Справа № 804/213/17
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2019-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 січня 2019 року

м. Дніпро

справа № 804/213/17

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2017 року

у справі №804/213/17

за позовом Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційне підприємство №22" Дніпропетровської міської ради

до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області

про визнання протиправними дії та скасування постанов,-

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2017 р. Комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційне підприємство №22" Дніпропетровської міської ради звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області в якому просило з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог:

- визнати протиправними дії Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області по призначенню та проведенню перевірки Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство №22» Дніпропетровської міської ради;

- визнати незаконною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу №510/4.1-3/350 від 21.11.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем проведено перевірку без будь-яких передбачених законодавством підстав, а також перевірку призначено та проведено без дозволу Кабінету Міністрів України, тобто з порушенням мораторію, встановленого на 2015 - 2016 роки. Також, позивач не погоджується з висновками, викладеними в акті перевірки, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, у зв’язку з чим, постанова №510/4.1-3/350 від 21.11.2016 року про застосування до підприємства штрафу, підлягає скасуванню. По суті встановленого відповідачем порушення, позивач зазначає, що тривалість роботи для двірників, яка встановлена колективним договором не порушує законодавчо встановлених норм та прав працівників. Оплата праці за січень місяць здійснена з урахуванням всього відпрацьованого двірниками часу за відповідний період. Крім того, позивач наголошує на тому, що при виявленні необхідності здійснення доплати позивачем самостійно усунуто дану помилку, донараховано та виплачено необхідні суми усім працівникам ще до винесення оскаржуваної постанови, проте, відповідачем вказані обставини проігноровано та винесено вищевказану постанову без врахування всіх необхідних обставин, що мали значення для прийняття рішення з порушенням принципу пропорційності.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2017 р. у справі № 804/213/17 адміністративний позов Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційне підприємство №22" Дніпропетровської міської ради до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправними дії та скасування постанов - задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу №510/4.1-3/350 від 21.11.2016 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Судом встановлено, що відповідачем проведено позапланову перевірку з питань дотримання законодавства про працю щодо повноти та своєчасності виплати заробітної плати працівникам підприємства. Перевіркою встановлено, що двірники підприємства працювали понаднормово (в дні напередодні свята -7 січня 2016 року – Різдво Христове) без відповідного відшкодування заробітної плати. Виявлене порушення відображено в акті перевірки. Відповідачем винесено припис та зобов’язано підприємство вжити заходи щодо усунення виявлених перевіркою порушень ( донараховати двірникам оплату за роботу 06.01.2016 року в надурочний час). Позивачем у строк визначений приписом усунене виявлене порушення, про що сповіщено відповідача. Разом з тим, постановою ГУ Держпраці на позивача накладено штраф.

Дослідивши встановлені по справі обставини, суд дійшов висновку, що позапланова перевірка проведена у відповідності до вимог чинного законодавства, в порядку та у спосіб передбачені законом, а отже відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій щодо проведення перевірки.

Щодо застосування до позивача штрафу відповідно до ст. 265 КЗпП, судом зазначено, що згідно до чинного законодавства підставою для накладення штрафу відповідно до статті 265 КЗпП України є акт перевірки про виявлені факти порушення вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, незалежно від їх подальшого усунення, а отже відсутні підстави для скасування штрафних санкцій. В той же час, суд дійшов висновку про протиправність саме розрахунку розміру застосованого штрафу – в десятикратному розмірі, що й слугувало підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Не погодившись з постановою суду, Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2017 р. у справі № 804/213/17, як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Скаржник вважає, що суд невірно кваліфікував інкриміноване позивачу правопорушення та відповідно безпідставно скасував оскаржувану постанову про накладення штрафу. Так, скаржник вказує, що розмір штрафу розраховано та застосовано відповідно до чинного законодавства за порушення передбачене абз.4 ч.2 ст.265 КЗпП України, в той час як судом застосовано норми абзацу 3 даної частини статті, якою передбачено вже інше правопорушення. Виходячи з таких підстав , скаржник просить задовольнити апеляційну скаргу та скасувати постанову суду в частині задоволених вимог.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

До судового засідання в процесі розгляду справи в апеляційній інстанції представники позивача не з’явились, жодних клопотань, повідомлень про причини неявки до суду позивачем не направлялось.

