Справа № 200/13590/18-а
Суддя: Логойда Т. В.
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2019 р. Справа№200/13590/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

секретар судового засідання Галустян Р.Г.,

з участю представників позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Завод кольорових металів» до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Завод кольорових металів» (далі ТОВ «Завод кольорових металів») звернулося до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначало, зокрема, що Головним управлінням ДФС у Донецької області на підставі акту перевірки від 29.10.2018 року №1234/05-99-14-10/40448794 прийняті податкові повідомлення-рішення:

від 19.11.2018 року № (форма Р), яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на прибуток приватних підприємств (код платежу 11021000) на 2 054 988, 75 грн., з них податкові зобовязання 1 643 991 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) 410 997,75 грн.;

від 19.11.2018 року № НОМЕР_1 (форма П), яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток за податковою декларацією з цього податку за перше півріччя 2018 року на 3 757 061 грн.;

від 19.11.2018 року № НОМЕР_2 (форма В4), яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за податковою декларацією з цього податку за червень 2018 року на 257 876 грн.;

від 19.11.2018 року № НОМЕР_3 (форма В1), яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 2 246 253 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції (штрафи) 1 123 126,50 грн.

Позивач не погоджувався з податковими повідомленнями-рішеннями в частині господарських операцій: по договору поставки від 27.03.2018 року № 1/1798, що укладений між позивачем та приватним підприємством «Партнер Хімтех» (код 36181987) на поставку катодів мідних на загальну суму 15 024 774,79 грн.; по договору з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 з перевезення вантажу у березні 2018 року на суму 5870 грн.

Податкові повідомлення-рішення позивач вважав неправомірними, оскільки вони ґрунтуються на висновках акту перевірки про відсутність реальності господарських операцій по угодам, що укладені між позивачем та контрагентами, які вважав необґрунтованими, оскільки первинними документами бухгалтерського та податкового обліку підтверджений факт їх дійсності.

Також зазначав, що правомірність включення сум податку на додану вартість (далі ПДВ) до складу податкового кредиту позивачем підтверджена фактичним отриманням товарів (робіт, послуг), наявністю у платника податку належним чином оформлених податкових накладних та інших документів, передбачених законодавством.

Вважаючи свої права порушеними позивач просив визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецької області: від 19.11.2018 року №; від 19.11.2018 року № НОМЕР_1 в частині суми 3 393 233 грн.; від 19.11.2018 року № НОМЕР_2; від 19.11.2018 року №.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, зокрема, що під час перевірки контролюючим органом встановлений факт здійснення між позивачем та його контрагентом-постачальником фінансово-господарської діяльності без спричинення реального настання юридичних наслідків, що позбавляло позивача права на формування податкового кредиту та валових витрат по операціям з вказаним контрагентом. На думку відповідача, нереальність господарських операцій позивача підтверджена дослідженням ланцюга постачання між контрагентом позивача ПП «Партнер Хімтех» та його контрагентами, які не є контрагентами позивача.

Висновки про нереальність здійснення господарських операцій зроблені виходячи з даних, що містяться в АІС «ОСОБА_5 блок», та даних результатів опрацювання податкової інформації, що зібрана іншими податковими органами щодо контрагента позивача ПП «Партнер Хімтех» та його контрагентів, які не є контрагентами позивача, на підставі чого встановлено, що вказаним контрагентом позивача порушувалися норми податкового законодавства і не було реальних операцій з його контрагентами ТОВ «НВП «Системи Управління», ТОВ «Укрвторсплав», ТОВ «МП Ефес». Як свідчать результати аналізу господарської діяльності вказаних підприємств операції з реалізації ТОВ «НВП «Системи Управління» та ТОВ «Укрвторсплав» брухту кольорових металів на ПП «Партнер Хімтех», а ПП «Партнер Хімтех» на ТОВ «ЗКМ» продукції переробки металобрухту, в тому числі ФОП ОСОБА_4 транспортних послуг на ТОВ «ЗКМ» мають нереальний характер та проведені лише для документування фінансових потоків між ТОВ «ЗКМ» та ПП «Партнер Хімтех».

