Справа № 819/3401/13-а
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2019-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/3401/13-a

15 січня 2019 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Осташа А. В. за участю секретаря судового засідання Гавіловської Х.М., представника позивача - Борис І.Д., представника відповідача - Гузьо М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Лановецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України до приватного акціонерного товариства "Квантор" про стягнення заборгованості на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах,

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Збаразькому районі Тернопільської області звернулось до суду з позовом до публічного акціонерного товариства "Квантор" про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у розмірі 20046,30 грн.

Згідно із заявою про збільшення позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій станом на 01.02.2014 - у розмірі 29096,38 грн., з них по пенсіонерах: ОСОБА_3 в сумі 7237,34 грн., ОСОБА_4, в сумі 9427,73 грн., ОСОБА_5 в сумі 9601,69 грн., ОСОБА_6 в сумі 2829,62 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач ПАТ "Квантор" відповідно до пункту 2 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" зобов'язаний проводити відшкодовування Пенсійному фонду сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідно до пунктів "б" - "з" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". УПФУ в Збаразькому районі було визначено розмір щомісячного відшкодування у відповідних розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, пенсіонерам, які вийшли на пенсію на підставі пунктів "б" - "з" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за період з 29.04.2013 року по 31.01.2014 року, які своєчасно направлялись ПАТ "Квантор". Позивач посилається на те, що відповідач не в повному обсязі проводив відшкодування Пенсійному фонду витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 29096,38 грн.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2014 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2015 року, позов задоволено частково: стягнуто з публічного акціонерного товариства "Квантор" на користь Управління Пенсійного фонду України в Збаразькому районі Тернопільської області заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначеної на пільгових умовах, за період з 29.04.2013 року по 31.01.2014 року у розмірі 9601,69 грн. (дев'ять тисяч шістсот одна гривня 69 копійок; в іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2015, апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Збаразькому районі Тернопільської області та Публічного акціонерного товариства "Квантор" залишено без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.11.2014 у справі №819/3401/13-а - без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04.08.2016 касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Збаразькому районі Тернопільської області залишено без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.11.2014 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2015 залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 18.10.2018 заяву Лановецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області задоволено частково, постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.11.2014 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2015 та ухвалу Вищого адміністративного суду України від 04.08.2016 в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з Публічного акціонерного товариства «Квантор» заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах, по пенсіонерах ОСОБА_4 в сумі 9427,73 грн. та ОСОБА_6 в сумі 2829,62 грн. - скасувати, а справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Тернопільського окружного адміністративного суду адміністративну справу №819/3401/13-а розподілено судді - Осташу А.В.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.11.2018 прийнято адміністративну справу №819/3401/13 до свого провадження, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою суду від 15.01.2019 підготовче засідання завершено та постановлено розгляд справи по суті проводити у цьому ж судовому засіданні.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Звернув увагу суду, що в справі що розглядається відповідачем було публічне акціонерне товариство "Квантор", на даний час його правонаступником є приватне акціонерне товариство "Квантор".

Дана інформація повністю підтверджена даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. а тому судом було допущено процесуальне правонаступництво відповідача у справі.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів.

Як описано вище, постановою Верховного Суду від 18.10.2018 було скасовано судові рішення першої, апеляційної та касаційної інстанції (на той час Вищого адміністративного суду України) в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з Публічного акціонерного товариства «Квантор» заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах, по пенсіонерах ОСОБА_4 в сумі 9427,73 грн. та ОСОБА_6 в сумі 2829,62 грн., а справа в цій частині направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

Таким чином, при новому розгляді суд досліджує тільки обставини у справі в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Квантор» заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах, по пенсіонерах ОСОБА_4 в сумі 9427,73 грн. та ОСОБА_6 в сумі 2829,62 грн.

В своїй постанові Верховний Суд зазначив, що станом на 01.10.2011 (час набрання чинності статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в редакції Закону №3668 від 08.07.2011) пенсіонери ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (55 років), з настанням якого, відповідно до положень чинного станом на дату призначення їм пільгових пенсій законодавства, припинявся обов'язок підприємства відшкодовувати витрати на виплату і доставку таких пенсій. Тобто, у відповідача не припинився обов'язок по відшкодуванню Пенсійному фонду витрат на виплату і доставку пільгових пенсій цим особам.

Враховуючи викладене, Верховний суд зазначив, що суд касаційної інстанції у справі, що розглядається, дійшов помилкового висновку щодо відсутності у ПАТ «Квантор» обов'язку по відшкодуванню заборгованості по фактичним витратам на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених вищезгаданим особам, оскільки такі не досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-IV (в редакції Закону від 08.07.2011р. №3668-VI).

Крім того, колегія суддів Верховного суду наголосила, що положення абзацу 4 пункту 1 статті 2 Закону №400/97-ВР в редакції до і після внесення до них змін Законом №184-VII, яким відсилання на норму статті 12 Закону №1788-XII, що містилася в первинній редакції, замінено відсиланням на статтю 26 Закону №1058-IV, визначають насамперед юридичну природу і послідовність дій з таким видом платежу як фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, які платник збору, має включати до об'єкту оподаткування, а відсилання до правил статті 12 Закону №1788-XII та статті 26 Закону №1058-IV відповідно прописують умови, порядок, подію і строк, протягом якого цей платіж належить включати до об'єкту оподаткування. За виникнення певної спірної ситуації положення цього закону можуть бути задіяні переважно тоді, коли платник збору із посиланням на правила статті 12 Закону №1788-XII або статті 26 Закону №1058-IV із настанням події, яка регулюється цими нормами (наприклад, досягнення пенсіонером віку, що дає право на пенсію на загальних підставах), припинить сплачувати фактичні витрати на виплату і доставку пенсії та включати їх до об'єкту оподаткування. Однак ці положення закону не поширюють і не повинні поширювати свою дію на відносини між платником збору і органами Пенсійного фонду України, що виникають у зв'язку з відшкодуванням витрат на виплату і доставку пенсій, оскільки припинення їх виплат пов'язуються з пенсійним віком пенсіонерів і строками, визначеними Законом №1058-IV.

Відповідно до ч.5 ст.353 КАС висновки та мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Скасовуючи рішення судів першої та апеляційної та касаційної інстанцій в даній справі, Верховний Суд зазначив, що при новому розгляді справи необхідно встановити наявність заборгованості відповідача перед позивачем по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій та її розмір, оскільки судами не перевірялась і докази на підтвердження чи спростування таких обставин не досліджувались.

Тому, визначаючись щодо позовних вимог, суд враховував позицію Верховного суду, оскільки встановлення таких обставин та підтвердження їх відповідними доказами має значення для правильного вирішення спору.

В судовому засіданні встановлено, що представник відповідача не заперечувалася правильність та повнота визначеної Пенсійним фондом суми стягнення заборгованості по фактичним витратам на виплату та доставку пільгових пенсій по пенсіонерах ОСОБА_4 та ОСОБА_6, а заперечувався як такий обов'язок підприємства по відшкодуванню заборгованості по фактичним витратам на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених вищезгаданим особам, оскільки такі не досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-IV.

Відповідно до ч.1 ст.78 КАС України, обставини. які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Таким чином, правильність та повнота визначених Пенсійним фондом сум стягнення заборгованості по фактичним витратам на виплату та доставку пільгових пенсій по пенсіонерах ОСОБА_4 - в сумі 9427,73 грн. та ОСОБА_6 - в сумі 2829,62 грн. не підлягає додатковому доказуванню.

Беручи до уваги наведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також доводи сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах, по пенсіонерах ОСОБА_4 в сумі 9 427, 73 грн та ОСОБА_6 в сумі 2 829, 62 грн.

За положеннями частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, суд вважає що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.

Судових витрат по справі немає.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Управління пенсійного фонду України в Збаразькому районі Тернопільської області (правонаступником якого є Лановецьке об'єднане Управління пенсійного фонду України Тернопільської області) до публічного акціонерного товариства "Квантор" (правонаступником якого є приватне акціонерне товариство "Квантор") в частині стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах, по пенсіонерах ОСОБА_4 в сумі 9 427, 73 грн та ОСОБА_6 в сумі 2 829, 62 грн задовольнити.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства "Квантор" (яке є правонаступником публічного акціонерного товариства "Квантор") на користь Лановецького об'єднаного Управління пенсійного фонду України Тернопільської області заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначеної на пільгових умовах, за період з 29.04.2013 по 31.01.2014, а саме: по пенсіонерах ОСОБА_4 в сумі 9 427, 73 грн (дев'ять тисяч чотириста двадцять сім гривень сімдесят три копійки) та ОСОБА_6 в сумі 2 829, 62 грн (дві тисячі вісімсот двадцять дев'ять гривень шістдесят дві копійки).

Реквізити сторін: позивач - Лановецьке об'єднанеУправління пенсійного фонду України Тернопільської області: 47402, Тернопільська область, м.Ланівці, вул.Грушевського, 13, код ЄДОРПОУ 40376704;

відповідач - приватне акціонерне товариство "Квантор": 47302, Тернопільська область, м.Збараж, вул.Д.Галицького, 56

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 січня 2019 року.

Головуючий суддя Осташ А.В.

копія вірна

Суддя Осташ А.В.