Представниками відповідача доводи апеляційної скарги в суді підтримані, з урахуванням наданих письмових пояснень зазначено про наявність підстав для задоволення скарги на скасування постанови суду в частині задоволених позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Матеріалами справи підтверджується, що в період з 01.11.2016 по 04.11.2016 на підставі наказу №1595-П від 26.10.2016 Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області проведена позапланова перевірка Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційне підприємство №22" Дніпропетровської міської ради з питань дотримання законодавства про працю щодо повноти та своєчасності виплати заробітної плати працівникам підприємства та дотримання порядку повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу за 2016 рік за результатами якої складений акт перевірки №510/4.1-3 від 04.11.2016.

Позапланова перевірка КП"ЖЕП №22" ДМР призначена та проведена на підставі згоди Державної служби України з питань праці (Держпраці) на проведення перевірки від 22.07.2016 №7738/4/4.1-ДП-16 за інформацією ПФУ, крім того на підставі звернення Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську від 30.09.2016 №2949/05/15, копії яких наявні в матеріалах справи.

Суть встановленого перевіркою порушення зводиться до того, що відповідно до табеля робочого часу за січень 2016 року тривалість роботи 21 двірника, у середу шостого січня 2016 року напередодні святкового дня 7 січня 2016 року (Різдво Христове) складала 7 годин, що перевищує на одну годину законодавчо встановлену норму тривалості робочого часу напередодні святкових днів, та порушує вимоги ч.1 ст.53 КЗпП України. Тобто, зазначені в акті перевірки двірники мають понаднормові надурочні години робочого часу за січень 2016 року.

Відповідно до частини першої ст. 106 КЗпП України: "За погодинною системою оплати праці робота в надурочний час оплачується в подвійному розмірі годинної ставки". Заробітна плата за надурочні години двірникам на час проведення перевірки не нараховувалась і не виплачувалась, що порушує вимоги ч.1 ст.106 КЗпП України.

За результатами перевірки 04 листопада 2016 року відповідачем винесено припис №510/4.1-3-363, в якому вимагається усунути у термін до 04.12.2016 року порушення, зафіксовані в акті перевірки №510/4.1-3 від 04.11.2016р.

П.3 вказаного Припису зазначає: "Вжити заходи щодо забезпечення виконання вимог ч.1 ст.106 КЗпП України, врегулювати питання щодо донарахування двірникам оплати роботи за 06 січня 2016 року в надурочний час. Надалі вимоги чинного законодавства дотримуватися – постійно".

Матеріалами справи підтверджується, що позивач звернувся до відповідача із письмовими поясненнями №180 від 18.11.2016р. "Щодо розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення", в яких зазначив, зокрема, що порушення вимог ч.1 ст.53, ч.1 ст.106 КЗпП України усунуто, двірникам донараховано заробітну плату за понаднормові надурочні години робочого часу за січень 2016р. на загальну суму 30561,77 грн. згідно з вимогами ч.1 ст. 106 КЗпП України, відповідно до платіжного доручення №499 від 25.11.2016р. за одну годину понадурочної роботи 06 січня 2016р.

Тим не менш постановою Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області №510/4.1-3/350 від 21.11.2016 року, за результатами розгляду акту перевірки №510/4.1-3 від 04.11.2016р. на підставі абз.4 ч.2 ст.265 КЗпП України на Комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційне підприємство №22" Дніпропетровської міської ради накладено штраф у розмірі 304500грн.

З цього приводу суд першої інстанції зазначив, що виконання вимог припису про усунення порушень не нівелює обов’язку та повноважень відповідача – Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області щодо застосування до підприємства, яке допустило порушення правових санкцій у вигляді накладення штрафу за порушення законодавства про працю, оскільки спірні правовідносини між сторонами регулюються правовими нормами Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 5 квітня 2007 року № 877-ХVІ, щодо порядку і підстав накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, а також нормами Кодексу законів про працю України, та постановами Кабінету Міністрів України, та передбачають здійснення заходів державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення. Як зазначає суд відповідальність за такі порушення передбачена ст. 265 КЗпП України, а усунення виявлених порушень при проведенні перевірки не є підставою для скасування штрафних санкцій, які застосовані за сам факт вчинення порушення у сфері законодавства про працю.

Разом з тим, суд першої інстанції не погодився із розміром розрахованої штрафної санкції та зазначив, що сума штрафу повинна бути розрахована у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої на момент виявлення порушення, замість застосованої суми штрафу у десятикратному розмірі, і з цих підстав прийшов до висновку, що позовні вимоги про визнання протиправною та скасування постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу № 510/4.1-3/350 від 21.11. 2016 р. підлягають задоволенню в частині скасування зазначеної постанови.

