Справа № 2340/3091/18
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/3091/18 Суддя першої інстанції: В.П. Тимошенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Кузьмишиної О.М. та Степанюка А.Г.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

за участю:

представника відповідачів: - Гришакової Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій ,зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2018 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій ,зобов'язання вчинити певні дії, в якому просив:

- визнати протиправним дії Головного управління ДФС в Черкаській області щодо відмови в розрахунку та виплаті ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням 2 групи інвалідності, що пов'язане з проходженням служби в органах ДФС;

- визнати протиправними дії ДФС України щодо повернення матеріалів про призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку встановленням інвалідності та втратою працездатності колишньому працівникові податкової міліції ГУ ДФС у Черкаській області ОСОБА_2 без прийняття рішення;

- визнати протиправними дії ДФС України щодо відмови у розрахунку та виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням інвалідності та втратою працездатності колишньому працівникові податкової міліції ГУ ДФС у Черкаській області ОСОБА_2;

- зобов'язати Головне управління ДФС в Черкаській області скласти висновок про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції згідно із Податковим кодексом України та Законом України «Про міліцію» від 20.12.1990 р., із визначенням розміру одноразової допомоги, що підлягає виплаті ОСОБА_2 відповідно до статті 23 ЗУ «Про міліцію», в редакції від 13.02.2015 р., який набрав чинності 12.03.2015 р. і згідно з «Порядком та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції», затвердженого постановою КМУ № 850 від 21.10.2015 р., виходячи із розрахунку 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб та направити висновок разом із іншими матеріалами до ДФС України для прийняття відповідного рішення у строки, встановлені законодавством України;

- зобов'язати ДФС України розглянути матеріали відносно ОСОБА_2 щодо призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції згідно із Податковим кодексом України та Законом України «Про міліцію» від 20.12.1990 р., із визначенням розміру одноразової допомоги, що підлягає виплаті ОСОБА_2 відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію», в редакції від 13.02.2015 р., який набрав чинності 12.03.2015 р. і згідно з «Порядком та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції», затвердженого постановою КМУ № 850 від 21.10.2015 р., виходячи із розрахунку 200 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, та прийняти рішення у строки, встановлені законодавством України;

- зобов'язати ГУ ДФС у Черкаській області виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу в разі інвалідності працівника податкової міліції згідно із Податковим кодексом України та Законом України «Про міліцію» від 20.12.1990 р., виходячи із розрахунку 200 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у строки, встановлені законодавством України;

- стягнути з ГУ ДФС у Черкаській області на користь позивача ОСОБА_2 судові витрати пов'язані із правничою допомого адвоката в сумі 3000 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність у Постанові Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 р. N 850, якою затверджено «Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» вказівки на поширення його дії на працівників податкової поліції, призначення допомоги яким здійснюється відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію», не є підставою для позбавлення їх права на отримання одноразової допомоги у розмірі, визначеному діючим на дату установленням групи інвалідності Порядком №850 за умови дотримання особою порядку звернення із вказаною заявою.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, 10.07.2017 року наказом Головного управління ДФС України в Черкаській області № 32-0/п майора податкової міліції ОСОБА_2, звільнено з посади старшого слідчого відділу розслідувань кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Черкаській області та податкової міліції у запас Збройних Сил України з постановкою на військовий облік за п. 64 п.п. «Б» (через хворобу) «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України УРСР від 29 липня 1991 року № 114.

11 серпня 2017 року позивачеві видано довідку до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА № 868933, відповідно до якої позивач отримав ІІ групу інвалідності безтерміново, причиною інвалідності зазначено: травма пов'язана з виконанням службових обов'язків.

06 листопада 2017 року та 28 лютого 2018 року позивач звернувся до Головного управління ДФС у Черкаській області, в якій просив провести виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з тим, що позивачеві встановлено ІІ групу інвалідності і травма пов'язана з виконанням службових обов'язків в органах ДФС.

