Справа № 0940/2237/18
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2019-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2019 р. справа № 0940/2237/18

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Остап?юка С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю Прикарпатпродукт про накладення арешту на кошти, -

ВСТАНОВИВ:

22.11.2018 Головне управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області (далі позивач) звернулося в суд з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Прикарпатпродукт (далі відповідач) про накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться на рахунках у банківських установах.

26.11.2018 ухвалою суду відкрито провадження за вказаним позовом, а справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Позовні вимоги, мотивовані тим, що відповідачем не сплачено податковий борг в розмірі 3 912, 15 гривень, здійснені позивачем заходи щодо стягнення податкового боргу не призвели до його погашення, що у відповідності до підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України є підставою для звернення контролюючого органу до суду про накладення арешту на кошти та інші цінності Товариства з обмеженою відповідальністю Прикарпатпродукт, що знаходяться на рахунках у банківських установах.

Відповідач правом подання візиву на позовну заяву не скористався.

Суд, розглянувши відповідно до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив наступне.

01.03.2010 Товариство з обмеженою відповідальністю Прикарпатпродукт зареєстроване як юридична особа, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, перебуває на податковому обліку у Снятинському відділенні Коломийської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області.

Станом на 01.11.2018 у Товариства з обмеженою відповідальністю Прикарпатпродукт наявний податковий борг в розмірі 3 912, 15 гривень, який виник у звязку з несплатою податкового зобовязання зі сплати: податку на нерухоме майно в розмірі 3 138, 22 гривень (штрафні санкції в розмірі 1 220 гривень та пеня в розмірі 1 918, 22 гривень), єдиного податку з юридичних осіб в розмірі 263 гривні (штрафні санкції), податку на додану вартість в розмірі 510 гривень (штрафні санкції), що підтверджується довідкою про борг від 01.11.2018.

Сума невиконаного відповідачем податкового зобовязання з податку на нерухоме майно за платежем: штрафні санкції в розмірі 1 220 гривень та пеня в розмірі 1 918, 22 гривень визначено позивачем за порушення термінів сплати самостійно визначеного грошового відповідачем зобовязання з податку на нерухоме майно протягом строків, визначених підпунктом 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 Податкового кодексу України.

Сума невиконаного відповідачем податкового зобовязання з сплати єдиного податку за платежем: штрафні санкції в розмірі 266, 93 гривень визначено позивачем за порушення термінів сплати відповідачем грошового зобовязання з сплати єдиного податку протягом строків, визначених пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України.

Сума невиконаного відповідачем податкового зобовязання з податку на додану вартість за платежем: штрафні санкції в розмірі 510 гривень визначено позивачем за несвоєчасне подання звітності з податку на додану вартість за ІІІ квартал 2017 року та січень-лютий 2018 року.

Позивач, з метою виявлення активів платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю Прикарпатпродукт, направив запити до відділу у Снятинському районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, Територіальному сервісному центру 2643 МВС України.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта відсутні відомості про права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження, за параметрами запиту.

Згідно з повідомленням за №31/9/3053 від 22.07.2017 Територіального сервісного центу 2643 в Івано-Франківській області транспортні засоби за відповідачем не зареєстровані.

Згідно з повідомленням за №8-28-0.3-575715-17 від 26.05.2017 відділу у Снятинському районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області земельні ділянки за відповідачем не зареєстровані.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Статтею 16 Податкового кодексу України визначені обов'язки платника податків, згідно положень якої платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (підпункт 16.1.4).

Положеннями статті 36 Податкового кодексу України визначено суть податкового обов'язку, згідно положень якої податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (пункт 36.1).

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Пунктом 87.2 статті 87 Податкового кодексу України встановлено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до пунктів 88.1, 88.2 статті 88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Згідно з пунктом 89.1 статті 89 даного Кодексу право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобовязання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобовязання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Пунктом 89.5 статті 89 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо на момент складення акта опису майно відсутнє або його балансова вартість менша від суми податкового боргу, право податкової застави поширюється на інше майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому до погашення податкового боргу в повному обсязі.

Відповідно до підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Згідно з підпунктом 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Таким чином, норми статті 94 Податкового кодексу України визначають загальні підстави для застосування арешту як майна так і коштів платника податків, а підпункт 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу, в свою чергу, регулює питання накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, причому у випадку відсутності достатнього для погашення податкового боргу майна.

Як наслідок, контролюючі органи уповноважені на звернення до суду позовними вимогами про накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу, наявність такого права передбачена підпунктом 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України.

Суд встановив, відсутність у відповідача майна для погашення податкового боргу та наявні в банківських установах відкриті рахунки, а саме: ПАТ «ПриватБанк», МФО 336677, номер рахунків 0512, 0744, 0456, 8888, 6218, 0170; АТ «ОСОБА_1 Аваль», МФО 380805, номер рахунків 9, 8, Казначейство України (ел. адм. подат.), МФО 899998, номер рахунку 2365.