Крім того, положеннями абз.5 п. 571 підрозд. 2 розд. ХХ «Перехідні положення» ОСОБА_5 кодексу України дія абзацу третього пункту 201.10 статті 201 цього Кодексу була зупинена до дня набрання чинності порядком, затвердженим відповідно до пункту 201.16 цього Кодексу, що свідчить про те, що податкові накладні щодо господарських операцій позивача не були для нього як покупця товарів/послуг головною підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Вважав, що у звязку з порушенням позивачем ОСОБА_5 кодексу України контролюючим органом щодо нього правомірно в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством з питань оподаткування, прийняті податкові повідомлення-рішення. Просив в задоволенні позову відмовити.

Позивач подав відповідь на відзив, якою підтримав доводи позовної заяви. Також зазначав, що відповідач у відзиві належних доказів, що підтверджують заперечення проти позову, не вказав і до відзиву не додав. Разом з тим, вважав, що позивач надав належні докази в підтвердження реальності господарських операцій між своїми контрагентами. Крім того, свідками перевезення катодів мідних є водії транспортних засобів, представники вантажовідправника; в ТОВ «ЗКМ» свідками отримання катодів мідних є працівники цеху підготовки шихти, які виконували розвантажувальні роботи та приймання товару. Також, ТОВ «ЗКМ» (вантажоотримувачем) здійснювалося фотографування процесу прибуття автомобілів з катодами мідними, їх розміщення в автомобілях, процес вивантаження катодів мідних з автомобілів. Отримані від ПП «Партнер Хімтех» по договору поставки від 27.03.2018 року №1/1798 катоди мідні використані у виробництві шляхом виготовлення зливків як готової продукції, яка реалізована споживачам, що підтверджується документами, що були надані відповідачу для перевірки. Таким чином, реальність господарських операцій та фактичний рух матеріальних цінностей відповідно до укладених договорів та внутрішніх технологічних планів позивача повністю підтверджений.

Щодо взаємовідносин з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, то витрати з перевезення у сумі 5870 грн. позивачем не включалися до витрат першого півріччя 2018 року (періоду, що перевірявся), тобто ця сума не враховувалася при визначенні обєкта оподаткування в першому півріччі 2018 року. Вони були включені підприємством до обліку витрат лише у вересні 2018 року, тобто в період, який не охоплений перевіркою.

Вважав, що посилання відповідача на нереальність господарських операцій на підставі недостовірного та неповного аналізу господарського стану ПП «Партнер Хімтех» та його контрагентів не свідчать про порушення позивачем вимог податкового законодавства. ТОВ «Завод кольорових металів» є самостійною юридичною особою, окремим платником податків і несе відповідальність лише за свої дії.

Вважав, що в порушення ст.ст. 73, 75 ОСОБА_5 кодексу посадові особи відповідача безпідставно не взяли до уваги первинні бухгалтерські документи ТОВ «Завод кольорових металів», фінансову та статистичну звітність підприємства, його бухгалтерські регістри, що підтверджують реальність господарських операцій, а безпідставно надали перевагу непідтвердженій податковій інформації, яка не має відношення до предмету перевірки позивача та ґрунтується на діяльності інших юридичних осіб (інших платників податків).

Крім того, витяги з Єдиного реєстру податкових накладних свідчать про те, що контрагент ПП «Партнер Хімтех» правильно зареєстрував податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних на підставі реально виконаних по договору від 27.03.2018 року №1/1798 з позивачем поставок катодів мідних. В акті перевірки невідповідності даних податкових накладних фактичним обставинам правовідносин не встановлено.

В судовому засіданні представники сторін підтримали свої вимоги та заперечення. Представники позивача просили задовольнити позов. Представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено, що ТОВ «Завод кольорових металів» як платник податків перебуває на обліку в Бахмутській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Донецької області. Є платником, зокрема, податку на додану вартість.

Головним управлінням ДФС у Донецької області на підставі наказу на проведення перевірки від 30.08.2018 року № 1521 та наказу від 04.10.2018 року №1779 про продовження строку перевірки, повідомлення від 30.08.2018 року № 584, направлень на перевірку від 30.08.2018 року №№ 1844, 1845, 1846, 1903 та 2035 проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Завод кольорових металів» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування-за період з 01.07.2017 року по 30.06.2018 року, за результатами якої складено акт від 29.10.2018 року №1234/05-99-14-10/40448794, яким встановлені порушення вимог податкового законодавства, а саме:

1) п.п.134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ОСОБА_5 кодексу України, п.3. розд. III ПСБО «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 року №73, п.6 ПСБО «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року № 318, п.5 ПСБО «Зобовязання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 січня 2000 року №20, п.1 та п.5 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.1.2 ст. 1, п.2.2 та п.3.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 та ст.9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність, в результаті чого:

- завищено відємне значення обєкту оподаткування за 1 півріччя 2018 року у сумі 3757061 грн.;

- занижено податок на прибуток всього у сумі 1 643 991 грн., в т.ч.: 1 квартал 2018 року в сумі 64 713 грн.; 2 квартал 2018 року в сумі 1 579 278 грн.;

2) п.198.1 та п.198.3 ст.198 ОСОБА_5 кодексу України, в результаті чого:

- завищено податок, що підлягав бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, всього у сумі 2 246 253 грн., в т.ч. в березні 2018 року в сумі 231 884 грн., в травні 2018 року в сумі 693 019 грн., в червні 2018 року в сумі 1 321 350 грн.;

- завищено відємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного в червні 2018 року в сумі 257 876 грн.

Актом встановлено, що позивачем безпідставно сформовано податковий кредит з податку на додану вартість по взаємовідносинам ПП «Партнер Хімтех», що призвело до його завищення на суму 2 504 129 грн., в тому числі:

- в березні 2018 року - на 231 884 грн.;

- в травні 2018 року - на 950 895 грн.;

- в червні 2018 року - на 1 321 350 грн.

Контролюючий орган виходив з того, що господарські операції по договорам, що укладені між позивачем та його контрагентами ПП «Партнер Хімтех» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 протягом періоду, що перевірявся, не мали реального характеру і не здійснювалися, а лише відбулося документування фінансових потоків позивачем та ПП «Партнер Хімтех». Нереальність господарських операцій позивача підтверджена дослідженням ланцюга постачання між контрагентом позивача ПП «Партнер Хімтех» та його контрагентами, які не є контрагентами позивача.

Висновки про нереальність здійснення господарських операцій зроблені виходячи з даних, що містяться в АІС «ОСОБА_5 блок» та даних результатів опрацювання податкової інформації, що зібрана іншими податковими органами щодо контрагента позивача ПП «Партнер Хімтех» та його контрагентів, які не є контрагентами позивача.

На акт перевірки подані заперечення від 05.11.2018 року №627.

14.11.2018 року на заперечення надана відповідь №51215/10/05-99-14-10.

На підставі вказаного акту перевірки контролюючим органом прийняті податкові повідомлення-рішення:

від 19.11.2018 року № (форма Р), яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на прибуток приватних підприємств (код платежу 11021000) на 2 054 988, 75 грн., з них податкові зобовязання 1 643 991 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) 410 997,75 грн.;

від 19.11.2018 року № НОМЕР_1 (форма П), яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток за податковою декларацією з цього податку за перше півріччя 2018 року на 3 757 061 грн.;

від 19.11.2018 року № НОМЕР_2 (форма В4), яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за податковою декларацією з цього податку за червень 2018 року на 257 876 грн.;

від 19.11.2018 року № НОМЕР_3 (форма В1), яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 2 246 253 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції (штрафи) 1 123 126,50 грн.

Судом також встановлено, що згідно з даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами діяльності позивача є: код КВЕД 24.44 виробництво міді (основний); код КВЕД 46.12 діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами; код КВЕД 46.19 діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; код КВЕД 85.32 професійно-технічна освіта; код КВЕД 46.77 оптова торгівля відходами та брухтом; код КВЕД 46.90 неспеціалізована оптова торгівля; код КВЕД 49.42 надання послуг перевезення речей (переїзду); код КВЕД 38.31 демонтаж (розбирання) машин і устатковання; код КВЕД 38.32 відновлення відсортованих відходів; код КВЕД 41.20 будівництво житлових і нежитлових будівель.

Протягом періоду, що перевірявся, між ТОВ «Завод кольорових металів» та його контрагентами були укладені наступні договори.

27.03.2018 року між позивачем як покупцем та приватним підприємством «Партнер Хімтех» як постачальником укладено договір постачання № 1/1798, згідно з яким постачальник зобовязався передати у власність покупця, а покупець прийняти товар катод мідний згідно з вимогами ГОСТ 546-2001 «Катоди мідні. Технічні умови» та ГОСТ 859-2014 «Мідь. Марки». Найменування товару, його марка, кількість та якість узгоджуються між сторонами та вказуються в специфікаціях. Якість товару підтверджується посвідченнями якості. Товар поставляється автомобільним транспортом. Базова умова поставки товару згідно з Інкотермс-2010: DAP м Бахмут, склад покупця або на інших умовах, визначених в специфікаціях. Оплата транспорту здійснюється за рахунок покупця або постачальника. Оплата товару здійснюється шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України на поточний рахунок постачальника, зазначений в рахунку-фактурі.

На підставі вказаного договору позивач придбав катоди мідні.

Документальним підтвердженням факту виконання господарських операцій за вказаним договором є наступні докази:

- специфікації від 27.03.2018 року №1, від 14.05.2018 року №2, від 21.05.2018 року №3, від 29.05.2018 року №4, від 06.06.2018 року №5, від 04.06.2018 року №6;

- видаткові накладні на поставку катодів мідних: від 29.03.2018 року №РН-0000002 на поставку 6710 кг на суму 1 391 305,08 грн., в т.ч. ПДВ 231 884,18 грн., від 14.05.2018 року №РН-0000003 на поставку 12953 кг на - 2 747 797,61 грн., в.т.ч. ПДВ 457 966,27 грн., від 22.05.2018 року №РН-0000004 на поставку 13 934 кг на суму 2 957 575,10 грн., в т.ч. ПДВ 492 929,18 грн., від 01.06.2018 року №РН-0000006 на поставку 15 352 кг на суму 3 256 896,10 грн., в т.ч. ПДВ 542 816,02 грн., від 08.06.2018 року №РН-0000010 на поставку 9806 кг на суму 2 168 812,63 грн., в т.ч. ПДВ 361 468,77 грн., від 12.06.2018 року №РН-000014 на поставку 11164 кг на суму 2 502 388,27 грн., в т.ч. ПДВ 417 064,71 грн.;

- рахунки-фактури на оплату вартості катодів мідних: від 30.03.2018 року №СФ-0000028 на суму 1 391 305,08 грн., від 01.06.2018 року №СФ-0000056 на суму 3 256 896,10 грн.; від 12.06.2018 року №СФ-0000064 на суму 2 502 388,27 грн., від 14.05.2018 року №СФ-0000046 на суму 2 747 797, 61 грн., від 22.05.2018 року №СФ-0000051 на суму 2 957 575,10 грн., від 08.06.2018 року №СФ-0000062 на суму 2 168 812,63 грн.;

- якісні посвідчення вантажовідправника (переробника) ТОВ «МП «Ефес»: від 29.03.2018 року №50к на партію катодів мідних МООк № 290301 вагою 6710 кг, від 14.05.2018 року №56к на партію катодів мідних МООк№ 051401 вагою 12 953 кг, від 22.05.2018 року №58к на партію катодів мідних МООк №052201 вагою 13 934 кг, від 01.06.2018 року №60к на партію катодів мідних МООк №060101 вагою 15 352 кг, від 08.06.2018 року №60/1к на партію катодів мідних МООк №060801 вагою 9 806 кг, 12.06.2018 року №61к на партію катодів мідних МООк № 120101 вагою 11164 кг;

- товарно-транспортні накладні (автомобільний перевізник фізична особа-підприємець ОСОБА_4 та ТОВ «АРТ «Лоджистік», вантажовідправник - ТОВ «МП Ефес», вантажоодержувач - позивач): від 29.03.2018 року № ЗТТН-032900003 на перевезення 6710 кг катодів мідних, від 14.05.2018 року № ЗТТН-051400002 на перевезення 12953 кг катодів мідних, від 22.05.2018 року № ЗТТН-052300003 на перевезення 13 934 кг катодів мідних, від 01.06.2018 року № ЗТТН-060100004 на перевезення 15 352 кг катодів мідних, від 08.06.2018 року № ЗТТН-060800006 на перевезення 9 806 кг катодів мідних, від 12.06.2018 року № ЗТТН-061200003 на перевезення 11 164 кг катодів мідних;

