Справа № 813/3321/18
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 813/3321/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М., за участі секретаря судового засідання Михалюк М.Ю., позивача ОСОБА_1, представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3, представників третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Червоноградської міської ради, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 - на стороні позивача, відділу земельних відносин Червоноградської міської ради - на стороні відповідача, про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Червоноградської міської ради. Позивач просить суд (том 1 а.с.7) «визнати протиправною бездіяльність Червоноградської міської ради по не проведенні державної реєстрації договорів суборенди земельних ділянок між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 поданих 13.04.2018 та зобов'язати ЧМР провести державну реєстрацію договорів суборенди земельних ділянок з кадастровими номерами: 1. НОМЕР_1 2. НОМЕР_2, 3. НОМЕР_3 4. НОМЕР_4 5. НОМЕР_5 6. НОМЕР_6 7. НОМЕР_7 8. НОМЕР_8 9. НОМЕР_9 10. НОМЕР_10 11. НОМЕР_11».

Позовні вимоги обґрунтовано такими обставинами: ОСОБА_1 (суборендар) 07.07.2017 уклав з ОСОБА_5 Ельпарастом Сулейманом огли (орендарем) договори суборенди земельних ділянок (кадастрові номери НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_13, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_12, НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_14), що перебувають в комунальній власності Червоноградської міської ради (орендодавець). 13.04.2018 ОСОБА_1 через центр надання адміністративних послуг (ЦНАП) Червоноградської міської ради подав клопотання про проведення державної реєстрації договорів суборенди земельних ділянок, оскільки Положенням про відділ земельних відносин Червоноградської міської ради передбачено такі повноваження органу місцевого самоврядування. 07.05.2018 ОСОБА_1 звернувся до міського голови м. Червонограда з інформаційним запитом, просив повідомити про прийняті рішення щодо реєстрації договорів суборенди землі. Позивач наполягає, що відповіді чи рішень відповідача на своє звернення не отримав, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача. Державна реєстрація договорів суборенди землі є підставою для визнання цих договорів чинними та віднесена до компетенції Червоноградської міської ради. Тому ОСОБА_1 як законний суборендар перелічених земельних ділянок просить суд захистити його права та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Позивач повідомив суд, що правовою підставою позовних вимог є на ст.ст. 202, 204 Земельного кодексу України, ст.ст. 8, 35 Закону України «Про оренду землі», Постанову Кабінету Міністрів України №791 від 20.07.2011р.

Відповідач позов не визнає, подав відзив на позовну заяву (а.с. 116-118), вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Відповідач вказує, що в силу норм Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» міська рада не наділена повноваженнями щодо державної реєстрації договору суборенди, оскільки зараз здійснюється державна реєстрація речових прав (оренди, суборенди), а не договорів; таку реєстрацію здійснюють державні реєстратори, а не міська рада. Також відповідач звернув увагу суду на такі обставини: - Червоноградська міська рада рішенням № 551 від 08.06.2017 відмовила ФОП ОСОБА_5 у наданні згоди на передачу ФОП ОСОБА_1 у суборенду земельних ділянок; - ОСОБА_5 подав міській раді заяву та просив не розглядати питань та запитів ОСОБА_1 щодо передачі в суборенду землі; - ОСОБА_1 05.04.2017 звертався із заявою аналогічного змісту про державну реєстрацію договору суборенди земельної ділянки. Рішенням суду у справі №459/1782/17, що набрало законної сили, відмовлено у задоволенні його позовних вимог аналогічного змісту; - листом від 26.04.2018 №3/14-3436/3-7 позивачу у відповідь на його клопотання від 13.04.2018 було роз'яснено порядок та суб'єктів реєстрації суборенди.

Позивач та представник третьої особи на стороні позивача наполягають, що позивач звернувся до відповідача про проведення державної реєстрації договорів оренди на підставі статті 8 Закону України «Про оренду землі», а не права оренди земельної ділянки відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Додатково повідомили, що ОСОБА_1 вже зверталися до державного реєстратора з приводу реєстрації права суборенди на підставі одного із договорів суборенди, проте йому було відмовлено, як вони стверджують - з причини відсутності державної реєстрації договору суборенди.

