу України та інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 15.01.2016р. в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01.03.2016р., скасовано постанову суду першої інстанції, позов задоволено.

Визнано протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» щодо визнання нікчемним договору №3145 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний on-line» у гривнях від 03.12.2014р., укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та позивачем.

Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про вкладника позивача стосовно зміни розміру належної їй суми та збільшити її на 191200,79 грн.

З ухваленим у справі рішенням суду апеляційної інстанції не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» щодо проведення перевірки по виявленню нікчемних правочинів та застосування відповідних наслідків повністю відповідають нормам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», порушень прав позивача, як вкладника, при цьому не порушено.

Крім того, посилається на те, що перерахування грошових коштів на банківський рахунок позивача відбулось шляхом «дроблення» великого вкладу, при цьому створено перевагу третій особі - ПСП «Поділля-Агро» перед іншими добросовісними вкладниками банку та отримання більшої ніж гарантована Фондом гарантування вкладів фізичних осіб суми вкладу.

Позивач у поданому до суду відзиві просить залишити касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до частин 1, 2, 4 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб'єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах.

Згідно частин 1, 2, 5, 6 статті 27 цього Закону Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до частини 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Згідно пункту 7 частини 3 статті 38 цього Закону правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з підстави, якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Частиною 4 статті 38 цього Закону передбачено, що Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

В ході розгляду справи по суті судами попередніх інстанцій встановлено, що 02.12.2014р. між позивачем та Приватним сільськогосподарським підприємством «Поділля-Агро» укладено Договір №9 про надання поворотної фінансової допомоги.

Відповідно до умов цього Договору ПСГП «Поділля-Агро» надає позивачу поворотну фінансову допомогу в розмірі 200000 грн, а позивач зобов'язується повернути підприємству надані кошти в строк до 28.02.2015р.

02.12.2014р. між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір №010-01537-021214 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів.

Відповідно до пункту 1.2. цього Договору банк відкриває позивачу поточний рахунок НОМЕР_1 у гривнях, та оформлює за ініціативою позивача і надає у її користування електронний платіжний засіб платіжної системи Visa International та/або Master Card.

03.12.2014р. між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір № 3145 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний on-line» у гривнях №0712 в строк до 02.01.2015р.

Відповідно до пункту 1.2 Договору сума вкладу складає 200000 грн.

Пунктом 1.8 цього Договору визначено, що зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого у банку, або готівкою через касу банку в день укладення сторонами цього Договору.

Згідно пункту 1.9. цього Договору нараховані проценти за вкладом виплачується позивачу одночасно з поверненням суми вкладу у разі закінчення строку залучення вкладу шляхом зарахування на поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватись із використанням електронних платіжних засобів НОМЕР_1.

Судами встановлено, що постановою Правління Національного банку України від 02.03.2015р. №150 віднесено ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних та визнано такою, що втратила чинність постанову від 30.10.2014р. №692/БТ «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії проблемних».

02.03.2015р. Виконавча дирекція Фонду прийняла рішення №51 про початок процедури виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на 3 місяці з 03.03.2015р. по 02.06.2015р.

Рішеннями Виконавчої дирекції Фонду від 08.04.2015р. №71 та від 03.08.2015р. №147 вирішено продовжити строк здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» по 02.10.2015р.

17.09.2015р. відбулось засідання Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями ПАТ «Дельта Банк», призначеної наказом Уповноваженої особи Фонду від 29.05.2015р. №408.

За наслідками засідання прийнято рішення про затвердження результатів перевірки, якою виявлено правочини (договори) за вкладними операціями, що є нікчемними згідно п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» згідно переліку, наведеному у Додатку №1, про видання відповідного наказу щодо виявлення договорів банківського вкладу (депозиту), за якими кошти на рахунки перераховані іншими фізичними особами та які є нікчемними згідно п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону із застосуванням відповідних наслідків.

