Справа № 240/6093/18
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2019-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року м. Житомир справа № 240/6093/18

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черноліхова С.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просить:

- визнати неправомірними дії Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови, викладеної у листі за № Ф-391 від 08.08.2018 року, у здійсненні з 01.01.2018 року на підставі довідки Апеляційного суду Житомирської області за № 3-368/03-23/183/2018 від 26.07.2018 перерахунку розміру призначеного йому довічного грошового утримання судді у відставці;

- зобов'язати Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок і виплату призначеного йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з розрахунку 90% від заробітної плати судді, працюючого на відповідній посаді, яка з 01.01.2018 року згідно з довідкою про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці Апеляційного суду Житомирської області за № 3-368/03-23/183/2018 від 26.07.2018 року, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, становить 34887,60 грн, а 90% від заробітної плати, відповідно - 31398,84 грн, без обмеження граничного розміру, починаючи з 01.01.2018 року, з урахуванням фактично проведених виплат.

Аргументуючи позовні вимоги позивач вказав, що звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку належного йому як судді Апеляційного суду Житомирської області у відставці щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90% суддівської винагороди працюючого судді на відповідній посаді, у зв'язку із зміною складових суддівської винагороди, починаючи з 01.01.2018, однак відповідачем відмовлено у здійсненні такого перерахунку. Вказана відмова мотивована тим, що підстави для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці відсутні, оскільки відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум з 01.01.2017 становить 1600 грн. Позивач не погоджуючись із рішенням Пенсійного фонду звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.

В поданому до суду відзиві на позовну заяву №258/07 від 10.01.2019, відповідач заперечив проти позову, вважає його безпідставним та необґрунтованим, а дії відповідача законними та вмотивованими. В обґрунтування своєї позиції вказав, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці в зв'язку з набранням чинності Законом України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» №2415-VIII від 15 травня 2018 року проводиться з 01 серпня 2018 року, що і було здійснено Житомирським об'єднаним управління Пенсійним фондом в Житомирській області. З наведених підстав відповідач просив в задоволенні позову відмовити.

Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд зазначає наступне.

Встановлено, що ОСОБА_1 з 06.01.2012 перебуває на обліку в Житомирському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та з 24.11.2015 отримує щомісячне довічне утримання, як суддя у відставці, що призначене за рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 22.12.2015 (справа №295/16967/15-а), з розрахунку 90% від суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді Апеляційного суду Житомирської області.

31.07.2018, у зв'язку з підвищенням прожиткового мінімуму та зміною посадового окладу працюючих суддів, позивач звернувся до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2018 на підставі довідки №3-368/03-23/183/2018 від 26.07.2018 Апеляційного суду Житомирської області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (а.с.11).

З вказаної довідки, виданої ОСОБА_1, видно, що суддівська винагорода станом на 01.01.2018 враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці і становить 34887,60 грн, у тому числі: посадовий оклад-19382,00 грн та доплата за вислугу років - 15505,60 грн.

Листом № Ф-391 від 08.08.2018 Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України повідомило позивача про те, що відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2017 становить 1600 грн, у зв'язку із цим підстави для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до наданої Пенсійному фонду довідки відсутні (а.с.13).

Позивач, не погоджуючись із відмовою у здійсненні такого перерахунку, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку наведеним обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, відповідно до частини 3 статтею 8 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР встановлено, що умови розміру оплати праці суддів та членів національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, працівників її центрального апарату і територіальних органів визначаються законом.

Зокрема, організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд регулює Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII).

Відповідно до ч. 4 ст. 142 Закону № 1402-VIII, у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Проте, на час звільнення позивача у відставку діяв Закон України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI від 07.07.2010 року (далі - Закон №2453-VI), у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» № 192-VIII від 12.02.2015 та рішення Конституційного Суду № 4-рп/2016 від 08.06.2016, частина 3 статті 141 якого передбачала, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Матеріалами справи підтверджено, що з 24.11.2015 ОСОБА_1 отримує щомісячне грошове утримання судді у відставці з розрахунку 90% від суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді.

Відтак, у питаннях визначення розмірів суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового норми Закону №2453-VI зберігають чинність, а позивач має право на перерахунок раніше призначеного йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у разі зміни суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, у тому числі у зв'язку зі збільшенням посадового окладу.

Згідно з пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 1774-VIII від 06 грудня 2016 року (далі - Закон № 1774-VIII) було установлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

При цьому, положеннями Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" від 15 травня 2018 року № 2415-VІІІ (далі - Закон № 2415-VІІІ) внесено зміни до абзацу 2 пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (Відомості Верховної Ради України, 2017 рік, № 2, статті 25) слово та цифри "1600 гривень" замінити словами та цифрами "прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року, починаючи з 01 січня 2017 року".

Тобто, вказаним Законом внесено зміни до Законів України в частині застосування для призначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 01.01.2017, як розрахункової величини.

Однак, мінімальний прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2017 року складав 1544,00 грн та був менше розрахункової величини 1600,00 грн, відтак підстав для перерахунку суддівської винагороди не було.

Проте, з 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб склав 1762,00 грн, що є більше 1600,00 грн, відповідно виникла підстава для перерахунку суддівської винагороди з 01 січня 2018 року.

Матеріалами справи підтверджено, а саме: довідкою №3-404/1533/2018 від 14.09.2018 (а.с.18), що відповідно до Закону № 2415-VІІІ, яким було внесено зміни в Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-VIII від 06 грудня 2016 року (далі - Закон № 1774-VIII) з 01.01.2018 проведено працюючим суддям Апеляційного суду Житомирської області перерахунок та здійснено виплату суддівської винагороди, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1762,00 грн.