Суд залучив до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: - фізичну особу-підприємця ОСОБА_5 - на стороні позивача; - відділ земельних відносин Червоноградської міської ради - на стороні відповідача.

Представник ФОП ОСОБА_5 повністю підтримує позовні вимоги позивача. На запитання суду представник повідомив, що його довіритель вже певний час (орієнтовно рік) не проживає на території України.

Представник відділу земельних відносин Червоноградської міської ради підтримує відзив відповідача та повідомив суд, що відділ веде журнал, в якому записує реквізити всіх укладених Червоноградською міською радою договорів оренди земельних ділянок. Форма цього журналу є довільною, такий ведеться з метою внутрішнього обліку договорів оренди земель комунальної власності, тому занесення відомостей про договір оренди земельної ділянки в цьому журналі не є державною реєстрацією договору, як це стверджує ОСОБА_1; договори суборенди в цьому журналі не реєструються. Повідомив суд, що більшість укладених Червоноградською міською радою з підприємцем ОСОБА_5 договорів оренди земельних ділянок припинили свою дію з огляду на сплив строку оренди, тому міська рада в 2017 році виставили право оренди цих земельних ділянок на аукціон, в якому міг взяти участь і ОСОБА_1; більшість згаданих ділянок не викликали інтересу потенційних орендарів та залишаються вільними. Надав суду копії договорів оренди земельної ділянки з ФОП ОСОБА_5, які ще є чинними (том 1, а.с.153-170).

Суд заслухав пояснення учасників справи, дослідив доводи долучених до справи заяв по суті справи, письмові докази та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

Червоноградська міська рада (орендодавець) та приватний підприємець ОСОБА_5 (орендар) в 2007, 2012 роках уклали низку договорів оренди земельної ділянки (том 1 а.с.153-170, 202-248).

04.05.2017 та 17.07.2017 ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_1 (суборендар) уклали договори суборенди земельної ділянки (том 1 а.с.39-90) щодо земельних ділянок комунальної власності з кадастровими номерами НОМЕР_15, НОМЕР_16, НОМЕР_17, НОМЕР_18, НОМЕР_19, НОМЕР_20, НОМЕР_21, НОМЕР_22, НОМЕР_23, НОМЕР_24, НОМЕР_25.

13.04.2018 ОСОБА_1 через ЦНАП звернувся до міського голови, відділу земельних відносин Червоноградської міської ради із клопотання провести державну реєстрацію згаданих договорів суборенди земельних ділянок (том 1 а.с. 91-101).

Листом від 19.04.2018 № 31 ЦНАП Червоноградської міської ради повідомив ОСОБА_1, що всі клопотання з додатками були скеровані за належністю міському голові м. Червонограда (том 1 а.с. 104).

Листом від 26.04.2018 № 3/14-3436/3-7 відповідач надав відповідь та роз'яснив порядок державної реєстрації прав суборенди відповідно до статті 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обмежень», рекомендував особисто звернутися до державного реєстратора за адресою: м. Червоноград, вул. Сокальська, 1, 3 поверх, 33 кабінет (том 1 а.с. 109).

При прийнятті рішення суд керується такими нормами права:

Закон України «Про оренду землі» від 6 жовтня 1998 року N 161-XIV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №161) містить такі нормативні положення:

- оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (стаття 1);

- орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі (частина перша статті 6);

- право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону (частина п'ята статті 6);

- орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця. Якщо протягом одного місяця орендодавець не надішле письмового повідомлення щодо своєї згоди чи заперечення, орендована земельна ділянка або її частина може бути передана в суборенду. Умови договору суборенди земельної ділянки повинні обмежуватися умовами договору оренди земельної ділянки і не суперечити йому. Строк суборенди не може перевищувати строку, визначеного договором оренди землі. У разі припинення договору оренди чинність договору суборенди земельної ділянки припиняється. Договір суборенди земельної ділянки підлягає державній реєстрації (частини перша -п'ята статті 8);

- об'єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом (стаття 17);

- спори, пов'язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку (стаття 35).

