Справа № 460/3169/18
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2019-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 січня 2019 року м. Рівне №460/3169/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача, Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, про визнання протиправними дій відповідача, які полягають у відмові обчислювати розмір довічного грошового утримання судді у відставці позивача з урахуванням 90% від загального розміру суддівської винагороди, враховуючи до стажу роботи на посаді судді період із 20.06.1990 по 29.12.2005 та зобов'язання відповідача обчислювати розмір довічного грошового утримання судді у відставці позивача з урахуванням 90% від загального розміру суддівської винагороди, враховуючи до стажу роботи на посаді судді період із 20.06.1990 по 29.12.2005, а також перерахувати та виплатити позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці починаючи з 01.01.2018 без обмеження граничного розміру довічного грошового утримання, обчисленого виходячи з 90% від загального розміру суддівської винагороди у сумі 34887 (тридцять чотири тисячі вісімсот вісімдесят сім) грн. 60 коп., що значиться в довідці Апеляційного суду Рівненської області від 10.08.2018 №05.19/782/18. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 15.12.2016 перебуває на обліку у відповідача та отримує щомісячне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Позивач вказує, що на виконання постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 18.04.2017 у справі №569/4475/17 відповідачем з 05.01.2017 був проведений перерахунок його щомісячного грошового утримання судді у відставці без обмеження граничного розміру утримання виходячи із 90% від загального розміру заробітної плати судді в сумі 31680грн., що зазначено в довідці апеляційного суду Рівненської області від 14.12.2016 №5.19/1061/16, із зарахуванням до стажу роботи на посаді судді періоду роботи позивача з 20.06.1990 по 29.12.2005. 13.08.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок його щомісячного грошового утримання судді у відставці у звязку із зміною з 01.01.2018 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, виходячи з якого обчислюється посадовий оклад відповідного судді. До вказаної заяви позивач додав довідку Апеляційного суду Рівненської області від 10.08.2018 №05.19/782/18 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2018. Оскільки відповідний перерахунок не був проведений, 21.11.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про надання розяснень щодо порядку нарахування йому щомісячного грошового утримання судді у відставці у період з 01.01.2018 по 21.11.2018. Листом від 03.12.2018 №473/10 відповідач повідомив позивачу, що розмір його щомісячного грошового утримання судді у відставці починаючи з 01.08.2018 буде визначено виходячи із розрахунку 40% від суми суддівської винагороди, що вказана у довідці Апеляційного суду Рівненської області від 10.08.2018 №05.19/782/18. При цьому, в листі відповідач вказує про відсутність підстав для зарахування до стажу на посаді судді періоду роботи позивача з 20.06.1990 по 29.12.2005, оскільки судове рішення про здійснення перерахунку щомісячного грошового утримання позивачу виходячи із 90% суддівської винагороди та з врахуванням відповідно періоду до стажу судді вже виконано. Такі дії відповідача позивав вважає протиправним, оскільки наявність підстав для зарахування до стажу на посаді судді періоду його роботи з 20.06.1990 по 29.12.2005 встановлено постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 18.04.2017 у справі №569/4475/17, що набрала законної сили. Таким чином, позивач вказує, що перерахунок його щомісячного грошового утримання судді у відставці повинен здійснюватися із врахуванням 90% суддівської винагороди відповідного судді, оскільки його стаж на посаді судді загалом становить понад 26 років. З огляду на вказане, позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У встановлений судом строк відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що згідно з матеріалами справи одержувача щомісячного грошового утримання, з 15.12.2016 позивачу призначене щомісячне грошове утримання судді у відставці у розмірі 40% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, на підставі довідки Апеляційного суду Рівненської області від 14.12.2016 №05.19/1061/16. Відповідач вказує, що постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 18.04.2017 у справі №569/4475/17, його було зобовязано з 05.01.2017 провести перерахунок щомісячного грошового утримання позивача виходячи із 90% від загального розміру заробітної плати судді в сумі 31680грн., що зазначено в довідці апеляційного суду Рівненської області від 14.12.2016 №5.19/1061/16, із зарахуванням до стажу роботи позивача на посаді судді періоду його роботи з 20.06.1990 по 29.12.2005. Окрім того, постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 13.12.2017 у справі №569/13174/17 відповідача було зобовязано здійснити перерахунок та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з моменту звернення за отриманням довічного грошового утримання, а саме з 15.12.2016, та з моменту перерахунку довічного грошового забезпечення, а саме з 05.01.2017, без обмеження граничного розміру довічного грошового утримання. Відповідач зазначає, що вказані вище судові рішення щодо здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача були виконанні ним в межах покладених зобовязань. Порядок подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1. Відповідно до пункту 4 розділу II вказаного Порядку, перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою. Законом України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» від 15.05.2018 №2415-VIII, який набрав чинності 22.07.2018, внесено зміни до законів України в частині застосування для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат мінімальної заробітної плати, згідно з якими мінімальна заробітна плата як розрахункова величина застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року. Таким чином, відповідач стверджує, що враховуючи положення пункту 4 розділу II Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача на підставі довідки Апеляційного суду Рівненської області від 10.08.2018 №05.19/782/18 має проводиться з 01.08.2018, оскільки Закон України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» набрав чинності з 22.07.2018. При цьому, розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача після проведення перерахунку з 01.08.2018 на підставі заяви останнього від 13.08.2018 є меншим за розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, який виплачується позивачу на виконання постанов Рівненського міського суду від 18.04.2017 у справі №569/4475/17 та від 13.12.2017 у справі №569/13174/17. Оскільки, чинним пенсійним законодавством управління Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями самовільно зменшувати розміри пенсійних виплат, тому виплата позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснюється у раніше визначеному розмірі. За наведених обставин, відповідач просить відмовити в задоволенні адміністративного позову повністю.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 27.12.2018 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що з 15.12.2016 позивач отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці (далі грошове утримання) відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 18.04.2017 у справі №569/4475/17 відповідача було зобовязано здійснити перерахунок та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із Законом України «Про судоустрій і статус суддів» (із змінами згідно Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Вищу раду правосуддя» від 21.12.2016 №1798-VIII) починаючи із 05.01.2017 без обмеження граничного розміру довічного грошового утримання, обчисленого виходячи із 90% від загального розміру заробітної плати судді у сумі 31680 (тридцять одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень 00 коп., що значиться в довідці апеляційного суду Рівненської області від 14.12.2016 №5.19/1061/16, зарахувавши до стажу роботи на посаді судді період з 20.06.1990 по 29.12.2005.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 13.12.2017 у справі №569/13174/17 відповідача було зобов'язано здійснити перерахунок та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з моменту звернення за отриманням довічного грошового утримання, а саме з 15 грудня 2016 року, та з моменту перерахунку довічного грошового забезпечення, а саме з 5 січня 2017 року, без обмеження граничного розміру довічного грошового утримання.

