Справа № 760/12944/18
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

за участю секретаря: Тищенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 27.08.2018 (м. Київ, дата виготовлення повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просив суд: скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №55626939 від 05.03.2018 з примусового виконання виконавчого листа №760/3699/17 від 27.11.2017, виданого Солом'янським районним судом міста Києва на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 24.10.2017 у справі №760/3699/17.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавчий лист №760/3699/17 від 27.11.2017, виданого Солом'янським районним судом міста Києва на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 24.10.2017 у справі №760/3699/17 про зобов'язання Міністерства оборони України призначити та виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу у зв'язку з настанням 2 групи інвалідності, що настала внаслідок поранення, пов'язаного з виконанням обов'язків військової служби, відповідно до Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі(смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчання(або перевірочні) та спеціальні збори чи проходження служби у військовому резерві» від 25.12.2013 №975 у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності.

Однак, боржником - Міністерством оборони України вказане рішення виконане частково, виплачено одноразову грошову допомогу у розмірі 192 000,00 грн замість 290 000,00 грн необхідних, які на думку позивача слід йому виплатити.

05.03.2018 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

19.03.2018 позивач звернувся до начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зі скаргою на дії державного виконавця, однак 08.05.2018 отримав відповідь на скаргу з якої вбачається, що державним виконавцем правомірно винесена постанова про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з виконанням рішення суду в повному обсязі.

Наведене стало підставою для звернення позивача з даним позовом для захисту порушеного права.

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 27.08.2018 адміністративний позов - задоволено.

Скасовано постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про закінчення виконавчого провадження від 05 березня 2018 року у виконавчому проваджені № 55626939 з примусового виконання виконавчого листа № 760/3699/17, виданого 27 листопада 2017 року Солом'янським районним судом м. Києва.

Не погоджуючись з судовим рішенням, Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Зокрема, апелянт вказує на те, що на час подання позивачем заяви про виплату одноразової грошової допомоги було визначено, що моментом виникнення права є дата встановлення інвалідності, а тому застосуванню до спірних правовідносин підлягає законодавство, яке діяло на момент первинного огляду та встановлення позивачу II групи інвалідності.

Оскільки згідно довідки МСЕК серії ААА №142411 про первинний огляд позивача, інвалідність другої групи встановлено з 12.04.2011, а згідно довідки МСЕК серії АВ №0447855 лише підтверджено другу групу інвалідності з 02.08.2016, відтак позивачу виплачено одноразову грошову допомогу у розмірі 192 000,00 грн.

При цьому, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.10.2017 у справі №760/3699/17 не зобов'язано Міністерство оборони України виплатити позивачу конкретно визначено компенсаційну суму.

Позивач не скористався своїм правом на подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як свідчать матеріали справи, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 11.08.2017 у справі №760/3699/17 позовні вимоги задоволено частково.

Зобов'язано Міністерство оборони України прийняти рішення за результатами розгляду питання про виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності після звільнення з військової служби, з урахуванням висновків, викладених у даній постанові. У задоволені решти позовних вимог було відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.10.2017 у справі №760/3699/17 апеляційну скаргу Міністерства оборони України - задоволено частково, апеляційну скаргу представника позивача - задоволено, а постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 11.08.17 року - скасовано. Прийнято нову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - задоволено. Зобов'язано Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу у зв'язку з настанням 2 групи інвалідності, що настала внаслідок поранення, пов'язаного з виконанням обов'язків військової служби, відповідно до Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі(смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчання(або перевірочні) та спеціальні збори чи проходження служби у військовому резерві» від 25.12.2013 №975 у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності.

На виконання зазначеної постанови Солом'янським районним судом м. Києва 27 листопада 2017 року виданий виконавчий лист № 760/3699/17 про зобов'язання Міністерства оборони України призначити та виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу у зв'язку з настанням ІІ групи інвалідності, що настала внаслідок поранення, пов'язаного з виконанням обов'язків військової служби, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25 грудня 2013 року № 975 у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності (а.с. 5).

25.01.2018 Державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання вказаного виконавчого листа (а.с. 31).

