Справа № 438/170/18
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/57/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції,

на рішення Бориславського міського суду Львівської області від 13 липня 2018 року (суддя - Хемич О.Б., час ухвалення - не вказано, місце ухвалення - м.Борислав, дата складання повного тексту - не вказана),

в адміністративній справі №438/170/18 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції,

про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення,

встановив:

У березні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача УПП у Львівській області ДПП, в якому, з урахуванням уточнення, просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 259737 від 10.01.2018 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за ч.2 ст.122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Також позивач просив поновити строк оскарження постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 259737 від 10.01.2018 року.

Відповідач позовних вимог не визнав, в суді першої інстанції подав відзив, просив залишити постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 259737 від 10.01.2018 року без змін, а позовну заяву - без задоволення.

Ухвалою Бориславського міського суду Львівської області від 13.07.2018 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку оскарження постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 259737 від 10.01.2018 року - задоволено. Поновлено ОСОБА_1 строк для оскарження постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 259737 від 10.01.2018 року.

Рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 13.07.2018 року адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАА №259737 від 10.01.2018 року за ч.2 ст.122 КУпАП про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрито.

З цим рішенням суду першої інстанції від 13.07.2018 року не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що порушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд яких віднесений статтею 222 КУпАП до компетенції органів Національної поліції, фіксуються у постановах, які виносяться на місці порушення, при цьому обов'язку збирання будь яких інших доказів немає. Тому, на думку апелянта, суд першої інстанції безпідставно зазначив, що відповідач не надав доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Крім цього, статтею 283 КУпАП, якою встановлено вимоги до змісту постанови у справі про адміністративне правопорушення, не передбачено обов'язку вказувати у постановах відомості про докази на яких грунтується висновок про вчинення особою правопорушення. Також, вважає апелянт, що суд першої інстанції безпідставно залишив поза увагою доводи відповідача про порушення позивачем строку на оскарження постанови серії ЕАА №259737 від 10.01.2018 року. Зокрема, оскільки отримати оскаржену постанову на місці події позивач відмовився, а тому її копію було скеровано поштовим відправленням, яке позивач отримав 24.01.2018 року, що підтверджується відомостями з офіційного веб-сайту Укрпошти.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції від 13.07.2018 р. та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи та їх представників, які з'явились в засідання суду апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з врахуванням наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАА №259737 від 10.01.2018 року накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. на позивача ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Із змісту цієї постанови видно, що ОСОБА_1 10.01.2018 року о 05 год. 35 хв. на АД Київ-Чоп 533 км + 600 м. перетнув лінію горизонтальної дорожньої відмітки 1.1 «вузька суцільна лінія», виїхав на смугу зустрічного руху та рухався по ній, чим порушив п.11 ПДР (порушення розташування ТЗ на проїзній частині) (а.с. 58).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до статей 276, 280, 283 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову про накладення адміністративного стягнення.

Зі змісту оскарженої постанови про адміністративне правопорушення видно, що відповідач вказує на порушення позивачем ОСОБА_1 п.11 ПДР України «Розташування транспортних засобів на дорозі», однак не містить чіткої кваліфікації вчиненого порушення за вказаним пунктом.

З цього приводу, суд першої інстанції вірно встановив та врахував, що оскаржена постанова серії ЕАА №259737 від 10.01.2018 року, винесена відносно ОСОБА_1 з порушеннями КУпАП, оскільки не ґрунтується на повно з'ясованих обставинах, що мають значення для правильного вирішення справи про адміністративне правопорушення.

Крім цього, суд першої інстанції вірно врахував, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи встановлених останнім доводів.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, з врахуванням наведених вище норм законодавства, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про безпідставність тверджень апелянта (відповідача) про те, що законом не визначено обов'язку надавати відповідачем докази, на яких грунується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Колегія суддів також враховує, щов матеріалах справи відсутні докази (фото- і кінозйомки, пояснення свідків тощо) щодо події, яка мала місце 10.01.2018 року за участі ОСОБА_1, якими керувався відповідач при вирішенні питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ч.2 ст.122 КУпАП.

Тому, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що оскаржена позивачем постанова у справі про адміністративне правопорушення від 10.01.2018 року винесена відносно позивача ОСОБА_1 з порушенням вимог встановлених законодавством та без урахування обставин, що мають значення для прийняття рішення про накладення адміністративного стягнення передбаченого ч.2ст.122 КпАП України.

Водночас, колегія суддів враховує, що наведені апелянтом доводи про пропущення позивачем строку на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, зокрема в ухвалі від 13.07.2018 року встановлено поважність причин пропуску позивачем строку звернення до суду та наявність підстав для його поновлення.

Зокрема, судом першої інстанції вірно зазначено та враховано, що в матеріалах справи відсутнє рекомендоване поштове повідомлення з відміткою про вручення 24.01.2018 року позивачу ОСОБА_1 копії постанови від 10.01.2018 року, при цьому відомості з офіційного веб-сайту Укрпошти щодо відстеження поштового повідомлення не підтверджують вручення позивачу копії саме постанови від 10.01.2018 року.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують обгрунтованих висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для скасування оскарженої постанови серії ЕАА №259737 від 10.01.2018 року та закриття справи про адміністративне правопорушення.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об'єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Рішення Бориславського міського суду Львівської області від 13 липня 2018 року в адміністративній справі №438/170/18 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий: В. В. Гуляк
Судді: Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль