Справа № 420/5724/18
Суддя: Соколенко О. М.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5724/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Соколенко О.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Малиновського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

05 листопада 2018 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Малиновського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі, в якій позивач просить суд зобовязати Малиновське обєднане управління Пенсійного Фонду України в м. Одесі здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - ОСОБА_1 на підставі довідки апеляційного суду Одеської області від 06.08.2018 року №4721, виходячи з розміру суддівської винагороди у сумі 31011,20 гривень (без врахування матеріальної допомоги) за період з 01 січня 2018 року по 31 липня 2018 року, з врахуванням фактично виплачених сум.

Ухвалою суду від 12.11.2018 року, судом на підставі положень ч.1 ст.169 КАС України позовну заяву залишено без руху, та позивачу наданий десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

15 листопада 2018 року за вх. №34733/18 через канцелярію суду надійшов уточнений позов ОСОБА_1 до Малиновського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною відмову Малиновського обєднаного управління Пенсійного Фонду України в м.Одесі у перерахуванні та виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки апеляційного суду Одеської області від 06.08.2018 року №4721, виходячи з розміру суддівської винагороди 31011,20 гривень (без врахування матеріальної допомоги) за період з 01 січня 2018 року по 31 липня 2018 року;

- зобовязати Малиновське обєднане управління Пенсійного Фонду України в м.Одесі здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки апеляційного суду Одеської області від 06.08.2018 року №4721, виходячи з розміру суддівської винагороди 31011,20 гривень (без врахування матеріальної допомоги) за період з 01 січня 2018 року по 31 липня 2018 року, з врахуванням фактично виплачених сум.

Ухвалою суду від 20.11.2018 року судом продовжено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви до 26.11.2018 року та зазначено, що виявлені недоліки мають бути усунені позивачем шляхом надання до суду:

- уточненої позовної заяви із викладом позовних вимог у відповідності до приписів ст. 5 КАС України.

22 листопада 2018 року за вх. №35912/18 через канцелярію суду надійшов уточнений позов ОСОБА_1 до Малиновського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі (з копією для відповідача), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Малиновського обєднаного управління Пенсійного Фонду України в м.Одесі щодо не здійснення перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки апеляційного суду Одеської області від 06.08.2018 року №4721, виходячи з розміру суддівської винагороди 31011,20 гривень (без врахування матеріальної допомоги) за період з 01 січня 2018 року по 31 липня 2018 року;

- зобовязати Малиновське обєднане управління Пенсійного Фонду України в м.Одесі здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки апеляційного суду Одеської області від 06.08.2018 року №4721, виходячи з розміру суддівської винагороди 31011,20 гривень (без врахування матеріальної допомоги) за період з 01 січня 2018 року по 31 липня 2018 року, з врахуванням фактично виплачених сум.

Так, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно рішення Вищої ради юстиції №3107/0/15-16 від 08 грудня 2016 року ОСОБА_1 звільнений з посади судді апеляційного суду Одеської області у зв'язку з поданням заяви про відставку та з грудня 2016 року позивач перебуває на обліку в Малиновському обєднаному управлінні Пенсійного Фонду України в м.Одесі та отримує довічне грошове утримання у розмірі 90% грошового утримання судді.

Як вказує позивач, 21 липня 2018 року в газеті «Голос України (№133) опубліковано Закон України від 15 травня 2018 року №2415-VIII, яким внесені зміни до Закону України №1774 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", зокрема в абзаці другому пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" слово та цифри "1600 гривень" замінено словами та цифрами "прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року". Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року встановлено в розмірі 1762 гривні. З огляду на зазначене, з 1 січня 2018 року посадовий оклад суддів встановлюється, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1762 гривні. В звязку з цим, як вказує ОСОБА_1, апеляційним судом Одеської області видана позивачу довідка від 06.08.2018 року №4721 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в розмірі 32626,37 грн.

Як вказує ОСОБА_1, він звернувся до відповідача із заявами від 07.08.2018 р. та від 10.09.2018 р. про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 01 січня 2018 року, виходячи із розміру суддівської винагороди, вказаної у довідці апеляційного суду Одеської області від 06.08.2018 року №4721. З відповіді відповідача №366/к-1 від 24.09.2018 вбачається, що перерахунок проведено з 1 серпня 2018 року на підставі довідки апеляційного суду Одеської області від 06.08.2018 року №4721, виходячи з розміру суддівської винагороди 31011,20 гривень (без врахування матеріальної допомоги).