- акт здачі-прийняття робіт з перевезення від 30.03.2018 року № АЛОУ-0330002, підписаний між позивачем як замовником та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_4) як виконавцем, а саме - автотранспортних послуг з перевезення вантажу за маршрутом: м. Одеса, 3-й Аеропортовський провул., 8/3 - Донецька обл., м.Бахмут, вул.Героїв праці, 42, на суму 5 870,00 грн.;

- платіжні доручення: від 04.04.2018 року № 97 на суму 615 625,25 грн., від 05.04.2018 року №114 на суму 561 741 грн., від 06.04.2018 року №130 на суму 213 938,83 грн., від 23.05.2018 року №1078 на суму 1 000000 грн., від 25.05.2018 року №1132 на суму 1747797,61 грн., від 01.06.2018 року №1261 на суму 2 957575,10 грн., від 08.06.2018 року №1414 на суму 3 256896,10 грн., від 13.06.2018 року №1504 на суму 1 000 000 грн., від 15.06,2018 року №1557 на суму 1 168812,63 грн., від 18.06.2018 року №1569 на суму 380 000,00 грн., від 22.06.2018 року №1679 на суму 600 000 грн.;

- прибуткові ордери: від 30.03.2018 року №243 про оприбуткування 6 710 кг катодів мідних, від 15.05.2018 року №393 про оприбуткування 12 953 кг катодів мідних, від 24.05.2018 року №425 про оприбуткування 13 934 кг катодів мідних, від 04.06.2018 року №446 про оприбуткування 15 352 кг катодів мідних, від 08.06.2018 року №452 про оприбуткування 9 806 кг катодів мідних, від 14.06.2018 року №470 про оприбуткування 11 164 кг катодів мідних;

- пакувальні листи на вантаж, що перевозився автотранспортом: автомобілем НОМЕР_5/АН3220ХМ 29.03.2018 року - 6 пачок катодів мідних (6 місць) загальною вагою 6710 кг з пакувальними ярликами; автомобілем НОМЕР_6/АХ1679ХХ 14.05.2018 року - 8 пачок катодів мідних (8 місць) загальною вагою 12953 кг з пакувальними ярликами; автомобілем НОМЕР_7/ВН5576ХК 22.05.2018 року - 9 пачок катодів мідних (8 місць) загальною вагою 13 934 кг з пакувальними ярликами; автомобілем НОМЕР_7/ВН5576ХК 01.06.2018 року - 11 пачок катодів мідних (9 місць) загальною вагою 15 352 кг з пакувальними ярликами; автомобілем НОМЕР_7/ВН5576ХК 08.06.2018 року - 6 пачок катодів мідних (6 місць) загальною вагою 9 806 кг з пакувальними ярликами; автомобілем НОМЕР_8/ВН5577ХК 12.06.2018 року - 11 пачок катодів мідних (11 місць) загальною вагою 11 164 кг з пакувальними ярликами;

- податкові накладні (з квитанціями про їх прийняття та з витягами про реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних): від 29.03.2018 року № 9, від 14.05.2018 року № 8, від 22.05.2018 року № 10, від 01.06.2018 року № 1, від 08.06.2018 року № 7, від 01.06.2018 року № 10 на відповідну суму податку на додану вартість;

- виробничі плани руху сировини та виготовлення готової продукції за 1 півріччя 2018 року; внутрішні документи з руху сировини та готової продукції між структурними підрозділами позивача: виписка з реєстру бухгалтерських документів з копіями внутрішніх накладних про рух матеріальних цінностей;

- технічні документи щодо катодів мідних (Національний стандарт України «Катоди мідні. Технічні умови (ГОСТ 546-2001, IDТ), ДСТУ ГОСТ 546:2004) та продукції, яка з них вироблена - мідної катанки (Національним стандартом України «Мідь та мідні сплави. Заготівка мідна для волочіння (катанка)». Технічні умови (ЕN 1977:1998, IDТ), ДСТУ ЕN 1977:2009 на виготовлення мідної катанки.)

Відповідні дані позивачем відображені в бухгалтерському та податковому обліку.