Відповідно до Додатку №1 (реєстр операцій) до протоколу засідання Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями ПАТ «Дельта Банк» від 17.09.2015р. під порядковим номер 213 внесено проведення банківської операції з перерахування від ПСГП «Поділля-Агро» на користь позивача 200000 грн за призначенням платежу «надання поворотньо-фінансової допомоги згідно договору №9 від 02.12.2014р.».

Наказом Уповноваженої особи Фонду від 18.09.2015р. №822 застосовано наслідки нікчемності операцій (транзакцій) по перерахуванню коштів на рахунки фізичних осіб з рахунків юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців на рахунки фізичних осіб - клієнтів банку, що є нікчемними з підстав, визначених п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» згідно переліку, наведеному в Додатку №1 до наказу.

Під порядковим номером №210 у Додатку №1 до наказу №822 від 18.09.2015р. (реєстр операцій (транзакцій) значиться рахунок позивача НОМЕР_1.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015р. №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Виконавча дирекція Фонду прийняла рішення від 02.10.2015р. №181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», відповідно до якого розпочато процедуру ліквідації банку, призначено Уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора банку, визначені статтями 37, 38, 51, частинами 1, 2 статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирову В.В. строком на два роки з 05.10.2015р. по 04.10.2017р. включно.

16.12.2015р. позивач звернулась до Уповноваженої особи Фонду із письмовою заявою з проханням надати інформацію щодо невиплати їй грошових коштів за договором №010-01537-021214 від 02.12.2014р., проте дана заява була залишена без відповіді.

Крім того, судами встановлено, що у телефонній розмові позивача повідомлено про те, що договір банківського вкладу №3145 від 03.12.2014р., укладений між нею та ПАТ «Дельта Банк», є нікчемним відповідно до статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та статті 216 Цивільного кодексу України.

Також встановлено, що позивач звернулась на «гарячу лінію» Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та дізналася про те, що її включено до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а також про необхідність з'явитись 05.11.2015р. у відділення банку - партнера для отримання відповідних коштів.

Як вбачається із роздруківки міжнародної системи грошових переказів Welsend позивач отримала від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб виплату процентів за банківським вкладом згідно договору в розмірі 8799,21 грн.

Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що приймаючи наказ про визнання нікчемним договір банківського вкладу, укладеного між позивачем та ПАТ «Дельта Банк», Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку діяла в межах наданих їй повноважень та на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Крім того, суд першої інстанції виходив з того, що з часу прийняття постанови Національного банку України від 30.10.2014 року № 692/БТ, якою ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії проблемних строком на 180 днів та встановлено певні обмеження в його фінансовій діяльності, тобто починаючи з 30.10.2014р. банку було заборонено приймати депозитні вклади та здійснювати будь-які операції, що призводять до збільшення встановленої державною суми відшкодування. За таких обставин укладення між банком та фізичними особами договорів банківського вкладу мало наслідком вчинення переваги перед іншими кредиторами, при цьому така перевага полягала у можливості отримати відшкодування коштів за рахунок Фонду через третіх осіб.

Також суд виходив з того, що кошти на банківський рахунок позивача надійшли від юридичної особи ПСГП «Поділля-Агро» шляхом внутрішньобанківських проводок, а це свідчить про те, що фактично переміщення «реальних» грошових коштів не здійснювалось, вказані обставини свідчать про штучність та фіктивність створення правових підстав для отримання клієнтами банку сум, що перевищують суми гарантованого відшкодування за проведеними операціями, а також є порушенням умов пункту 1.8. Договору.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що вказана операція призвела до того, що власник великого вкладу, залучивши кошти в сумі, що не перевищує граничного розміру відшкодування коштів за вкладами на рахунок позивача, фактично розділив суму власного вкладу на частини з метою отримання відшкодування коштів за власним вкладом в сумі, що перевищує розмір граничного відшкодування. Наслідком такого правочину є надання переваги вкладнику, розмір вкладу якого перевищує встановлений граничний розмір відшкодування, на отримання відповідного відшкодування замість отримання залишку вкладу понад граничний розмір відшкодування за рахунок реалізації майна банку в порядку черговості згідно статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції виходив з того, що право Уповноваженої особи Фонду на перевірку правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних згідно Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими цей Закон пов'язує нікчемність правочину. При цьому суд виходив з того, що жодна з перелічених підстав, вказаних у частині 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не підпадає до застосування у даних правовідносинах, не вказано конкретної підстави нікчемності правочину згідно такого переліку й Уповноваженою особою Фонду.