На виконання вказаних судових рішень відповідачем були проведенні відповідні перерахунки грошового утримання позивача, що не заперечується учасниками справи згідно із змістом позовної заяви та відзиву.

13.08.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок грошового утримання на підставі довідки Апеляційного суду Рівненської області від 10.08.2018 №05.19/782/18, згідно з якою суддівська винагорода позивача, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 34887,60грн., у тому числі: посадовий оклад 19382грн., доплата за вислугу років (80%) 15505,60грн.

21.11.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про надання йому розяснень щодо порядку нарахування та виплати йому грошового утримання.

Листом від 03.12.2018 №473/10 відповідач повідомив позивачу, що Законом України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» від 15.05.2018 №2415-VIII, який набрав чинності 22.07.2018, внесено зміни до законів України в частині застосування для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат мінімальної заробітної плати, згідно з якими мінімальна заробітна плата як розрахункова величина застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року. Тому, відповідно до пункту 4 розділу II Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, перерахунок грошового утримання позивача згідно з поданою ним заявою від 13.08.2018 на підставі довідки Апеляційного суду Рівненської області від 10.08.2018 №05.19/782/18 має проводитися з 01.08.2018, оскільки Закон України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» набрав чинності з 22.07.2018. Зокрема, розмір грошового утримання позивача після перерахунку з 01.08.2018 на підставі вказаної вище довідки Апеляційного суду Рівненської області складав 14274,48грн., в тому числі: 13955,04грн. (34887,60 х 40%) розмір грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів»; 319,44грн. (1452грн. х 22%) підвищення за особливі заслуги перед Україною відповідно до Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною». Оскільки, розмір грошового утримання позивача зменшився після перерахунку з 01.08.2018, тому його виплата здійснюється у розмірі, визначеному до такого перерахунку.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Умови пенсійного забезпечення суддів встановлені Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (далі Закон №1402).

Відповідно до п.25 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402 (в редакції, чинній на момент призначення позивачу грошового утримання), право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Обставини щодо наявного у позивача стажу роботи на посаді судді встановленні постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 18.04.2017 у справі №569/4475/17.

Із змісту вказаного судового рішення слідує, що ОСОБА_1 з 20.06.1990 по 29.12.2005 працював на посаді слідчого органів Державної Безпеки, а тому вказаний період, в силу вимог ст.43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 №2862-XII, повинен бути зарахований до стажу на посаді судді.

Крім того, в постанові Рівненського міського суду Рівненської області від 18.04.2017 у справі №569/4475/17 зазначено, що період роботи слідчим та служба на посаді судді складають в сумі 26 років 04 місяці та 29 днів, що передбачає наявність у ОСОБА_1 права на обчислення розміру довічного грошового утримання виходячи з 90% заробітної плати судді.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень вказана вище постанова набрала законної сили 21.06.2018 (посилання на судове рішення в Реєстрі: http://reyestr.court.gov.ua/Review/66099663).

Тому, згідно з ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), обставини встановлені постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 18.04.2017 у справі №569/4475/17 не потребують доказування при вирішення судом вказаної справи.

Таким чином, в ході судового розгляду суд встановив, що період роботи позивача з 20.06.1990 по 29.12.2005 повинен бути зарахований до його стажу на посаді судді та, відповідно, перерахунок грошового утримання останнього повинен проводитися із врахуванням 90% суддівської винагороди відповідного судді.