Отримані від ПП «Партнер Хімтех» по договору поставки від 27.03.2018 року №1/1798 катоди мідні позивачем використані у виробництві. Так, отримані катоди мідні у кількості 69 919 кг направлені у виробництво в два цехи: цех № 5 плавильно-прокатне відділення - 8004 кг і цех № 1 плавильний - 61915 кг. Надалі в плавильному цеху відбувся рух металу: 5184 кг, 12953 (3698+9255) кг., 10892 кг, 15352 кг. (8290+7062), 6370 кг та 11164 кг використані в плавильних печах для виготовлення зливків. Також, в плавильно-прокатному відділенні використано катодів мідних для виготовлення зливків 1526 кг, 3042 кг і 3436 кг. Виготовлені злитки як готова продукція були реалізовані споживачам, що підтверджується реєстрами відвантаженої готової продукції, у тому числі й на експорт (експорт мідної катанки також відбувався з березня по жовтень 2018 року).

27.03.2018 року між позивачем як замовником та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 як експедитором укладено договір надання транспортно-експедиторських послуг №1/1807, на підставі якого здійснювалася операція з перевезення катодів мідних по договору від 27.03.2018 року № 1/1807, що укладений між позивачем та приватним підприємством «Партнер Хімтех» .

Документальним підтвердженням факту виконання господарських операцій за вказаним договором є наступні докази: товарно-транспортна накладна від 29.03.2018 року №ЗТТН-032900003 на перевезення 6710 кг катодів мідних; акт надання автотранспортних послуг від 30.03.2018 року № АЛОУ-0330002. Оплата вартості послуг здійснена 02.05.2018 року платіжним дорученням № 667 у сумі 5870 грн. без ПДВ.

При цьому витрати з перевезення у сумі 5870 грн. позивачем не включалися до витрат першого півріччя 2018 року (періоду, що перевірявся), тобто ця сума не враховувалася при визначенні обєкта оподаткування в першому півріччі 2018 року.

Витрати з перевезення у сумі 5870 грн. були включені підприємством до обліку витрат лише у вересні 2018 року, тобто в період, який не охоплений перевіркою, що підтверджується довідкою (розшифровкою) до журналу-ордера № 2 за вересень 2018 року, витягом з відомості розрахунків по рахунку 37-14 «Розрахунок за авансами, виданими з дебіторами і кредиторами» за січень-вересень 2018 року, витягом з оборотної відомості по рахунку 63-14 «Розрахунки з дебіторами і кредиторами» за вересень 2018 року.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

ОСОБА_5 кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (п.1.1. ст. 1 ОСОБА_5 кодексу України).

Підпунктами 16.1.2 й 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 вказаного Кодексу встановлено, що платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

ОСОБА_5 обов'язком є обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 ст. 36 вказаного Кодексу).

Таким чином, на позивача у справі покладений обов'язок щодо складання звітності, що стосується обчислення і сплати податків.

Суд вважає помилковим висновок податкового органу про порушення позивачем вимог законодавства з питань оподаткування з наступних підстав.

Відповідно до пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ОСОБА_5 кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з п. п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 вказаного Кодексу податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Розділ V ОСОБА_5 кодексу України (ст.ст. 180-211) регулює порядок нарахування та сплати податку на додану вартість, визначає платників податку, встановлює порядок реєстрації в якості платників ПДВ, визначає об'єкти оподаткування та розміри ставок податку, операції, які звільнені від оподаткування, а також, правила віднесення сум до складу податкового кредиту.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 цього Кодексу об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 вказаного Кодексу датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п. 188.1 ст. 188 ОСОБА_5 кодексу України).

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначені ст. 200 вказаного Кодексу.

Відповідно до п.п. 200.1 - 200.4 ст. 200 вказаного Кодексу сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При відємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобовязань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ОСОБА_5 кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту відповідно до п. 198.2 ст. 198 ОСОБА_5 Кодексу України вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 вказаного Кодексу податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 вказаного Кодексу не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до абз. 1 та 2 п. 201.10 ст. 201 вказаного Кодексу при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Тобто, з фактом реєстрації контрагентами (продавцями товарів/послуг) податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у позивача виникло право на включення сум ПДВ до складу податкового кредиту.