Крім того, суд апеляційної інстанції виходив з того, що постановою Правління Національного банку України від 30.10.2014р. №692/БТ встановлено обмеження в діяльності ПАТ «Дельта Банк» не допускати проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів, укладених до набрання чинності цією постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

Також суд виходив з того, що відповідно до статті 228 Цивільного кодексу України правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Проте в порушення положень цього закону Уповноваженою особою не надано доказів на підтвердження того, що договір банківського вкладу №3145 від 03.12.2014р. порушує публічний порядок та є нікчемним в розумінні цивільного законодавства України.

З такими висновками суду апеляційної інстанції колегія суддів частково погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи наведені у касаційній скарзі, висновки апеляційного суду не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи судами встановлено, що між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір банківського вкладу, позивач в силу положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відповідає вимогам до вкладника, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, відповідач протиправно не подав до Фонду інформацію щодо позивача про наявність таких підстав, а тому суд апеляційної інстанції обґрунтовано прийняв рішення про часткове задоволення позову.

Така обставина як наявність руху коштів по рахункам інших клієнтів банку, які мали на той час великі вклади, та відповідно до яких в цей час проводились операції по рахункам вкладників, не може бути підставою для відмови позивачу у включенні його до переліку вкладників.

Крім того, предметом розгляду і доведення у даній справі були фактичні обставини щодо наявності чи відсутності у відповідачів передбачених законом підстав для невключення позивача до Переліку вкладників і відповідно правомірності в зв'язку з цим їх дій та бездіяльності.

В той же час, встановлення дійсної належності отриманих на рахунок позивача коштів, фактів поділу великого вкладу з метою набуття права на його відшкодування за рахунок коштів Фонду, наявність в окремих осіб умислу на заволодіння державними коштами не були предметом розгляду у даній справі.

Такі фактичні обставини підлягають самостійному доведенню і встановленню на підставі відповідних доказів, за участю усіх осіб, для яких встановлення таких обставин може мати значення.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

В той же час, у постановах від 04.07.2018р. №819/353/16 та від 05.12.2018р. № 826/23064/15 Велика Палата Верховного Суду у подібних правовідносинах сформувала правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії щодо можливості розгляду в судовому порядку позовних вимог щодо визнання відповідачем нікчемним укладеного з позивачем договору.

Так, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що встановлена правова природа наказу Уповноваженої особи Фонду про визнання правочинів нікчемними унеможливлює здійснення судового розгляду щодо визнання його недійсним, а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу №6 від 18.11.2014р. в частині визнання правочину за договором банківського вкладу (депозиту), укладеного між банком та позивачем, нікчемним, не можуть бути розглянуті в судовому порядку.

Відповідно до пункту 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 354 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

За таких обставин, рішення апеляційного суду в частині задоволення позовних вимог щодо визнання договору нікчемним підлягають скасуванню із закриттям провадження в цій частині.

Таким чином, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню в частині позовних вимог щодо нікчемності правочину із закриттям в цій частині провадження у справі, а в решті - залишенню без змін.

Керуючись статтями 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково.

Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01.03.2016р. скасувати в частині визнання протиправними дій Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» щодо визнання нікчемним договору №3145 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний on-line» у гривнях від 03.12.2014р., укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1, а справу в цій частині позовних вимог закрити.

В решті постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01.03.2016р. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

Т.О. Анцупова

В.М. Кравчук