Отже, аналіз вищевказаних норм дає підстави вважати, що довічне грошове утримання судді у відставці залежить від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, що є єдиною підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Додатково слід зауважити, що посилання відповідача на те, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивачу здійснено з 01 серпня 2018 року відповідно до Закону № 2415-VІІІ від 22 липня 2018 року, оскільки відповідно до статті 58 Конституції України закони не мають зворотної дії у часі, судом до уваги не приймаються з огляду на наступне.

Так, Закон № 2415-VІІІ містить застереження щодо зворотної дії у часі правової норми щодо зміни розрахункової величини, з якої обраховується суддівська винагорода, а саме не з 1600,00 грн, а з прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, законодавець у Законі № 2415-VІІІ визначив час, з якого застосовується змінена розрахункова величина для нарахування суддівської винагороди, а саме починаючи з 01 січня 2017 року.

Отже, з 01.01.2017 року посадовий оклад судді визначається не з розміру мінімальної заробітної плати, як це передбачено Законом України "Про судоустрій і статус суддів", а виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, запровадженої пунктом 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1774-VІІ.

Разом з тим, відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року - 1700 гривень, з 1 липня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1853 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: працездатних осіб з 1 січня 2018 року становить 1762 гривні.

Відповідно, суд акцентує увагу, що пунктом 3 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону 1774-VIII імперативно встановлено, що починаючи з 1 січня 2017 року посадовий оклад судді встановлюється виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на зазначені зміни в законодавстві, саме з 1 січня 2018 року посадові оклади суддів мають бути встановлені, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1762 грн та відповідно у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Матеріалами справи підтверджено, а саме: довідкою №3-368/03-23/183/2018 від 26.07.2018 Апеляційного суду в Житомирській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданій ОСОБА_1, що його суддівська винагорода станом на 01.01.2018, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного утримання суддям у відставці, становить 34887,60 грн, в тому числі: оклад у розмірі 19382,00 грн та доплата за вислугу років - 15505,60 грн.

Однак, обґрунтовуючи правомірність своїх дій, відповідач посилається на п. 4 розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.01.2018 № 3-1, відповідно до якого перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою. При цьому право на такий перерахунок пов'язує з набранням чинності законом України "Про ефективне управління майновими правами у сфері авторського права і (або) суміжних прав". Суд вважає таке твердження помилковим, оскільки вищевказаним законом прямо встановлено поширення його дії на правовідносини, що виникли у минулому - з 01 січня 2017 року.

З огляду на викладене, з 01.01.2018 посадовий оклад суддів встановлюється, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1762,00 гривні, а тому саме з цієї дати зміна грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, є підставою для проведення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідач неправомірно здійснив перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача лише з 01.08.2018.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у зв'язку із зміною грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 слід здійснити перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання та виплату йому в розмірі 90 відсотків суддівської винагороди, визначеної у довідці №3-368/03-23/183/2018 від 26.07.2018 без обмеження граничним розміром, починаючи з 01 січня 2018 року, із урахуванням раніше проведених виплат.

Окрім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.06.2016 року №4-рп/2016 (справа про щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці) зазначив, що виключення положення щодо можливості перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв'язку зі збільшенням грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, також знижує гарантії незалежності суддів, а тому у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання (пункт 2 мотивувальної частини).

Вказану правову позицію Конституційний Суд України висловив і у рішенні від 03.06.2013 року №3-рп/2013 (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного грошового утримання суддів у відставці) зазначивши, що будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя та права людини і громадянина на захист прав і свобод незалежним судом, оскільки призводить до обмеження можливостей реалізації цього конституційного права, а отже, суперечить частині першій статті 55 Конституції України (абзац 2 пункту 3 мотивувальної частини).

Відповідно, Конституційний Суд України наголошує, що конституційний статус суддів, які здійснюють правосуддя, та суддів у відставці передбачає їх належне матеріальне забезпечення, яке повинне гарантувати здійснення справедливого, незалежного, неупередженого правосуддя.

Враховуючи вищевикладене, суд наголошує, що відповідач не довів, що діяв відповідно до закону, обґрунтовано, добросовісно та розсудливо, пропорційно (зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), тому такі його дії є протиправними.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відтак, суд вважає, що для ефективного захисту порушених прав позивача з урахуванням завдань адміністративного судочинства позов слід задовольнити шляхом прийняття рішення про визнання протиправними дій Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання з 01 січня 2018 року та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) останньому щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90 відсотків суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно довідки Апеляційного суду в Житомирській області №3-368/03-23/183/2018 від 26.07.2018.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи положення вказаних норм, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Житомирської області суму судового збору в розмірі 704,80 грн, сплаченого згідно з квитанцією №35 від 19.12.2018 (а.с. 4).

Керуючись статтями 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити .

Визнати протиправними дії Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області (вул. Перемоги, 55, м.Житомир,10003, ) щодо відмови у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1), як судді у відставці, на підставі довідки Апеляційного суду Житомирської області № 3-368/03-23/183/2018 від 26 липня 2018 року.

Зобов'язати Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Житомирській області (вул. Перемоги, 55, м.Житомир,10003, ) здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90% суддівської винагороди, визначеної у довідці Апеляційного суду Житомирської області № 3-368/03-23/183/2018 від 26 липня 2018 року без обмеження граничним розміром, починаючи з 01 січня 2018 року, з урахуванням фактично проведених виплат.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Житомирської області (вул. Перемоги, 55, м.Житомир,10003, ) суму сплаченого судового збору в розмірі 704,80 грн (сімсот чотири гривні 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили в порядку визначеному ст.255 КАС України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 295-296 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його складення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Черноліхов