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, визначені ст. 44 ОСОБА_5 кодексу України, відповідно до п.п. 44.1 та 44.2 якої для цілей оподатковування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів (документи, створені в письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження і дозвіл адміністрації (власника) на їхнє проведення); регістрів бухгалтерського обліку (носії спеціального формату (паперові, електронні) у вигляді відомостей, ордерів, книг, журналів, машинограм і т.п., призначені для хронологічного, систематичного або комбінованого нагромадження, групування й узагальнення інформації з первинних документів, прийнятих до обліку); фінансової звітності (бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період); інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених вищевказаними документами.

Для обрахунку обєкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

На підтвердження здійснення господарських операцій по договорам, що укладені між позивачем та його контрагентами, надані первинні документи.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», який визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні, визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 вказаного Закону бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 9 вказаного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати обов'язкові реквізити, перелік яких визначений ч. 2 ст. 9 цього Закону.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, яке містить аналогічні норми.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи і не спростовано відповідачем, в підтвердження реальності господарських операцій та правомірності включення сум до складу податкового кредиту з ПДВ по укладеним договорам позивачем надані відповідні документи бухгалтерського та податкового обліку.

Надані документи підтверджують факт здійснення господарських операцій та правомірність включення сум до складу податкового кредиту з ПДВ.

Крім того, при винесенні податкових повідомлень-рішень відповідачем не враховано, що витрати з перевезення у сумі 5870 грн. по господарським операціям з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 позивачем не враховувалися при визначенні обєкта оподаткування в першому півріччі 2018 року (періоду, що перевірявся), оскільки були включені підприємством до обліку витрат у вересні 2018 року, тобто в періоді, який не охоплений перевіркою.

Посилання відповідача на певне недотримання податкового законодавства контрагентами позивача є неприйнятними.

Так, законодавством України, зокрема ОСОБА_5 кодексом України, на сторону цивільно-правової угоди, яка є платником податків, не покладений обов'язок здійснювати контроль за дотриманням постачальником вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, подання звітності, сплати податків до бюджету і в подальшому за можливі дії порушника. Не передбачено ні право, ні зобов'язання будь-якої із сторін правочину здійснювати контроль щодо показників податкової звітності однієї сторони правочину над показниками податкової звітності, що подана іншою стороною правочину. При цьому відповідно до законодавства кожний платник податків несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку, яка стосується кожного окремого платника податків і не може автоматично поширюватися на інших осіб, у тому числі на його контрагентів.

Статтею 61 Конституції України закріплений індивідуальний характер юридичної відповідальності особи, відповідно до якого до відповідальності повинен бути притягнений правопорушник. Притягнення ж до відповідальності добросовісного платника податків суперечить конституційним нормам та вимогам законодавства.

В рішеннях Європейського суду з прав людини, що прийняті в справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), «Булвес» АД проти Болгарії (2009 рік, заява №3991/03), Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03) наголошено на індивідуальному характері відповідальності особи та відсутності підстав для притягнення платника податків до відповідальності у зв'язку з порушенням податкової дисципліни його контрагентами. Зокрема, зазначено, що платник податку на додану вартість не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо такий платник не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

Аналогічна правова позиція щодо індивідуального характеру юридичної відповідальності платника податків міститься, зокрема, в постанові Верховного Суду від 27.03.2018 року в справі №816/809/17.

Посилання відповідача на те, що висновки про нереальність здійснення господарських операцій зроблені на підставі аналізу баз даних АІС «ОСОБА_5 блок» та податкової інформації щодо контрагентів позивача є неприйнятними, оскільки співставлення даних податкової звітності з даними внутрішніх баз даних контролюючого органу як етапу контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства і аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника, адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податку. Записи у інформаційних базах податкового органу до первинних або інших документів, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку платника податків, не відносяться. А тому нарахування податків не може ґрунтуватися тільки на даних, які містяться в інформаційних базах контролюючого органу, без врахування даних первинних документів.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 14.06.2016 року в справі №К/800/39786/15.