15.02.2018 Департаментом фінансів Міністерства оборони України направлено до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України заяву про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі судового рішення (а.с. 35).

До зазначеної заяви додано витяг з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 05 січня 2018 року № 2, з якого вбачається, що ОСОБА_2 призначено одноразову грошову допомогу в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на дату встановлення інвалідності - 12 квітня 2011 року (довідка МСЕК серія 10ААА № 142411 від 12 квітня 2011 року) в сумі 192000 гривень (а.с. 36).

05.03.2018 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 частини першої ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 40).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року виконана Міністерством оборони України лише частково, тому підстави для закриття виконавчого провадження відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини є Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

У відповідності до частини першої статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно пункту 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У відповідності до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII, виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 9 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII закріплено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Таким чином, з метою перевірки наявності підстав для закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 статті 39 Закону № 1404-VIII, що мало місце у спірних правовідносинах, необхідним є з'ясування факту повного виконання рішення суду.

Як вбачається зі змісту виконавчого листа 760/3699/16-а, виданого Солом'янським районним судом м. Києва, зобов'язано Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу у зв'язку з настанням ІІ групи інвалідності, що настала внаслідок поранення, пов'язаного з виконанням обов'язків військової служби, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25 грудня 2013 року № 975 у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності (а.с. 5).

На підтвердження виконання вказаного судового рішення 15 лютого 2018 року Департаментом фінансів Міністерства оборони України направлено до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України заяву про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі судового рішення (а.с. 35).

До зазначеної заяви додано витяг з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 05 січня 2018 року № 2, з якого вбачається, що ОСОБА_2 призначено одноразову грошову допомогу в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на дату встановлення інвалідності - 12 квітня 2011 року згідно довідки МСЕК серія 10ААА № 142411 від 12 квітня 2011 року в сумі 192000 гривень (а.с. 36).

Вказане слугувало підставою того, що 05 березня 2018 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №760/3699/17 від 27.11.2017 на підставі п. 9 частини першої ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 40).

Як свідчать матеріали справи, судами під час розгляду справи №760/3699/17 встановлено, що ІІ групу інвалідності позивачу визначено з 02.08.2016 згідно довідки до акту МСЕК від 03.08.2016 у зв'язку з пораненням та захворюваннями, пов'язаними з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країні, де велися бойові дії (а.с. 11), тому позивач має право на призначення йому одноразової грошової допомоги у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності у відповідності до вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що у даному випадку державний виконавець позбавлений можливості надавати оцінку чинному законодавству, яке підлягає застосуванню до спірних правовідносин та приймати до увагу довідку МСЕК серія 10ААА № 142411 від 12 квітня 2011 року, на підставі якої Міністерством оборони України визначено позивачу суму одноразової грошової допомоги, оскільки під час вирішення справи №760/3699/17 суди виходили з того, що позивач має право на таку допомогу, виходячи з довідки до МСЕК серії АВ №0447855 від 03.08.2016.

Відтак, державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повинен був звернутись до суду у порядку статті 378 КАС України з заявою про встановлення способу або порядку виконання судового рішення у справі №760/3699/17 з метою з'ясування обставин визначення дати встановлення позивачу II групи інвалідності для визначення розміру одноразової грошової допомоги.

Таким чином, оскільки державним виконавцем передчасно закрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №760/3699/17 від 27.11.2017, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 05 березня 2018 року у виконавчому проваджені № 55626939 є неправомірною та підлягає скасуванню.

Посилання апелянта на те, що застосуванню до спірних правовідносин підлягає законодавство, яке діяло на момент первинного огляду та встановлення позивачу II групи інвалідності, а саме станом на 12.04.2011 згідно довідки МСЕК серія 10ААА № 142411 від 12 квітня 2011 року, і відповідно розмір одноразової грошової допомоги у даному випадку становить саме 192 000 грн, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вирішуючи справу №760/3699/17 суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, що позивачу встановлено ІІ групу інвалідності саме з 02.08.2016, тому у даному випадку суд позбавлений можливості надати оцінку рішенням суду, які набрали законної сили.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 229, 242, 243, 251, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 27 серпня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 28.01.2019.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна