Справа № 520/11143/18
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2019-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2019 р. № 520/11143/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бабаєва А.І.

при секретарі судового засідання Ломаги А.А.

за участі:

позивача ОСОБА_1,

представник позивача ОСОБА_2,

свідка ОСОБА_3,

свідка ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

06 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області, в якому, з підстав протиправності рішення, просить суд:

- визнати протиправним і скасувати рішення комісії ГУ ПФУ у Харківській області № 208/8-18 від 27 червня 2018 року про відмову у зарахуванні ОСОБА_1 до трудового стажу, що дає право на пільгову пенсію, наступних періодів: за 1983 рік-два місяці - листопад і грудень, за 1984 рік - три місяці - січень-березень, за 1985 рік - жодного місяця, за 1986 рік-одинадцять місяців (з лютого по грудень включно), за 1987 рік - одинадцять місяців (з лютого по грудень включно), за 1990 рік - жодного місяця, за 1997 рік - жодного місяця, за 1998 рік - жодного місяця, за 1999 рік - жодного місяця, за 2000 рік - жодного місяця, а усього - восьми років і трьох місяців - визнати протиправним і скасувати;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до трудового стажу, що дає право на пільгову пенсію згідно п. "в" ст. 13 Закону "Про пенсійне забезпечення", наступні періоди : 1983 рік-два місяці - листопад і грудень, 1984 рік-три місяці - січень-березень, 1985 рік - повністю рік (дванадцять місяців), 1986 рік-одинадцять місяців (з лютого по грудень включно), 1987 рік - одинадцять місяців (з лютого по грудень включно), 1990 рік - повністю рік (дванадцять місяців), 1997 рік-повністю рік (дванадцять місяців), 1998 рік - повністю рік (дванадцять місяців), 1999 рік - повністю рік (дванадцять місяців), 2000 рік - повністю рік (дванадцять місяців), а усього нарахувати - вісім років і три місяці.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішення Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області від № 208/8-18 від 27 червня 2018 року, на думку позивача, є таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства та порушує його право на отримання пенсії на пільгових умовах.

Відповідач, Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області, проти позову заперечувало. В обґрунтування заперечень зазначило, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

В судове засідання позивач та представник позивача прибули, позов підтримали та просили його задовольнити.

В судове засідання представник відповідача не прибув, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача та свідків, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Рішенням відповідача № 208/8-18 від 27 червня 2018 року підтверджено стаж роботи ОСОБА_1 у період з 01.01.1986 року по 31.01.1986 pоку, з 01.01.1987 року по 31.01.1987 pоку, з 01.01.1988 року по 31.12.1989 року, 01.01.1991 року по 31.12.1996 pоку, 01.01.2001 року по 31.12.2001 року, з 01.01.2003 року по 30.04.2003 року по професії тракторист. При цьому в рішенні зазначено, що позивач працював в колгоспі «Комуніст» (далі: КСП «Колодязнянське», ПСП «Колодязнянське») у період з 01.12.1983 року по 03.06.2002 року.

Так, пенсійним органом не підтверджено стаж роботи ОСОБА_1 за 1983 рік - з листопада по грудень, за 1984 рік - з січня по березень, за 1985 рік, за 1986 рік - з лютого по грудень включно, за 1987 рік з лютого по грудень включно, за 1990 рік, за 1997 рік, за 1998 рік, за 1999 рік, за 2000 рік.

Позивач, вважаючи протиправним вказане рішення відповідача, звернувся з даним позовом до суду.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

До набрання чинності Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" питання пенсійного забезпечення, в тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій регулювалися Законом України 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон України "Про пенсійне забезпечення").

Як передбачено положеннями ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 5 листопада 1991 року до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців.

При цьому, відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно записів трудової книжки позивача, на підставі наказу № 11 від 01.12.1983 року позивача було прийнято у члени колгоспу «Комуніст» Дворічанського району Xарківської області та прийнято на курси трактористів з 01.12.1983 року. На підставі наказу №5 від 10.05.1984 року позивача призначено на посаду тракториста бригади №3. Згідно наказу №29 від 20.03.2004 року позивача було звільнено з посади.

Таким чином, записи у трудовій книжці, підтверджують характер роботи позивача у спірний період, що дає правові підстави на включення цього періоду до стажу, який дає право на пільгову пенсію згідно п. "в" ст. 13 Закону "Про пенсійне забезпечення" .

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 301 від 27 квітня 1993 року "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

З огляду на зазначене слід дійти висновку, що власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, щодо якої такі порушення було вчинено, а отже, й не може впливати на особисті права позивача.

Зазначена позиція узгоджується із висновками Верхового Суду, викладеними у постанові від 06.02.2018 року по справі № 677/277/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, в судовому засіданні в якості свідків були допитані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Свідки пояснили, що позивач в оскаржуваних періодах працював на посаді тракториста.

При цьому, відповідачем, ані в оскаржуваному рішенні, ані у відзиві на позовну заяву, взагалі не зазначено з яких саме підстав не зараховано до трудового стажу позивача, що дає право на пільгову пенсію, наступних періодів: за 1983 рік - з листопада по грудень, за 1984 рік - з січня по березень, за 1985 рік, за 1986 рік - з лютого по грудень включно, за 1987 рік з лютого по грудень включно, за 1990 рік, за 1997 рік, за 1998 рік, за 1999 рік, за 2000 рік.

