Справа № 0640/4084/18
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року м. Житомир справа № 0640/4084/18

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд

у складі: судді Романченка Є.Ю.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить:

- визнати протиправною відмову Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в призначенні пенсії за віком на умов, визначених ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із зниженням пенсійного віку на п`ять років, як особі, яка постійно проживала у зоні посиленого радіологічного контролю і станом на 01 січня 1993 року проживала у цій зоні не менше чотирьох років;

- зобов`язати відповідача призначити пенсію зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з дати звернення з відповідною заявою, тобто 18.04.2018.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 стверджував, що відмова Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у призначенні йому пенсії, передбаченої ч. 2 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із зниженням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", є неправомірною та порушує його право на отримання пенсії із зниженням пенсійного віку, яке надано йому у зв`язку з проживанням в зоні посиленого радіологічного контролю не менше чотирьох років.

Ухвалою суду вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання.

Коростенським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області направлено до суду відзив на адміністративний позов, з проханням відмовити позивачу у задоволенні позову. Заперечуючи проти пред`явлених позовних вимог відповідач стверджує, що рішенням Комісії по розгляду питань, пов`язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсії № 35 від 27.04.2018 в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" позивачу відмовлено, оскільки згідно довідки Малинського виробничого комунального житлово ремонтного експлуатаційного підприємства № 806 від 16.04.2018, позивач у період з 26.04.1986 по 29.11.2011 проживав на території посиленого радіологічного контролю, а згідно довідки Малинського об`єднаного міського військового комісаріату № 81 від 18.04.2018, в період з 05.02.1988 по 19.10.1990 позивач проходив військову службу в Збройних Силах, що автоматично виключає можливість проживання в період з 05.02.1988 по 19.10.1990 на території зони посиленого радіоактивного контролю (4 зона). Будь які відомості про місцезнаходження військової частини на території зони посиленого радіологічного контролю у об`єднаного управління відсутні. У зв`язку з цим, згідно поданих документів, було встановлено, що станом на 01.01.1993 позивач прожив на території посиленого радіологічного контролю лише 3 роки 11 місяців 19 днів.

У судове засідання сторони не прибули, про час, дату та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника об`єднаного управління.

Зважаючи на відсутність перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні та приймаючи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, судом постановлено протокольну ухвалу про подальший розгляд справи в письмовому провадженні.

Перевіривши матеріали справи, усебічно й повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов і відзив, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом установлено, що позивач належить до громадянин, які постійно проживають або постійно працюють на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4), про що йому 22 липня 2013 року видано Житомирською обласною державною адміністрацією дублікат посвідчення категорії 4 серії НОМЕР_1 .

26 січня 2018 року позивачу виповнилося 55 роки.

18 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Листом від 27.04.2018 № 2117/03.2 відповідач повідомив ОСОБА_1 про те, що йому відмовлено в призначенні пенсії, оскільки згідно поданих документів він станом на 01.01.1993 прожив 3 роки 11 місяців 19 днів у зоні посиленого радіологічного контролю, тому право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років не набув.

Також указано, що документами підтверджено 17 років 9 місяців 14 днів страхового стажу, що не відповідає вимогам діючого законодавства та не дає права на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В додаток до листа № 2117/03.2 від 27.04.2018 Коростенське об`єднане управління пенсійного фонду України в Житомирській області направило позивачу лист від 18.06.2018 № 2622/03.2. У цьому листі повідомлено, що трудова книжна розпочата 08.11.1980, але завірена печаткою Малинського колективного меблевого підприємства «Клен», яке було створене з 01.06.1994, тому для зарахування до страхового стажу йому необхідно надати уточнюючі довідки про періоди роботи з 03.11.1980 по 08.05.1981 на Малинській меблевій фабриці, з 21.09.1983 по 27.10.1983 в Малинській МДСО, з 14.11.1983 по 29.01.1988 на Малинському дослідно експериментальному заводі, 18.11.1990 по 06.12.1991 в Будівельно монтажному кооперативі «Комунальник», з 09.12.1991 по 06.05.1992 в фірмі «Промінь», з 22.09.1994 по 22.05.1996, з 19.08.1999 по 31.07.2000, з 10.06.2002 по 31.12.2003 в ООО «ЮВИС», з 11.08.2000 по 06.09.2000 в ООО Торговий дім «Максим», з 14.09.2000 по 30.12.2000 в ТОВ «Фінансово промислова спілка «Світ».

Позивач, вважаючи, що відмова Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, викладена в листі від 27.04.2018, є протиправною, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, судом ураховано наступне.

Згідно зі п. 6 ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються зокрема, форми і види пенсійного забезпечення.

Статтею 46 Основного Закону визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (у редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії), громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно зі положеннями частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (у редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії), особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (у редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії), умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

У статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 № 796-XII (у редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії, далі - Закон № 796-XII) закріплені умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

Так, абзацом першим частини першої вказаної статті Закону № 796-XII визначено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

В силу приписів пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-XII, особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років зменшення пенсійного віку відбувається на 2 роки (початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період) та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Аналіз наведених правових норм свідчить на користь висновку, що обов`язковою умовою для призначення пільгової пенсії за віком, відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ, є факт постійного проживання або роботи на територіях радіоактивного забруднення впродовж обумовленого у вказаному Законі періоду часу.

Одночасно суд наголошує, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які постійно проживали чи працювали у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 не менше 4 років, при цьому початкова величина зниження пенсійного віку на 2 роки встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменту аварії (26.04.1986) по 31.07.1986 незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 30.10.2018 у справі № 360/1685/17 та враховується при вирішенні цієї справи в силу приписів частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно зі ч. 3 ст. 55 Закону № 796-XII, призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Відповідно до положень статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", заява про призначення пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному управлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики. Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Приписами пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року N 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за N 1566/11846, визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема:

- документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 1 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року N 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за N 785/25562 (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення;

- документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року N 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Отже, у разі звернення особи із заявою про призначення їй пенсії із застосуванням статті 55 Закону № 796-XII для підтвердження особливого статусу заявника додається посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період проживання на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування.

За змістом пункту 4 частини 1 статті 11 Закону № 796-XII, до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 14 Закону № 796-XII, для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

У частині третій статті 65 Закону № 796-XII закріплено, що посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Як видно із матеріалів справи, ОСОБА_1 , звертаючись до відповідача із відповідною заявою про призначення пільгової пенсії, надав посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4) серії НОМЕР_2 , видане 22.07.2013 Житомирською облдержадміністрацією.

Належність позивача до особи потерпілої від Чорнобильської катастрофи 4 категорії ніким не оспорювалась, посвідчення не визнано недійсним та не скасовано у встановленому Законом порядку, тому позивач має право на користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема, призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій в подібних правовідносинах, в постановах від 06 лютого 2018 року (справа № 287/50/17), від 13 червня 2018 року (справа № 287/96/17-а) та від 24 липня 2018 року (справа №287/45/17-а).

Відповідно до довідок Виробничого комунального житлово ремонтного підприємства Малинської міської ради від 16.04.2018 № 806 (надана разом із завою від 18.04.2018) та від 18.06.2018 № 21611, позивач дійсно постійно проживав з 26.04.1986 по 29.11.2011 в АДРЕСА_1 , а з 21.09.2012 по даний час проживає в АДРЕСА_2 , яке було віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю (4 зона) до 28.12.2014 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року № 106 та Закону України від 28.12.2014 № 76-VIII.

Довідки видані на підставі будинкових книг.

Суд зауважує, що подані позивачем документи не викликають сумнівів щодо його постійного проживання в зоні посиленого радіологічного контролю з 26.04.1986 та більше 4-х років станом на 1 січня 1993 року.

Проходження позивачем у період з 05.02.1988 по 19.10.1990 військової служби також не спростовує факту його постійного проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю станом на 01.01.93.

Беручи до уваги період проживання позивача у зоні посиленого радіоекологічного контролю станом на 01.01.1993, суд приходить до висновку, що позивач має право на початкову величину зниження пенсійного віку на 2 роки та право на зниження пенсійного віку на підставі додаткових 1 рік за 3 роки проживання, але не більше 5 років.

Таким чином, враховуючи період проживання позивача в зоні посиленого радіоекологічного контролю станом на 01.01.1993, суд вважає, що позивач набув право на зниження пенсійного віку на 5 років, тобто при досягненні ним 55 років.

Із листа відповідача від 27.04.2018 № 2117/03.2 слідує, що документами позивача підтверджено 17 років 9 місяців 14 днів страхового стажу.

Відзив Коростенського ОУП України в Житомирській області на позов жодних аргументів щодо відсутності у позивача страхового стажу необхідного при призначення пенсії за віком на умовах, визначених ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зі зменшенням пенсійного віку на п`ять років не містять.

Натомість ОСОБА_1 надано до суду довідки Приватного підприємства «Малинська меблева фабрика» від 09.07.2018 № 87 та № 86, ТОВ «Райагрошляхбуд» від 12.07.2018 № 19, архівну довідку Виконавчого комітету Малинської міської ради від 12.07.2018 № 375, які підтверджують періоди роботи з 03.11.1980 по 08.05.1981 на Малинській меблевій фабриці, з 21.09.1983 по 27.10.1983 в Малинській МДСО, з 14.11.1983 по 29.01.1988 на Малинському дослідно експериментальному заводі.

З огляду на те, що подані позивачем документи не викликають сумнівів щодо його проживання в зоні посиленого радіологічного контролю, а інших підстав неможливості призначення позивачу пенсії відповідачем не наведено, суд приходить до висновку, що на час звернення до Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області позивач набув права на призначення пільгової пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, внаслідок постійного проживання в зоні радіоекологічного контролю не менше 4 років станом на 1 січня 1993 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Як встановлено судом, пенсійного віку позивач досяг ІНФОРМАЦІЯ_1 , а із заявою та документами для призначення пенсії звернувся до Коростенського ОУП України в Житомирській області 18.04.2018, тобто в межах трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 ст. 77 згаданого Кодексу).

За змістом статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Зважаючи на наведені вимоги закону та встановленні обставини, суд вважає, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом визнання протиправною відмови Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в призначенні йому пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на п`ять років відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію зі зменшенням пенсійного віку на п`ять років відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 27.01.2018.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити.

Відповідно до положення статті 139 КАС України, витрати понесені позивачем у даній справі в сумі 704,80 грн сплаченого судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 (зареєстрований: АДРЕСА_3 , проживає: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Грушевського,16/1, м.Коростень, Коростенський район, Житомирська область,11501, ідентифікаційний код 37909216) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною відмову Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на умовах, визначених ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зі зменшенням пенсійного віку на п`ять років, як особі, яка постійно проживала у зоні посиленого радіологічного контролю і станом на 1 січня 1993 року прожила у цій зоні не менше чотирьох років.

Зобов`язати Коростенське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 пенсію зі зменшенням пенсійного віку на п`ять років, згідно із ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 27.01.2018.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 704,80 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Ю. Романченко