Справа № 826/5668/18
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/5668/18 Суддя (судді) першої інстанції: Амельохін В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Ганечко О.М. та Сорочка Є.О.,

за участю секретаря Седика Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві про зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач) про:

- зобов'язання відповідача провести позивачу індексацію пенсії відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» з урахуванням показника індексу інфляції по Україні за період з січня 2014 року по жовтень 2017 року включно 224,4%;

- зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії позивачу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу на рівні 1,35%.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 вересня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 вересня 2018 року подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову. В апеляційній скарзі вказував на правомірність здійснення позивачу індексації пенсії відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України; 1078 від 17 липня 2003 року та законність здійснення позивачу перерахунку пенсії виходячи з норм Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року № 2148 - VII, яким внесені зміни до статті 25 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і відповідно до яких «величини оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%».

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з'явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315, п.п.1, 4 ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, позивач є пенсіонером та перебуває на обліку у Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

21 лютого 2018 року ОСОБА_2 звернулась до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою, в якій просила повідомити про здійснену позивачу індексацію пенсії щомісячно з 01.01.2014 року по жовтень 2017 року з урахування індексу інфляції в розмірі 224,4% та повідомити яка кратність у відсотковому значенні коефіцієнту стажу застосовується для її пенсії.

Листом № 727/01/К-597 від 15.03.2018 року Правобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві позивача було повідомлено позивача про те, що пенсія індексується відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078. Крім того, з жовтня 2017 року набрав чинності закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», згідно з яким пенсії, призначені відповідно до Закону, з 01.10.2010 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в України, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки та з застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Одночасно тим же листом повідомлено індексація грошових доходів населення здійснюється на підставі Закону України «Про індексація грошових доходів населення» від 12 грудня 1992 року № 7-93 та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України; 1078 від 17 липня 2003 року.

Вважаючи такі дії відповідача неправомірними позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.

Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.2001 року №1282-ХІІ визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Статтею 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка (до 01.01.2016 року) та 103 відсотка (після 01.01.2016 року).

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення, у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв'язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, визначаються Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 року.

Відповідно до п. 2 вказаного Порядку, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат, установлених законодавством), крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку.

Пунктом 4 Порядку встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

У межах прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, індексуються пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат), щомісячне довічне грошове утримання, що виплачуються замість пенсії, щомісячна грошова сума, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим), щомісячна страхова виплата особам, які перебували на утриманні потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачу здійснювалась індексація пенсії.

Водночас, вважаючи таку індексацію незаконною, позивач просила здійснити її шляхом множення прожиткового мінімуму встановленого для непрацездатних осіб ( з 1 травня 2017 року у розмірі 1684 грн.) на індекс інфляції (1684 * 224,4% = 3778,89).

Проте, такий спосіб проведення індексації не передбачений Порядком.

Отже, вимоги позивача про проведення йому індексації пенсії відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» з урахуванням показника індексу інфляції по Україні за період з січня 2014 року по жовтень 2017 року включно, виходячи з 224,4% є необґрунтованими.

При цьому помилковим є посилання позивача на те, що норму статті 6 Закону № 1282-ХІІ, якою передбачалось, що порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України, визнано неконституційною, оскільки постанова Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 року не скасована і в силу частини 1 статті 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» є обов'язковою для виконання.

Що стосується вимог позивача про зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії позивачу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу на рівні 1,35%, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-VIII, який набрав законної сили 11.10.2017 року, у частині першій статті 25 Закону №1058-ІV друге речення абзацу п'ятого викладено в такій редакції: «За період участі в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%».

А пунктом 4-3 Розділу XV Закону №1058-ІV прямо передбачено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

При цьому внесені до Закону №1058-ІV зміни неконституційними не визнавались.

Тому, вимоги позивача про зобов'язання управління пенсійного фонду провести перерахунок пенсії з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу на рівні 1,35% є помилковими, оскільки з 11 жовтня 2017 року величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Доводи апеляційної скарги є законними та обґрунтованими.

На підставі викладеного та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення були порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи та є підставами для скасування рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 вересня 2018 року суду і ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 вересня 2018 року скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві про зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 25.01.2018 року.