Згідно з Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Так, позивачем надано архівні довідки Дворічанської районної Державної адміністрації Харківської області №01-31/72 від 31.01.2018 року та №01-31/71 від 31.01.2018 року, згідно яких ОСОБА_1 працював у колгоспі "Комуніст" з листопада 1983 року по березень 1984 року, з січня 1985 року по квітень 1989 року, з червня 1989 року по червень 1992 року, у колективному сільськогосподарському підприємстві (КСП) "Колодязнянське" - з червня 1992 року по лютий 2000 року, у ПСП "Колодязнянське" - з лютого 2000 року по травень 2002 року, з серпня 2002 року по квітень 2003 року.

Згідно з пунктом 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно зі статтею 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обгрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Згідно із частиною 3 статті 44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, пенсійний орган в силу діючого законодавства наділений повноваженнями вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідачем не надано до суду доказів вчинення ним дій щодо перевірки записів у трудовій книжці позивача, обгрунтованості видачі позивачу довідок та документів, які підтверджували наявний трудовий стажу для призначення пенсії.

Тобто, органом пенсійного фонду не вчинено заходів, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення" та Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", для з'ясування обставин наявності у позивача пільгового стажу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач має трудовий стаж, що дає право на пільгову пенсію згідно п. "в" ст. 13 Закону "Про пенсійне забезпечення", у наступних періодах: за 1983 рік- грудень, за 1984 рік - з січня по березень, за 1985 рік, за 1986 рік - з лютого по грудень включно, за 1987 рік з лютого по грудень включно, за 1990 рік, за 1997 рік, за 1998 рік, за 1999 рік, за 2000 рік. При цьому, вказаний трудовий стаж має бути зарахований позивачу, як такий, що дає право на пільгову пенсію згідно п. "в" ст. 13 Закону "Про пенсійне забезпечення".

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач, приймаючи рішення № 208/8-18 від 27 червня 2018 року про відмову у зарахуванні ОСОБА_1 до трудового стажу, що дає право на пільгову пенсію, наступних періодів: за 1983 рік- грудень, за 1984 рік - з січня по березень, за 1985 рік, за 1986 рік - з лютого по грудень включно, за 1987 рік з лютого по грудень включно, за 1990 рік, за 1997 рік, за 1998 рік, за 1999 рік, за 2000 рік, діяв всупереч приписам чинного законодавства, а тому таке рішення є протиправним, що дає суду підстави для скасування оскаржуваного рішення.

З огляду на висновки суду про протиправність рішення відповідача та для належного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги щодо зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до трудового стажу, що дає право на пільгову пенсію згідно п. "в" ст. 13 Закону "Про пенсійне забезпечення", наступні періоди : 1983 рік - грудень, за 1984 рік з січня по березень, за 1985 рік, за 1986 рік з лютого по грудень включно, за 1987 рік з лютого по грудень включно, за 1990 рік, за 1997 рік, за 1998 рік, за 1999 рік, за 2000 рік.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправним і скасування рішення комісії ГУ ПФУ у Харківській області № 208/8-18 від 27 червня 2018 року про відмову у зарахуванні ОСОБА_1 до трудового стажу, що дає право на пільгову пенсію за листопад 1983 року та зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до трудового стажу, що дає право на пільгову пенсію згідно п. "в" ст. 13 Закону "Про пенсійне забезпечення" - листопад 1983 року, суд зазначає наступне.

Обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Згідно записів трудової книжки позивача, на підставі наказу № 11 від 01.12.1983 року позивача було прийнято у члени колгоспу «Комуніст» Дворічанського району Xарківської області та прийнято на курси трактористів з 01.12.1983 року.

Тобто, трудовий стаж, що дає право на пільгову пенсію за листопад 1983 року у позивача відсутній.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправним і скасування рішення комісії ГУ ПФУ у Харківській області № 208/8-18 від 27 червня 2018 року про відмову у зарахуванні ОСОБА_1 до трудового стажу, що дає право на пільгову пенсію за листопад 1983 року та зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до трудового стажу, що дає право на пільгову пенсію згідно п. "в" ст. 13 Закону "Про пенсійне забезпечення" - листопад 1983 року.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір підлягає розподілу відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області (61022, Харків, Держпром, 3-й п-д, 2-й поверх) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії- задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області № 208/8-18 від 27 червня 2018 року про відмову у зарахуванні ОСОБА_1 до трудового стажу, що дає право на пільгову пенсію, наступних періодів: за 1983 рік- грудень, за 1984 рік - з січня по березень, за 1985 рік, за 1986 рік - з лютого по грудень включно, за 1987 рік з лютого по грудень включно, за 1990 рік, за 1997 рік, за 1998 рік, за 1999 рік, за 2000 рік, всього - восьми років і двох місяців.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до трудового стажу, що дає право на пільгову пенсію згідно п. "в" ст. 13 Закону "Про пенсійне забезпечення", наступні періоди : 1983 рік - грудень, за 1984 рік з січня по березень, за 1985 рік, за 1986 рік з лютого по грудень включно, за 1987 рік з лютого по грудень включно, за 1990 рік, за 1997 рік, за 1998 рік, за 1999 рік, за 2000 рік, всього зарахувати - вісім років і два місяці.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області (, 61022, Харків, Держпром, 3-й п-д, 2-й поверх) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, АДРЕСА_1) сплачений судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.

Повний текст рішення складено 25.01.2019 року.