Позивач з таким рішенням суду про часткове задоволення позову погодився, Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області оскаржило рішення суду в частині задоволених вимог та вважає, що суд першої інстанції при прийнятті рішення, перекваліфікував виявлене відповідачем порушення, відповідальність за яке встановлена абз. 3 ч.2 ст. 265 КЗпП України – порушення строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю більше як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі.

Судова колегія в межах доводів апеляційної скарги, погоджується з такою правовою позицією заявника апеляційної скарги та скасовуючи рішення суду в частині задоволених вимог, зазначає наступне:

Обставини, які стали підставою для застосування штрафних санкцій сторонами не спростовуються. Мова йдеться про невиплату заробітної плати . Відповідно до табеля робочого часу за січень 2016 року тривалість роботи 21 двірника у середу 6 січня 2016 року напередодні святкового дня 7 січня 2016 року склала 7 годин, що перевищує на 1 годину законодавчо встановлену норму тривалості робочого часу напередодні святкових днів, та порушує вимоги ст.53 ч.1 КЗпП України.

Відповідно до ч.1 ст. 106 КЗпП України, робота за погодинною системою оплати праці в надурочний час оплачується в подвійному розмірі годинної ставки. Не спростовується позивачем той факт, що заробітна плата за надурочні години двірникам не нараховувалась і не оплачувалась, що є порушенням ст. 106 КЗпП України.

З огляду на викладене, відповідачем розмір штрафу визначено відповідно до абз. 4 ч.2 ст. 265 КЗпП України, яка зазначає: юридичні та фізичні особи –підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу, в тому числі в разі недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці – у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Оскільки порушення встановлено відносно 21 двірника, а ст. 12 Закону України « Про оплату праці» зазначає, що норми і гарантії в оплаті праці є мінімальними державними гарантіями, розрахунок відповідача 10* 1450,00 грн.* 21 = 304 500 грн. є правомірним, і постанова про застосування штрафу є обґрунтованою.

Не підтримує суд апеляційної інстанції правове обґрунтування, застосоване судом першої інстанції в частині кваліфікації виявленого відповідачем порушення, щодо застосування абз.3 ч.2 ст. 265 КЗпП України, оскільки зазначеною нормою визначені інші порушення, чим те, яке встановлене в даній справі і яке до речі не спростовується сторонами. Складовими зазначеної норми порушеннями є: 1- порушення встановлених строків виплати заробітної плати, 2 – інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі. Ні перша ні друга частини складових зазначеної статті не мають відношення до недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці, яке допущене КП « ЖЄП 22» ДМР, і за яке обґрунтовано застосована штрафна санкція відповідно до абз. 4 ч.2 ст. 265 КЗпП України. Порушення встановлених строків виплати заробітної плати не може бути застосоване в даній справі, оскільки актом перевірки зафіксовано, що заробітна плата за надурочні години двірникам не нараховувалась і не виплачувалась і тому стверджувати про порушення строків виплати того, що не визначалось, є абсурдним. Слід прийняти позицією відповідача щодо перекваліфікації судом першої інстанції виявленого порушення.

Судова колегія погоджується з застосуванням ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень на предмет з’ясування чи є рішення суб’єкта владних повноважень прийняті обгрунтовано, з урахуванням всіх обставин справи, розсудливо, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь –якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення. І зазначає з цього приводу, що з урахуванням встановлених обставин, рішення Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області прийнято обгрунтовано, оскільки факт невиплати заробітної плати двірникам за надурочні години доведено, розрахунок санкцій вірний, прийняття постанови вчинено в межах повноважень, якими відповідач наділений, розсудливо і пропорційно, оскільки застосована штрафна санкція повинна передбачати гарантії нарахування та виплати працівникам позивача в майбутньому всіх передбачених законом виплат своєчасно і в повному обсязі, та невідворотність відповідальності за порушення законодавства про працю.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що з урахуванням доводів апеляційної скарги, рішення суду в даній справі підлягає скасуванню в частині задоволених вимог з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2017 р. у справі № 804/213/17 - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2017 р. у справі № 804/213/17 – скасувати в частині задоволених позовних вимог і в цій частині прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко