Справа № 514/1821/18
Суддя: Кравченко П. А.
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №514/1821/18
Провадження по справі № 2-а/514/3/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2019 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кравченка П.А.

при секретарі Мельниченко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Тарутине адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейської роти № 4 батальону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП старшого лейтенанта поліції Корогод Олександра Вікторовича, треті особи: Батальон патрульної поліції в м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП та Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 304444 від 16.11.2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 304444 від 16.11.2018 року.

Позов обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 , 16.11.2018 року приблизно о 12.25 годин керував транспортним засобом ДАФ, державний номерний знак НОМЕР_1 у м. Кременчук і заїхав для відвантаження товару на НОВУ ПОШТУ. В цей час, його автомобіль було зупинено працівниками патрульної поліції з тих підстав, що він порушив вимоги дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», тим самим порушив п. 33 ПДР України, за що ч.1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність, у зв`язку з чим було складено постанову та накладено адміністративний штраф в розмірі 255 гривень. Під час складання постанови, він заперечував інспектору та просив показати йому відповідний дорожній знак, який забороняв би йому рух в подальшому напрямку, або будь-які докази відео чи фото фіксації, на що йому було відмовлено в категоричній формі та роз`яснено, що вони йому не повинні нічого показувати.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення є незаконним, необґрунтованим та недоведеним, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 304444 від 16.11.2018 року підлягає скасуванню.

На підставі викладеного позивач просив скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі НК № 304444 від 16.11.2018 року та закрити справу.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю.

У судове засідання відповідач не з`явився, документів які б підтверджували поважні причини неявки у судове засідання не надав, повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи містяться поштове повідомлення про вручення судової повістки. Відзив на позовну заяву до суду відповідачем не надано.

Представник третьої особи БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП Коломієць О.Ю. до суду надав письмове пояснення щодо адміністративного позову про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення. Також, просить справу розглядати без участі представника третьої особи. У задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі. Згідно наданих пояснень зазначає, що 16.11.2018 року поліцейським роти № 4 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Корогод О.В. ухвалено постанову серії НК №304444 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за те, що водій ОСОБА_1 цього дня, близько 12 год. 25 хв., керуючи вантажним транспортним засобом DAF 95.430 з номерним знаком НОМЕР_1 , у м. Кременчук по просп. Лесі Українки, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних ТЗ заборонено» та продовжив рух в зоні дії знаку, чим порушив п.8.4 «в» ПДР України.

В п.п. 8.1 ПДР України встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п.п 8.4 дорожні знаки поділяються на групи, зокрема:

в) забороні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі. Відповідно до Додатку 1 ПДР передбачені забороні знаки, зокрема знак 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» забороняє рух вантажних автомобілів і составів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів.

Знак вставляється на кожному в`їзді на ділянку дороги або територію, де вводиться заборона.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП настає в разі порушення вимог дорожніх знаків тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 8.2.1 ПДР України передбачено, що дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким, чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» розділу 33 ПДР України по просп. Лесі Українки в м. Кременчук встановлений без порушень Національного стандарту України, видимий для учасників дорожнього руху і не закритий повністю або частково будь-якими перешкодами.

Вважає пояснення позивача, викладені в адміністративному позові, щодо обслуговування ним на вказаному вантажному транспортному засобі «Нової Пошти» (яке саме відділення, за якою адресою позивачем не зазначено), що змусило останнього порушити вимоги дорожнього знаку 3.3 не заслуговують на увагу, не підтвердженні жодними належними та допустимими доказами відповідно до вимог ст. 72 КАС України, не відповідають дійсним обставинам.

Крім того, просить суд звернути увагу на те, що відповідно до ч.4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги.

Позивач в порушення вимог ч.4 ст. 161 КАС України не додає до позовної заяви жодних документів та інших належних і допустимих доказів в підтвердження доводів, наведених в адміністративному позові. Таким чином, позивач не сприяє своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, як того вимогам п.2 ч.5 ст. 44 КАС України.

Крім того, зразок постанови про накладення адміністративного стягнення не передбачає внесення до неї відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відео запис.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 288 КУпАП передбачено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до суду у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими КУпАП.

Статтею 2 КАС України передбачено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Положеннями ч. 1 ст. 122 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність настає за порушення вимог дорожніх знаків.

Згідно п. 8.1 Правил дорожнього руху України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Розділом 33 Правил дорожнього руху України унормовано вимоги такого знаку, як знак 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», який застосовується для заборони руху вантажних автомобілів і автопоїздів (вантажний автомобіль з причепом або напівпричепом) з дозволеною максимальною масою більш як 3,5 т (якщо на знаку не зазначено конкретне значення маси) або з дозволеною максимальною масою, що перевищує зазначену на знаку. Рух тракторів, самохідних машин і механізмів у зоні дії знака заборонено незалежно від їх дозволеної максимальної маси. Знак застосовується з метою розвантажити від транзитного руху найбільш напружені дороги або окремі райони населених пунктів. Знак установлюється на кожному в`їзді на ділянку дороги або територію, де запроваджується заборона. Знак повторно встановлюється після закінчення населеного пункту (що не має перехресть) або безпосередньо за перехрестям у разі потреби збереження обмеження, запровадженого знаком, установленим перед перехрестям, або до кінця населеного пункту. Зона дії знака - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Не переривається дія знака в місцях виїзду з прилеглих територій і в місцях перехрещення (прилягання) польових, лісових та інших доріг без покриття, перед якими не встановлені знаки пріоритету.

Відповідно до ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП, розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст. 254 КУпАП, протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 року (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5 розділу ІV Інструкції постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Відповідно до статті 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Отже, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

За вивченням матеріалів справи судом не встановлено доказів наявності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів безпосереднього вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення, що є підставою для скасування прийнятої постанови про накладення адміністративного стягнення.

Посилання третьої особи на оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності як на беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення суд не бере до уваги, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

В даному випадку візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17 (номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 73700340).

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 122, ст.ст. 222, 254, 258, 283, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», Правилами дорожнього руху України, ст.ст. 2, 5, 9, 72-77, 241-246, 286 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейської роти № 4 батальону патрульної поліції в м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП старшого лейтенанта поліції Корогод Олександра Вікторовича, треті особи: Батальон патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП та Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 304444 від 16.11.2018 року - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №304444 від 16.11.2018 року.

Страву про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього рух, зафіксоване не в автоматичному режимі - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя П.А. Кравченко