Позивач вважає, що бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку з 01.01.2018 року по 31.07.2018 року є протиправною з наступних підстав.

Нормативно обґрунтовуючи власні доводи положеннями Закону України від 15 травня 2018 року № 2415-VIII "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", яким внесено зміни до Закону України від 06 грудня 2016 року № 1774-УІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", позивач зазначає, що дію цього Закону поширено на правовідносини, що виникли до набрання чинності цим нормативно-правовим актом, а саме, починаючи з 01 січня 2017 року.

З посиланням на положення Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік», Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік», ОСОБА_1 зазначає, що з 01 січня 2018 року посадовий оклад суддів встановлюється, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1762 гривні, а тому саме з цієї дати зміна грошового утримання судці, який працює на відповідній посаді є підставою для проведення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судцям у відставці. Це, на думку позивача, також підтверджується листом Державної судової адміністрації України №11-13636/18 від 24.07.2018року.

Таким чином, позивач вважає, що відповідачем допущена бездіяльність щодо непроведення позивачу перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, призначеного на підставі довідки апеляційного суду Одеської області від 06.08.2018 року №4721 за період з 01 січня 2018 року по 31 липня 2018 року.

Оскільки, позивачем усунуто недоліки позовної заяви у визначений судом строк, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 26.11.2018 року судом прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 (в редакції уточненого позову від 22.11.2018 року), відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Малиновського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до ст.262 КАС України та встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Окрім того, письмовою ухвалою суду від 26.11.2018 року судом витребувано з Малиновського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі належним чином засвідчену копію пенсійної справи ОСОБА_1.

17 грудня 2018 року за вх. №39304/18 засобами поштового звязку від відповідача на виконання вимог ухвали суду від 26.11.2018 року надійшла копія пенсійної справи позивача (т.1 а.с.64-159).

Окрім того 17 грудня 2018 року за вх. №39305/18 засобами поштового звязку від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з доказами направлення його копії на адресу позивача (т.1 а.с.160-166), в якому зазначено, що відповідач вважає вимоги позовної заяви необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства з наступних підстав.

Як вказує відповідач, позивач 07.08.2018 року звернувся до Обєднаного управління із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді, а також надав довідку №471 від 06.08.2018 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, видану Апеляційним судом Одеської області. Згідно довідки №471 від 06.08.2018 Про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судці у відставці, виданої Апеляційним судом Одеської області позивачу, станом на 01.01.2018 року його суддівська винагорода складає 32626,37 грн.

Посилаючись на приписи ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року, відповідач вказує, що розмір суддівської винагороди для позивача без урахування матеріальної допомоги складає 31011,20 грн.

Щодо перерахунку пенсії з 01.08.2018 року відповідач, з посиланням на положення ч.1 ст.58 Конституції України, п.4 розділу II Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №3-1 від 25.01.2008 року, Закон України Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав від 15.05.2018 року, яким внесено зміни до законів України в частині застосування для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року, зазначає, що обєднаним управлінням проведено перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці з 01.08.2018 року, оскільки Закон України Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав від 15.05.2018 року набрав чинності з 22.07.2018 року.

Таким чином, як вказує відповідач, на підставі заяви ОСОБА_1 від 07.08.2018 року Обєднаним управлінням здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 01.08.2018 року, розмір якого з цієї дати становить 27910,08 грн. та доплата по перерахунку за період з 01.08.2018 по 30.09.2018 в розмірі 2493,36 грн.

Зважаючи на вищевикладене, а також, посилаючись на положення ст.19 Конституції України, ч.1, ч.2 ст.73, ч.3 ст.113 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 в повному обсязі.

20 грудня 2018 року за вх. №39871/18 через канцелярію суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву з доказами направлення її копії на адресу відповідача та разом з копією листа ДСА України від 17.12.2018 року №10-26328/18 «Про перерахування щомісячного довічного грошового утримання» (т.1 а.с.170-173). У відповіді на відзив додатково зазначено, що доводи відповідача про відсутність підстав для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 01.01.2018 року, оскільки Закон України від 15.05.2018 року №2415-VIII набрав чинності та не має зворотної сили є необґрунтованими, оскільки дію цього Закону поширено на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності, а саме, починаючи з 01.01.2017 року.

Станом на 24.01.2019 року інших заяв сторін по суті справи, а також, додаткових доказів та пояснень до суду з боку сторін не надходило.