З огляду на вказане, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача, які полягають у відмові обчислювати розмір грошового утримання позивача з урахуванням 90% суддівської винагороди відповідного судді, враховуючи до стажу роботи на посаді судді період із 20.06.1990 по 29.12.2005 та зобов'язання відповідача обчислювати грошове утримання позивача з урахуванням 90% суддівської винагороди відповідного судді, враховуючи до стажу роботи на посаді судді період із 20.06.1990 по 29.12.2005, а також перерахувати та виплатити позивачу грошове утримання без обмеження граничного розміру, виходячи з 90% суддівської винагороди в сумі 34887,60грн., що значено в довідці Апеляційного суду Рівненської області від 10.08.2018 №05.19/782/18, є обґрунтованими та належать до задоволення.

Твердження відповідача про те, що перерахунок грошового утримання позивача на підставі довідки Апеляційного суду Рівненської області від 10.08.2018 №05.19/782/18 повинен проводитися з 01.08.2018 суд вважає помилковим, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.4 ст.142 Закону №1402, у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Аналіз вказаної норми права дозволяє прийти до висновку про те, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці залежить від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пунктом 3 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VIII (в редакції, чинній до 22.07.2018) було установлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 гривень.

Законом України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» від 15.05.2018 №2415-VІІІ (далі Закон №2415) внесено зміни до абзацу 2 п. 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», а саме: слово та цифри « 1600 гривень» замінено словами та цифрами «прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року».

Таким чином, дію вказаного вище Закону поширено на правовідносини, що виникли до набрання чинності цим нормативно-правовим актом, а саме: починаючи з 01.01.2017.

При цьому, суд звертає увагу на п. 2 рішення Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09.02.1999, згідно з яким в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультра активна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). В п.3 зазначеного рішення Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення частини першої ст.58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадку, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб.

Надання зворотної дії Закону (ретроактивність Закону) - виключення, про що повинна бути пряма вказівка про це в Законі.

Отже, у даному випадку самим законодавцем дію Закону №2415-VІІІ в частині застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як розрахункової величини для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат, поширено на правовідносини, що виникли до набрання чинності цим нормативно-правовим актом, а саме, на правовідносини, що виникли з 01.01.2017.

Закон №2415 містить темпоральні застереження щодо зворотної дії у часі правової норми щодо зміни розрахункової величини, з якої обраховується суддівська винагорода, а саме не з 1600 грн., а з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, починаючи з 01.01.2017.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» від 07.12.2017 №2246-VIII, прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2018 становить 1762 гривні.

З огляду на наведене, з 01.01.2018 посадовий оклад суддів встановлюється, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1762 гривні, а тому саме з цієї дати зміна грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, є підставою для проведення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Пунктом 4 розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1, визначено, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Таким чином, відповідач повинен був здійснити перерахунок грошового утримання позивача з 01.02.2018, оскільки розмір суддівської винагороди змінено з 01.01.2018.

Враховуючи, що суд прийшов до висновку про необхідність зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу грошового утримання з врахуванням 90% суддівської винагороди відповідного судді з 01.02.2018, а не з 01.01.2018 як просить позивач, позовні вимоги у відповідній частині належить до часткового задоволення.

За приписами ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Крім того, згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході судового розгляду відповідач як субєкт владних повноважень не довів правомірність своїх дій, в той час як позивач частково довів обґрунтованість заявлених ним позовних вимог, у звязку з чим адміністративний позов належить задовольнити частково.

За правилами ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З огляду на вказане, сплачена сума судового збору в розмірі 352,40грн. відповідно до квитанції від 22.12.2018 №48, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Згідно з ст.371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних фондів у межах суми стягнення за один місяць.

Керуючись статтями 241-246, 263, 371 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Рівненського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, які полягають у відмові обчислювати розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з урахуванням 90% від загального розміру суддівської винагороди, враховуючи до стажу роботи на посаді судді період з 20 червня 1990 року по 29 грудня 2005 року.

Зобов'язати Рівненське обєднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області обчислювати розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з урахуванням 90% від загального розміру суддівської винагороди, враховуючи до стажу роботи на посаді судді період з 20 червня 1990 року по 29 грудня 2005 року, а також перерахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці починаючи з 01 лютого 2018 року без обмеження граничного розміру, виходячи з 90% від загального розміру суддівської винагороди в сумі 34887,60грн. (тридцять чотири тисячі вісімсот вісімдесят сім грн. 60 коп.), що значено в довідці Апеляційного суду Рівненської області від 10 серпня 2018 року №05.19/782/18.

В задоволенні позовних вимог в частині зобовязання Рівненського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1, починаючи з 01 січня 2018 року, відмовити.

Рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми стягнення за один місяць.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Рівненського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області судовий збір в сумі 352,40грн. (триста пятдесят дві грн. 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_1 (33000, м. Рівне, вул. Хліборобів, 25, РНОКПП НОМЕР_1);

2) відповідач - Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області (33001, м. Рівне, вул. Яворницького, 34, ).

Повний текст рішення складений 25 січня 2019 року.

Суддя Комшелюк Т.О.