З метою оцінки доводів позивача суд дослідив історію розвитку законодавства, що регулює правовідносини в сфері оренди земельних ділянок та державної реєстрації відповідних договорів та встановив таке:

до 31.12.2012 включно Закон №161 містив статтю 18 «Чинність договору оренди землі» такого змісту: «Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації». Положення цієї статті кореспондувалися з частиною п'ятою статті 8 Закону №161, відповідно до якої договір суборенди земельної ділянки підлягає державній реєстрації.

Для визначення єдиних умов реєстрації договорів оренди та договорів суборенди земельних ділянок Кабінет Міністрів України (далі - КМУ) прийняв Постанову «Про затвердження Порядку державної реєстрації договорів оренди землі» від 25.12.1998 №2073. Порядок державної реєстрації договорів оренди землі кілька разів змінювався та визначався Постановами КМУ від 09.09.2009 № 1021, від 20.07.2011 р. № 791 (на яку посилається позивач) тощо.

В 2010 році законодавець вирішив змінити правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації та прийняв Закон України від 11.02.2010 № 1878-VI «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України» (далі - Закон №1878). Закон №1878 визначає, що:

- державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - це єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав;

- нерухоме майно - це земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення.

Засади державної реєстрації прав перелічені в статті 3 Закону №1878:

- державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав;

- права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації;

- державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом.

- будь-які правочини щодо нерухомого майна (відчуження, управління, іпотека тощо) укладаються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону

- державна реєстрація прав проводиться за місцем розташування об'єкта нерухомого майна в межах території, на якій діє відповідний орган державної реєстрації прав.

Обов'язковій державній реєстрації (стаття 4 Закону №1878) підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме:

1) право власності на нерухоме майно;

2) право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном;

3) інші речові права відповідно до закону;

4) податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

В контексті оцінки спірних правовідносин важливим є те, що Закон №1878:

- виключив з Закону №161 статтю 18, що встановлювала державну реєстрацію договорів оренди земельної ділянки як необхідну умову набрання ними чинності;

- включив до статті 6 Закону №161 положення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки як необхідну передумову визнання цього права державою.

Ці законодавчі зміни набрали чинності з 01.01.2013.

З цієї ж дати набрав чинності Закон України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 № 3613-VI, а також Постанова КМУ № 1051 від 17.10.2012, якою Уряд серед іншого:

- затвердив Порядок ведення Державного земельного кадастру;

- затвердив перелік актів КМУ, що втратили чинність, серед котрих Постанова №791 від 20.07.2011 (на котру посилається позивач на обґрунтування позовних вимог), що до 01.01.2013 визначала порядок державної реєстрації договорів оренди земельної ділянки.

При прийнятті рішення суд керується такими мотивами:

Підприємець ОСОБА_1 17.07.2017 уклав з підприємцем ОСОБА_5 низку договорів суборенди земельних ділянок. З метою визнання державою цих договорів та його прав як суборендаря ОСОБА_1 звернувся до відділу земельних відносин Червоноградської міської ради та вимагав провести державну реєстрацію договорів суборенди.

Закон №1878 визначає державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно як офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Аналіз наведених вище у цьому рішенні суду положень нормативно-правових актів, що регламентують правовідносини в сфері оренди земельних ділянок дозволяє зробити висновок, що з 01.01.2013 в Україні істотно змінилися підходи до визнання державою правочинів у цій сфері - замість державної реєстрації договорів оренди/суборенди земельної ділянки як необхідної передумови набрання договором чинності запроваджено державну реєстрацію речового права на нерухове майно як необхідну умову визнання державою права оренди/суборенди земельної ділянки.