Уповноваженими особами відповідача-1 06.11.2017 року підписано висновок про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції згідно із Податковим кодексом України та Законом України від 20 грудня 1990 року № 565-ХІ1 «Про міліцію», відповідно до якого ОСОБА_2 має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку з подією, що сталась у період проходження служби на підставі пункту 1.2. «Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року № 707. Призначена одноразова грошова допомога складає 82 800,00 грн. та направлено матеріали щодо виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням йому інвалідності директору Департаменту кадрової політики та роботи з персоналом ДФС України.

Листом Департаменту кадрової політики та роботи з персоналом Державної фіскальної служби України від 06.02.2018 року № 3443/7/99-99-04-04-02-17 повернуто матеріали про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням інвалідності та втратою працездатності на доопрацювання.

12 березня 2018 року позивач звернувся із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням інвалідності, пов'язаної з проходженням служби в органах ДФС.

ГУ ДФС в Черкаській області повторно 16.03.2018 року складено висновок про призначення одноразової грошової допомоги позивачу в сумі 82 000,00 гривень та направлено на адресу Департаменту кадрової політики та роботи з персоналом Державної фіскальної служби України для їх розгляду та прийняття рішення.

Листом Департаменту кадрової політики та роботи з персоналом Державної фіскальної служби України від 14.06.2018 року № 17816/7/99-99-04-04-02-17 повернуто матеріали про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням інвалідності та втратою працездатності.

ГУ ДФС в Черкаській області листом від 04.07.2018 року № 28238/23-00-04-216 проінформувало позивача, що колишнім працівникам податкової міліції, інвалідність яким встановлено після втрати чинності Закону України від 20 грудня 1990 року № 565- XII «Про міліцію», проводити розрахунок та виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням інвалідності та втратою працездатності після 07 листопада 2015 року законні підстави відсутні.

Вважаючи відмову відповідачів у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Діяльність податкової міліції регулюється Розділом ХVІІІ Податкового кодексу України.

Статтею 356 Податкового кодексу України передбачено, що держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України «Про міліцію» та Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Відповідно до частини 6 статті 23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Отже, статтею 23 Закону України «Про міліцію» передбачено, що право на одноразову грошову допомогу у працівника податкової міліції виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання, яке мало місце в період її проходження.

Закон України «Про міліцію» втратив чинність 07.11.2015 року в зв'язку з набранням чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Відповідно до абзацу 3 пункту 15 розділу XI прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Закону України «Про Національну поліцію».

Таким чином, право позивача на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі та з підстав, визначених Законом України «Про міліцію» зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Закону України «Про Національну поліцію». Тому, доводи відповідача щодо відсутності у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 23 Закону України «Про міліцію» суд вважає безпідставними.

Наявність зв'язку між захворюванням позивача, внаслідок якого останнім втрачено працездатність та йому встановлено інвалідність, та проходженням служби в органах внутрішніх справ не заперечується відповідачами та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

За змістом статті 23 Закону України «Про міліцію» порядок та умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ, органах державної податкової служби, визначає Кабінет Міністрів України.

На виконання статті 23 Закону України «Про міліцію», Кабінет Міністрів України постановою № 707 від 12.05.2007 року затвердив Порядок та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції (далі Порядок №707).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 707 одноразова грошова допомога (далі - грошова допомога) виплачується у разі установлення інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ, органах державної податкової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення такого строку внаслідок захворювання або нещасного випадку, що сталися: під час виконання службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, у розмірі: п'ятирічного грошового забезпечення - інвалідам I групи; чотирирічного грошового забезпечення - інвалідам II групи; трирічного грошового забезпечення - інвалідам III групи; у період проходження служби, - у відсотках відповідного розміру грошового забезпечення згідно із ступенем втрати працездатності, який визначається медико-соціальною експертною комісією.

У зв'язку з прийняттям Закону України від 13.02.2015 року «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції» Кабінет Міністрів України постановою від 21.10.2015 року № 850 затвердив Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівників міліції (далі Порядок №850).

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

Отже, на час установлення позивачу II групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах податкової міліції, чинними є обидва Порядки (№707 і № 850), які регулюють однопредметні правовідносини щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, передбаченої статтею 23 Закону України «Про міліцію». При цьому, Порядок №850 прийнятий у зв'язку із внесенням Законом України від 13.02.2015 року до вказаної статті 23 Закону змін в частині розміру одноразової грошової допомоги.