Інформація з баз даних АІС «ОСОБА_5 блок» та податкова інформація, що надана іншими контролюючими органами, щодо контрагентів позивача, на яку посилався відповідач, є неприйнятною, оскільки не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального закону. Крім того, податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від перебування його контрагента за юридичною адресою, дотримання ним податкової дисципліни та правильності ведення податкового або бухгалтерського обліку

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, в постановах Верховного Суду від 06.02.2018 року в справі №816/166/15-а (№К/9901/8403/18), від 27.03.2018 року в справі №816/809/17.

Посилання відповідача на те, що нереальність господарських операцій позивача підтверджена дослідженням ланцюга постачання між контрагентом позивача ПП «Партнер Хімтех» та його контрагентами, які не є контрагентами позивача, є неприйнятними, оскільки при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні оцінюватися відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку, внаслідок чого не є обов'язковою передумовою для визначення податковим органом грошових зобов'язань по господарським операціям, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. Відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Суд визнає, що у будь-якому випадку реалізуючи господарську компетенцію при укладенні та виконанні господарських договорів, сторони цього договору можуть вимагати від контрагента дотримання умов цих договорів, тією мірою якою дозволяють його (їх) умови. Перекладати на сторону договору обов'язки контролю свого контрагента за межами взаємовідносин, як того вимагає податковий орган, знаходиться за межами господарської компетенції суб'єкта господарювання та не входить до прав та обов'язків платника податку, зокрема на додану вартість. Це в свою чергу у межах спірних відносин позивача як платника податку покладає додаткове не передбачене законом обтяження, що є недопустимим.

Аналогічні висновки щодо застосування норм викладені в постанові Верховного Суду від 11.12.2018 року в справі №803/2094/15 (адміністративне провадження №К/9901/40606/18).

Посилання відповідача на абз.5 п. 571 підрозд. 2 розд. ХХ «Перехідні положення» ОСОБА_5 кодексу України, згідно з якими дія абзацу третього пункту 201.10 статті 201 цього Кодексу (відповідно до якого податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних) зупиняється до дня набрання чинності порядком, затвердженим відповідно до пункту 201.16 цього Кодексу, є неприйнятними.

Так, Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

Вказана Постанова набрала законної сили з 22.03.2018 року.

Отже, з 22.03.2018 року положення абз. 3 п. 201.10 ст. 201 цього Кодексу є чинними.

Податкові накладні щодо господарських операцій позивача зареєстровані після 22.03.2018 року, з огляду на що позивач дійшов правильного висновку, що такі податкові накладні були для нього покупця товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (абз. 2 п. 201.10 ст. 201 вказаного Кодексу).

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Субєктом владних повноважень доказів правомірності висновків про порушення позивачем норм законодавства з питань оподаткування не надано.

Вказане свідчить про необґрунтованість його висновків.

Отже, контролюючий орган дійшов помилкового висновку про те, що господарські операції по договорам, що укладені між позивачем та контрагентами, не мали реального характеру, і про порушення позивачем податкового законодавства в частині декларування податку на додану вартість.

Вказане призвело до помилкового винесення щодо позивача як платника податків податкових повідомлень-рішень.

З огляду на наведене прийняті контролюючим органом податкові повідомлення-рішення не можна вважати законними і обґрунтованим, у звязку з чим вони підлягають скасуванню: від 19.11.2018 року №, від 19.11.2018 року № НОМЕР_2, від 19.11.2018 року № повністю, а від 19.11.2018 року № НОМЕР_1 - в оскарженій частині.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Завод кольорових металів» (84500, Донецька обл., м.Бахмут, вул.Героїв праці, 42, ) до Головного управління ДФС у Донецької області (Донецька обл., м.Маріуполь, вул. 130 Таганрозької дивізії, 114, ) про скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецької області: від 19.11.2018 року №; від 19.11.2018 року № НОМЕР_1 в частині суми 3 393 233 грн.; від 19.11.2018 року № НОМЕР_2; від 19.11.2018 року №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецької області (Донецька обл., м.Маріуполь, вул. 130 Таганрозької дивізії, 114, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Завод кольорових металів» (84500, Донецька обл., м.Бахмут, вул.Героїв праці, 42, ) здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 136 132 (сто тридцять шість тисяч сто тридцять дві) грн. 16 (шістнадцять) коп.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 24 січня 2019 року.

Суддя Логойда Т. В.