Отже, починаючи з 01.01.2013 державна реєстрація договорів оренди/суборенди земельної ділянки в Україні в принципі не проводиться та законом не віднесена до компетенції жодного суб'єкта владних повноважень. В контексті обставин цієї справи ані відділ земельних відносин Червоноградської міської ради, ані сама Червоноградська міська рада, ані будь-який інший суб'єкт не наділені повноваженнями реєструвати договори оренди/суборенди землі, оскільки реєстрації підлягає право оренди/суборенди, а не договір. Цей висновок суду свідчить про те, що звернення ОСОБА_1 про проведення державної реєстрації укладених ним договорів суборенди не ґрунтується на законі. З огляду на це суд не встановив у спірних правовідносинах прав чи охоронюваних законом інтересів ОСОБА_1, які б навіть теоретично могли бути порушені відповідачем, що свідчить про очевидну безпідставність заявлених ним вимог.

Оцінюючи посилання позивача на зміст Положення про відділ земельних відносин Червоноградської міської ради, яким передбачено проведення реєстрації договорів оренди земельних ділянок, суд звертає увагу на контекст, в якому вжитий цей термін: відділ «…забезпечує підготовку, укладення і реєстрацію договорів оренди земельних ділянок». Представник третьої особи підтвердив, що у відділі ведеться журнал обліку договорів оренди земельних ділянок комунальної власності. Суд вважає, що така реєстрація відноситься до питань внутрішнього документообігу та за будь-яких обставин не є державною реєстрацією договору в тому сенсі, як це передбачав Закон №161 до 31.12.2012 включено, - тобто набрання договором чинності після його державної реєстрації, - а саме цього домагається ОСОБА_1

Оцінюючи посилання позивача на статтю 8 Закону №161 суд зазначає, що згадка про державну реєстрацію договорів суборенди, що залишилася в законі після виключення з нього статті 18 «Чинність договору оренди землі» (що передбачала необхідність державної реєстрації договору для набрання ним чинності) свідчить про певні огріхи законодавчої техніки. Водночас ці огріхи не впливають на викладені вище висновки суду про те, що станом на дату виникнення спірних правовідносин держава визнає факт виникнення орендних/суборендних правовідносин шляхом прийняття спеціально уповноваженим суб'єктом (державним реєстратором) рішення про державну реєстрацію відповідного права, не шляхом державної реєстрації договору. Щодо посилання представника позивача на положення статті 202, 204 Земельного кодексу України, то такі жодним чином не підтверджують обґрунтованості позовних вимог, оскільки стосуються питань функціонування Державного земельного кадастру та державної реєстрації земельних ділянок, а не договорів.

При вирішенні цього спору суд також враховує, що у відповідь на заяви ОСОБА_1 від 13.04.2018 відповідач надіслав заявнику лист №3/14-3436/3-7 від 26.04.2018, в якому доступно та детально роз'яснив порядок розгляду питання про державну реєстрацію права суборенди, серед іншого повідомив перелік необхідних для вчинення такої реєстраційної дії документів, а також зазначив місцезнаходження державного реєстратора, до компетенції якого віднесено прийняття відповідних рішень. За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідач діяв добросовісно та розсудливо, це спростовує доводи позивача про бездіяльність Червоноградської міської ради.

Підсумовуючи свої висновки суд зазначає, що Червоноградська міська рада не допускала бездіяльності щодо проведення за зверненням ОСОБА_1 державної реєстрації укладених ним договорів суборенди земельних ділянок, оскільки така реєстрація в Україні з 2013 року в принципі не проводиться. З цієї причини суд вважає заявлені позивачем позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.

З огляду на висновок суду про безпідставність позовних вимог понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору покладаються на нього.

Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Червоноградської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, - відмовити повністю.

Понесені позивачем судові витрати покласти на нього.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, що постановив рішення, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 28.01.2019.

Суддя Москаль Р.М.