Судом першої інстанції вірно зауважено, що Конституційний Суд України у пункті 3 рішення від 03.10.1997 р. № 4-зп (справа про набуття чинності Конституцією України) зазначив, що звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 р.№ 1-рп/99).

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015 року, якою затверджений Порядок №850, встановлено, що особам, які до набрання чинності Законом України від 13.02.2015 року № 208-VIII «Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції» мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року № 707.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Таким чином, призначення та виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 23 Закону України «Про міліцію», здійснюється відповідно до Порядку, під час дії якого встановлена втрата працездатності.

Отже, призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку № 707 можливе лише за умови, що особа мала право на отримання такої допомоги до 12.03.2015 року.

Разом з тим, позивач набув таке право у 2017 році (довідка МСЕК в п. 8, якої зазначено що ОСОБА_2 встановлено ІІ (друга) група інвалідності 11.08.2017 року), тобто після 12.03.2015 року, а тому розмір допомоги має бути призначений у відповідності з нормами Порядку № 850.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо безпідставності доводів відповідачів щодо відсутності у позивача, як працівника податкової міліції, права на отримання одноразової грошової допомоги на умовах, передбачених Порядком № 850, оскільки:

- відповідно до статті 356 Податкового кодексу України на осіб начальницького і рядового складу податкової міліції поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України «Про міліцію»;

- право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Закону України «Про Національну поліцію» (абзац 3 пункту 15 розділу XI прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію»);

- на виконання статті 23 Закону України «Про міліцію» в редакції Закону України від 13.02.2015 р. Кабінет Міністрів України затвердив Порядок №850 виплати одноразової допомоги.

Порядок №850, прийнятий пізніше ніж Порядок №707, і визначає процедуру та розміри призначення на виплати одноразової допомоги у зв'язку з установленням групи інвалідності після 12.03.2015 р., передбаченої статтею 23 Закону України «Про міліцію». Відсутність у Порядку №850 вказівки на поширення його дії на працівників податкової поліції, призначення допомоги яким здійснюється відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію", не є підставою для позбавлення їх права на отримання одноразової допомоги у розмірі, визначеному діючим на дату установленням групи інвалідності Порядком №850.

Варто наголосити, що у рішенні по справі "Budchenko v. Ukraine" від 24.07.2014 року Європейський суд з прав людини зазначив, що відмова у задоволенні законного права заявника через відсутність механізму його реалізації, становить втручання у право власності згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції, а через нездатність забезпечити реалізацію такого права заявника в розумні терміни, держава поклала на нього надмірний та неспіврозмірний тягар, порушивши таким чином свої зобов'язання за статтею 1 Першого протоколу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивач, як працівник податкової поліції, має право на отримання одноразової грошової допомоги, відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" у розмірі, визначеному Порядком №850.

Не заслуговують на увагу доводи відповідача, щодо того, що ОСОБА_2 не звертався до відповідачів із заявою (рапортом) щодо призначення та виплати останньому одноразової грошової допомоги на підставі Порядку № 850, адже позивачем заповнювались бланки, у верхньому правому кутку яких містилось посилання на Додаток 1 до Методичних рекомендацій щодо порядку прийому, оформлення документів для виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника податкової поліції, а отже позивач був обізнаний, що звертається до відповідачів на підставі порядку № 707, з огляду на наступне.

Бланки заяви (рапорту), які регламентовані різними підзаконними актами Міндоходів України/ДФС України від 11.04.2014 р. № 240 та від 09.12.2015 р. № 973, але фактично вони є однаковими за своєю суттю з Порядком № 850, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року щодо виплат одноразової грошової допомоги.

У той же час, колегією суддів встановлено, що в заявах відсутні посилання позивача на постанову Кабінету Міністрів України № 707 від 12.05.2007 р., а відтак, посилання ГУ ДФС у Черкаській області на те, що позивач не зверталася до нього із заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку № 850, колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги, не спростовують висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року - без змін.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 329, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: О.М.Кузьмишина

А.Г.Степанюк

Повний текст виготовлено 22 січня 2019 року.