Відповідно до ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Частиною 1 статті 120 КАС України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Таким чином, дана адміністративна справа розглядається судом 24.01.2019 року у межах строку, визначеного ст. 258 КАС України (59 день з дня відкриття провадження у справі).

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами, ознайомившись з відзивом відповідача на адміністративний позов та відповіддю на цей відзив, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються заяви по суті справи, та перевіривши їх доказами, суд встановив наступні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 на підставі рішення Вищої ради юстиції від 08.12.2016 року №3107/15-16 звільнений з посади судді апеляційного суду Одеської області у зв'язку з поданням заяви про відставку (т.1 а.с.10-11,80-81).

Наказом Апеляційного суду Одеської області від 12.12.2016 року №247-ос позивача виключено зі списків складу суддів цього суду 12.12.2016 року (т.1 а.с.79).

13 грудня 2016 року позивач звернувся до Малиновського обєднаного управління Пенсійного Фонду України в м.Одесі із заявою про призначення довічного грошового утримання судді у відставці (т.1 а.с.70-71,104).

Згідно розпорядження №828300 від 12.01.2017 року позивачу призначено довічне грошове утримання з 13.12.2016 року з розміром утримання від заробітку 80 %. (т.1 а.с.66).

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивач, не погоджуючись із розміром довічного грошового утримання судді у відставці, який розрахований виходячи 80%, та вважаючи, що такий розмір має бути розрахований, виходячи з 90% суддівської винагороди, звернувся до суду.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси у справі №521/2593/17 від 21.03.2017 року, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.06.2017 року (т.1 а.с.121-126), позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси про зобовязання вчинити певні дії задоволено та зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси здійснити нарахування та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% грошового утримання судді (суддівської винагороди), у відповідності до грошового утримання (суддівської винагороди) працюючого судді на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, виходячи зі стажу 28 років 00 місяців 23 дні, починаючи з 13 грудня 2016 року з врахуванням фактично виплачених сум.

На підставі заяви позивача від 12.07.2017 року (т.1 а.с.120) та вказаних судових рішень, розпорядженням №828300 від 25.07.2017 року позивачу здійснено перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% грошового утримання судді (т.1 а.с.117).

Судом встановлено, що листом Державної судової адміністрації України від 24.07.2018 р. за № 11-13636/18 «Про суддівську винагороду», який направленого на ім'я голів апеляційних, апеляційних спеціалізованих, місцевих спеціалізованих судів та начальників територіальних управлінь ДСА України визначено, що 21 липня 2018 року опубліковано Закон України від 15 травня 2018 року № 2415-VІІ "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", яким внесено зміни в абзаці 2 п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-VIII, а саме цифри « 1600 гривень» замінено словами та цифрами «прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року».

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2018 року встановлено в розмірі 1762 гривні, у звязку із чим у даному листі зазначається, що з 01 січня 2018 року посадовий оклад суддів встановлюється із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1762 гривні згідно абзацу 2 пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», а тому необхідно внести зміни до штатних розписів установ, і провести перерахунок суддівської винагороди з 01 січня 2018 року та підготувати довідки про суддівську винагороду з 01 січня 2018 року для обчислення щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці (т.1 а.с.16).

Судом встановлено, що 06.08.2018 року апеляційним судом Одеської області видано ОСОБА_1 довідку за №471 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яка видана про те, що станом на 01.01.2018 року його суддівська винагорода, яка враховується при призначення/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 32626,37 грн., в тому числі: 1) посадовий оклад -193282,00 грн., 2) доплата за вислугу років 11629,20 грн. та 2) матеріальна допомога на оздоровлення відповідно до ст.136 Закону України «Про судоустрій і статус судів» - 1615,17 грн. (т.1 а.с.12,147).

Вказана довідка видана на підставі особового рахунку за січень 2018 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 07 серпня 2018 року позивач звернувся до Малиновського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі із заявою, в якій просив на підставі довідки, виданої апеляційним судом Одеської області від 06.08.2018 року №4721 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, зробити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01.01.2018 року, виходячи з розміру суддівської винагороди у сумі 32626,37 грн. (т.1 а.с.13,151).

При цьому, до вказаної заяви позивачем було додано, оригінал вищевказаної довідки апеляційного суду Одеської області від 06.08.2018 року №471, супровідний лист до неї від 06.08.2018 року №472 та копію листа ДСА України від 24.07.2018 р. за № 11-13636/18.

Вказана заява зареєстрована відповідачем 07.08.2018 року за вх. №298/К-1, про що свідчить відтиск штампу Управління у її правому нижньому куті.