Постановою Національного банку України за №22 від 21.01.2004 року затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (далі по тексту Інструкція), яка розроблена відповідно до Законів України "Про Національний банк України", "Про банки і банківську діяльність", "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Податкового кодексу України, інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Національного банку України (далі Національний банк) (пункт 1.1).

Вимоги цієї Інструкції поширюються на всіх учасників безготівкових розрахунків, а також на стягувачів та обов'язкові для виконання ними (пункт 1.3).

Главою 9 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті встановлено порядок виконання банками заходів щодо арешту коштів на рахунках клієнтів.

Відповідно до пункту 9.2 Інструкції банк накладає арешт на кошти, що обліковуються за рахунками, відкритими клієнтами банку, відповідно до нормативно-правових актів Національного банку, що регулюють порядок відкриття та використання рахунків.

Згідно з пунктом 9.3 даної Інструкції арешт на підставі документа про арешт коштів може бути накладений на всі кошти, що є на всіх рахунках клієнта банку, без зазначення конкретної суми, або на суму, що конкретно визначена в цьому документі. Якщо в документі про арешт коштів не зазначений конкретний номер рахунку клієнта, на кошти якого накладений арешт, але обумовлено, що арешт накладено на кошти, що є на всіх рахунках, то для забезпечення суми, визначеної цим документом, арешт залежно від наявної суми накладається на кошти, що обліковуються на всіх рахунках клієнта, які відкриті в банку, або на кошти на одному/кількох рахунку/ах.

Банк здійснює арешт коштів на рахунку клієнта, операції за яким були зупинені відповідно до статті 6 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" , на підставі постанови виконавця, яка надійшла до банку після повідомлення банком виконавця про відкриття клієнтом цього рахунку. Банк здійснює дії щодо арешту коштів відповідно до пункту 9.6 цієї глави.

Відповідно до пункту 9.4 Інструкції банк, у якому відкрито рахунок/рахунки (далі - рахунок) клієнта, уживає заходів щодо забезпечення виконання документа про арешт коштів після отримання документа про арешт коштів.

Згідно з пунктом 9.10 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, у разі надходження до банку платіжної вимоги/інкасового доручення (розпорядження) за тим виконавчим документом, для забезпечення виконання якого на кошти клієнта накладено арешт, банк виконує її в повній або частковій сумі в межах наявної арештованої суми на рахунку.

Банк виконує часткову оплату платіжної вимоги/інкасового доручення (розпорядження) відповідно до пункту 5.10 глави 5 та пункту 11.9 глави 11 цієї Інструкції.

До арешту суми в розмірі, який визначений документом про арешт коштів, банк продовжує арештовувати кошти, що надходять на рахунок клієнта, та виконує платіжні вимоги/інкасові доручення (розпорядження) щодо списання коштів з урахуванням тієї суми, яку раніше частково списано на підставі платіжних вимог/інкасових доручень (розпоряджень) за тим виконавчим документом, для забезпечення якого було накладено арешт на кошти на рахунку клієнта.

Банк після списання за платіжною вимогою/інкасовим дорученням (розпорядженням) суми в розмірі, який визначений документом про арешт коштів, списує цей документ з відповідного позабалансового рахунку та, якщо немає на обліку за позабалансовим рахунком інших документів про арешт коштів, проводить операції за рахунком клієнта.

Пунктом 9.11 даної Інструкції встановлено, що банк здійснює зняття арешту з коштів за постановою виконавця про зняття арешту з коштів, прийнятою відповідно до законодавства України, за рішенням суду, ухвалою слідчого судді, суду або постановою прокурора, які доставлені до банку самостійно виконавцем, слідчим, представником суду, слідчого судді, прокурора, контролюючого органу, або які надійшли рекомендованим або цінним листом, відправником якого є виконавець, суд, слідчий суддя, прокурор, контролюючий орган.

Оскільки, суд встановив наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю Прикарпатпродукт податкового боргу в розмірі 3 912, 15 гривень та відсутність майна для погашення податкового боргу, а також вчинення органом державної фіскальної служби всіх, передбачених законом заходів, спрямованих на погашення податкового боргу, тому, суд вважає обґрунтованими вимоги про накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача, що знаходяться на рахунках у банківських установах, у межах суми податкового боргу в розмірі 3 912, 15 гривень.

Згідно статті 67 Конституції України кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

Позивач при зверненні з даним адміністративним позовом до суду сплатив судовий збір в розмірі 1 762 гривень. Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову субєкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати субєкта владних повноважень, повязані із залученням свідків та проведенням експертиз. Понесених судових витрат, повязаних із залученням свідків та проведенням експертиз позивачем не заявлено, як наслідок, у справі відсутні судові витрати, що підлягають розподілу.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Накласти арешт на кошти та інші цінності Товариства з обмеженою відповідальністю Прикарпатпродукт (індекс 78300, вулиця Пекарська, 1, місто Снятин, Івано-Франківська область, ), що знаходяться на його розрахункових рахунках у банківських установах, в межах суми податкового боргу в розмірі 3 912, 15 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Остап'юк С.В.