У відповідь на вказану заяву ОСОБА_1 від 07.08.2018 року Малиновське обєднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі на адресу позивача направило лист №298/К-1 від 29.08.2018 року, в якому зазначено, що Головним управлінням ПФУ в Одеській області надіслано листа до Пенсійного фонду України щодо розяснень порядку перерахунку довічного грошового утримання суддів у відставці, та вказано, що після отримання відповіді буде вирішено питання щодо перерахунку грошового утримання позивача. Окрім цього, зазначено, що довідка апеляційного суду Одеської області від 06.08.2018 року №471 про суддівську винагороду долучена до матеріалів пенсійної справи (т.1 а.с.149).

Судом встановлено, що 10.09.2018 року позивач повторно звернувся до Малиновського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі із заявою, в якій також просив на підставі довідки, виданої апеляційним судом Одеської області від 06.08.2018 року №4721 зробити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01.01.2018 року та виходячи з розміру суддівської винагороди у сумі 32626,37 грн. (т.1 а.с.14, 157).

Вказана заява зареєстрована відповідачем 10.09.2018 року за вх. №366/К-1, про що свідчить відтиск штампу Управління у правому нижньому куті вказаної заяви.

У відповідь на вказану заяву ОСОБА_1 Малиновське обєднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі направило на адресу позивача лист №366/К-1 від 24.09.2018 року (т.1 а.с.15, 155), в якому зазначено, що на підставі поданої позивачем 07.08.2018 року заяви та довідки № 471 від 06.08.2018 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданої Апеляційним судом Одеської області, проведено перерахунок довічного грошового утримання суддів у відставці.

Так, у цьому листі зазначено, що враховуючи положення пункту 4 розділу II Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці проведено з 01.08.2018 року, оскільки Закон "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" набрав чинності з 22.07.2018 року.

Перерахунок проведено з 01.08.2018 року виходячи з розміру суддівської винагороди 31011,20 грн. (без урахування матеріальної допомоги), так як відповідно до статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-УІІ, суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: вислугу років; перебування на адміністративній посаді в суді; науковий ступінь; за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці. Врахування при обчисленні довічного грошового утримання судді у відставці в суддівську винагороду інших виплат, окрім зазначених, чинним законодавством не передбачено.

У листі також повідомлено, що довічне грошове утримання в розмірі 27910,08 грн. та доплату по перерахунку за період з 01.08.2018 року по 30.09.2018 року в розмірі 2493,36 грн. буде нараховано ОСОБА_1 до виплати в жовтні 2018 року.

Разом з цим, у вказаному листі зазначається, що відповідно до ст.105 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» застраховані особи та члени їх сімей мають право на оскарження дій (бездіяльності) страхувальників, виконавчих органів Пенсійного фонду та їх посадових осіб відповідно до законодавства про звернення громадян, а також у судовому порядку.

Вважаючи протиправною бездіяльність Малиновського обєднаного управління Пенсійного Фонду України в м.Одесі щодо не здійснення перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки апеляційного суду Одеської області від 06.08.2018 року №471, виходячи з розміру суддівської винагороди 31011,20 гривень (без врахування матеріальної допомоги) за період з 01 січня 2018 року по 31 липня 2018 року, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Спірні правовідносини, що виникли між стронами, врегульовані зокрема, але не виключно, Законом України «Про судоустрій і статус суддів», Законом України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Згідно ч. 1 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон № 1402-VIII) судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Пунктом 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів". За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 135 Закону №1402-VIII, суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.2 ст.135 Закону №1402-VIII, суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Пунктом 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-VIII встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 гривень.

21 липня 2018 року в газеті «Голос України» опубліковано Закон України від 15 травня 2018 року № 2415-VІІ "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав".

Цим законом від 15.05.2018 року № 2415-VIII внесено зміни в абзаці 2 п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-VIII, а саме цифри « 1600 гривень» замінено словами та цифрами «прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року».

Даний Закон набрав чинності з 22.07.2018 року.

Таким чином, дію вказаного Закону поширено на правовідносини, що виникли до набрання чинності цим нормативно-правовим актом, а саме, починаючи з 01 січня 2017 року.

Як зазначено в п. 2 Рішення Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 09.02.1999 в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультра активна форма) і шляхом зворотньої дії (ретроактивна форма). В п. 3 зазначеного рішення Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення частини першої ст. 58 Конституції України про зворотню дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадку, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб.

Надання зворотньої дії Закону (ретроактивність Закону) - виключення, про що повинна бути пряма вказівка про це в Законі.

Отже, у даному випадку самим законодавцем дію Закону № 2415-VІІІ в частині застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як розрахункової величини для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат, поширено на правовідносини, що виникли до набрання чинності цим нормативно-правовим актом, а саме, на правовідносини починаючи з 01 січня 2017 року.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2017 становив 1600 гривень.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2018 року встановлено в розмірі 1762 гривні.

Відповідно до ч.4 ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Конституційний Суд України в п.1 ч.4 рішення №4-рп/2016 від 08.06.2016 за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої, абзаців першого, другого, четвертого, шостого частини п'ятої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI, зазначив, що у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пунктом 4 розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.01.2008 № 3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 20.03.2017 № 5-1) визначено, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Отже, з 01 січня 2018 року посадовий оклад суддів встановлюється, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1762 гривні, а тому саме з цієї дати зміна грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, є підставою для проведення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Таким чином, за приписами наведених вище норм правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

З огляду на те, що з 01.01.2018 року посадовий оклад суддів встановлюється, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1762 грн., право на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці позивача - ОСОБА_1, виникло з 01.01.2018 року.

Крім того, суд зазначає, що в довідці апеляційного суду Одеської області від 06.08.2018 за №471 чітко зазначена дата виникнення права позивача на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці - 01.01.2018, і відповідач, не повертаючи її як неналежно оформлену, прийняв цю довідку до виконання, проте, через власні міркування та невірне трактування положення законодавства, перерахунок здійснив не з 01.01.2018 року, а з 01.08.2018 року.

Зазначене також підтверджується листом ДСА України «Про суддівську винагороду» від 24.07.2018 року №11-13636/18.

Матеріали справи свідчать, що перерахунок довічного грошового утримання позивача здійснено органом пенсійного фонду з 01.08.2018 року, у зв'язку із набранням чинності Законом України «Про ефективність управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» від 15.05.2018 року № 2415-VIII 22.07.2018.

Таким чином, Малиновським обєднаним управлінням Пенсійного Фонду України в м.Одесі безпідставно та необґрунтовано не здійснено перерахунок довічного грошового утримання позивача з 01.01.2018 року.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що стосовно суми суддівської винагороди у розмірі 31011,20 гривень (без врахування матеріальної допомоги), яку зазначає позивач у позовних вимогах, відповідач у своєму відзиві не мав заперечень, та зазначив, посилаючись на приписи ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року, що розмір суддівської винагороди для позивача без урахування матеріальної допомоги складає 31011,20 грн.

Вказана сума у розмірі 31011,20 грн. також підтверджується даними самої довідки №471 від 06.08.2018 року, а саме, 19382 грн. (посадовий оклад) + 11629,20 грн. (доплата за вислугу років).

При цьому, суд враховує також те, що позивач, звертаючись до відповідача із заявами у серпні та вересні 2018 року просив на підставі довідки, виданої апеляційним судом Одеської області від 06.08.2018 року №471 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, зробити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01.01.2018 року, виходячи з розміру суддівської винагороди у сумі 32626,37 грн.

Тобто, позивач, звертаючись до відповідача, просив здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01.01.2018 року, виходячи з розміру суддівської винагороди у сумі 32626,37 грн., враховуючи також, матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі 1615,17 грн.

Однак, звертаючись до суду із позовною заявою, позивач просив визнати протиправною бездіяльність Малиновського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі щодо не здійснення перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки апеляційного суду Одеської області від 06.08.2018 року №471, виходячи з розміру суддівської винагороди 31011,20 гривень (без врахування матеріальної допомоги) за період з 01 січня 2018 року по 31 липня 2018 року.

При цьому, розглядаючи даний спір в межах заявлених позовних вимог, суд не вбачає необхідності виходу за межі позовних вимог в частині розміру суддівської винагороди у сумі 32626,37 грн. (з урахуванням матеріальної допомоги), оскільки чинним законодавством встановлено, що матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди, з якої обчислюється щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Аналогічні висновки, викладені у постановах Верховного суду від 20.03.2018 року по справі №749/951/17, від 27.02.2018 року по справі №738/1343/17, від 25.04.2018 року по справі №333/4196/17, від 18.07.2018 року по справі №638/12151/17 від 09.11.2016 року по справі №334/3536/14, в яких судом зазначено, що матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди, з якої обчислюється щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, що вказує на правомірність дій відповідача та необґрунтованість позовних вимог про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення.

Отже, вимога позивача про визнання протиправною бездіяльності Малиновського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі щодо не здійснення перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки апеляційного суду Одеської області від 06.08.2018 року №471, виходячи з розміру суддівської винагороди 31011,20 гривень (без врахування матеріальної допомоги) за період з 01 січня 2018 року по 31 липня 2018 року є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

При цьому, судом враховується те, що позивачем зроблено описку в прохальній частині позовної заяви та замість вірного номеру довідки №471 від 06.08.2018 року, помилково зазначено №4721. Однак, ця описка не впливає на встановлені судом обставини та висновок суду про задоволення вказаної позовної вимоги позивача.

В свою чергу, вирішуючи позовну вимогу позивача про зобов'язання Малиновського обєднаного управління Пенсійного Фонду України в м.Одесі здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки апеляційного суду Одеської області від 06.08.2018 року №471, виходячи з розміру суддівської винагороди 31011,20 гривень (без врахування матеріальної допомоги) за період з 01 січня 2018 року по 31 липня 2018 року, з врахуванням фактично виплачених сум, суд виходить з наступного.

Згідно з п.23 ч.1 ст.4 КАС України похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Оскільки дана вимога позивача про зобов'язання Малиновського обєднаного управління Пенсійного Фонду України в м.Одесі здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є похідною вимогою від вимоги про визнання протиправною бездіяльності Малиновського обєднаного управління Пенсійного Фонду України в м.Одесі щодо не здійснення такого перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та у звязку із тим, що право позивача на перерахунок довічного грошового утримання виникло з 01.01.2018 року, дана позовна вимога також є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Решта доводів позивача та відповідача висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету ОСОБА_2 Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до Малиновського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

У позовній заяві (враховуючи уточнену позовну заяву) позивач зазначив, що з урахуванням складності спору, ймовірності тривалості судового процесу, необхідності укладення договору з адвокатом для представництва інтересів позивача в суді, очікувані витрати на правову допомогу складатимуть 15000 грн., та вказав, що відповідно до ч.7 ст.139 КАС України, докази та остаточний розрахунок судових витрат будуть подані до закінчення судових дебатів у справі.

Однак, суд зазначає, що жодних доказів, що підтверджують понесення позивачем витрат на правову допомогу ні у розмірі 15000 грн., ні у іншому розмірі, станом на дату ухвалення даного рішення до суду не надано.

Водночас, суд зауважує на тому, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та всі заяви по суті справи були надані до суду за підписом позивача. Водночас, матеріали справи не містять жодних даних про представника позивача та документів на таку особу.

За змістом статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини пятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб'єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Цей висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16.

Отже, враховуючи вище кладене судом, відсутні підстави для стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу.

Разом з цим, у прохальній частині позовної заяви позивач просив суд стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем сплачено судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 704,80 грн. згідно квитанції № ПН 451 від 05.11.2018 року (т.1 а.с.6).

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Малиновського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії, наявні підстави для стягнення з відповідача суми сплаченого судового збору у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 72, 77, 90, 120, 241-246,258, 262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Малиновського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Малиновського обєднаного управління Пенсійного Фонду України в м.Одесі щодо не здійснення перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки апеляційного суду Одеської області від 06.08.2018 року №471, виходячи з розміру суддівської винагороди 31011,20 гривень (без врахування матеріальної допомоги) за період з 01 січня 2018 року по 31 липня 2018 року.

Зобовязати Малиновське обєднане управління Пенсійного Фонду України в м.Одесі (ідентифікаційний код юридичної особи: 41249156, адреса: вул.Прохоровська, 3, м.Одеса, 65007) здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, АДРЕСА_1, 65080) на підставі довідки апеляційного суду Одеської області від 06.08.2018 року №471, виходячи з розміру суддівської винагороди 31011,20 гривень (без врахування матеріальної допомоги) за період з 01 січня 2018 року по 31 липня 2018 року, з врахуванням фактично виплачених сум за вказаний період.

Стягнути з Малиновського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі (ідентифікаційний код юридичної особи: 41249156, адреса: вул.Прохоровська, 3, м.Одеса, 65007) за рахунок бюджетних асигнувань Малиновського обєднаного управління Пенсійного Фонду України в м.Одесі на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, АДРЕСА_1, 65080) судовий збір у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Пятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.М. Соколенко

.