Справа № 420/6666/18
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2019-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6666/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Танцюра К.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження граничного розміру пенсії, що призначена ОСОБА_1, зобовязання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплатити ОСОБА_1 несплачену частку пенсії за кожний місяць починаючи з 06.06.2018р. у розмірі 7966,00 грн. за кожний місяць, зобовязання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплачувати ОСОБА_1 пенсію у встановленому розмірі та без обмежень, а саме 22316,00грн.

Ухвалою суду від 27.12.2018р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи(у письмовому провадженні).

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві зазначив, що ОСОБА_1, є пенсіонером Міністерства Оборони України та проходив військову службу у Збройних Силах України на різних посадах до 06.06.2018 року. Позивач пояснив, що 25.05.2018р. наказом Міністра оборони України (по особовому складу ) № 297 він був звільнений у запас за пунктом "б" (за станом здоров'я) частини шостої статті 26 Закону України " Про військовий обов'язок і військову службу" та з 07.06.2018р. він перебуває на пенсійному обліку в ОСОБА_2 управлінні Пенсійного фонду України в Одеський області, отримує пенсію за інвалідністю відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. № 2262-ХП у розмірі - 80% грошового забезпечення. Позивач зазначив, що з 01.08.2018 р. ОСОБА_2 управлінням Пенсійного фонду України в Одеський області йому була перерахована пенсія з урахуванням одноразових додаткових видів грошового забезпечення, грошової винагороди (одноразових премій), грошової допомоги для оздоровлення та одноразової вихідної грошової допомоги при звільненні, які фактично ним були отримані під час служби за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Позивач пояснив, що відповідно до перерахунку з 01 серпня 2018 року, пенсія позивача повинна становити 22316,03 грн., однак Головне управління Пенсійного фонду України в Одеський області сплачує лише 14350,00 грн., посилаючись на те що, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких осіб», визначено, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Позивач, посилаючись на практику Європейського суду з прав людини та те, що положення ч.7 ст.43 Закону України №2262-XI щодо обмеження розміру пенсії визнано такими, що не відповідають Конституції України, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016р. №7-рп/2016, вважає що наявні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

16.01.2019р. до суду надійшов відзив на адміністративний позов у якому відповідач не погоджується із позовними вимогами ОСОБА_1, зазначивши що починаючи з 01.01.2018р. обмеження максимального розміру пенсії у розмірі 10740,00грн. втратило свою дію, однак згідно із статтею 2 Закону України від 08.07.2011 № 3668 Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність та що зазначений Закон є чинним та неконституційним не визнавався. При цьому, відповідач пояснив, що відповідно до ст. 19 Конституції України головне управління діє лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, а отже, на думку Пенсійного фонду підстав для виплати пенсії позивачу в розмірах більших, ніж передбачено статтею 2 Закону України від 08.07.2011р. № 3668 Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи у розмірі більшому ніж 14350,00 грн. позивач не має законного права.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Наказом Міністра оборони України від 25.05.2018р. №297 генерал-майора ОСОБА_1, головного оперативного чергового-заступника начальника ОСОБА_2 командного центру Збройних Сил України звільнено з військової служби, за станом здоров'я(а.с.15).

Як вбачається з протоколу ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Одеській області за пенсійною справою № від 01.07.2018р., ОСОБА_1 з 01.07.2018р. призначено пенсію по інвалідності згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 p. N 2262-XII у розмірі 22316,03грн. При цьому, пенсія позивачу виплачується у розмірі десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, а саме у розмірі 14350,00грн.

03.10.2018р. ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 управління Песнійного фонду України в Одеській області із заявою про виплату йому пенсії починаючи з червня 2018 року, згідно з розрахунку без усяких обмежень, у розмірі 22316,00грн.(а.с.11).

ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Одеській області №2365/Р-11 від 17.10.2018р. повідомлено ОСОБА_1 про те, що ст. 2 Закону України від 08.07.2011 № 3668 Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи визначено, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Зазначені положення рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень другого речення частини сьомої етапі 43, першого речення частини першої стані 54 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 20.12.2016 № 7-рл/2016 неконституційними не визнані, є чинними на теперішній час. Прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, Законом України Про Державний бюджет України на 2018 рік з 01.07.2018р. установлено у розмірі 1435,00 грн. тому розмір призначеної пенсії заявника становить 14350,00 грн.(а.с.12).

Положення статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» про те що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність доповнено згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 848-VIII.

Зазначене положення в цілому визнано неконституційним відповідно до рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року.

Згідно із пунктом другим резолютивної частини рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року, зокрема, частина 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, з 20 грудня 2016 року відсутня частина 7 статті 43 в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року №1774-VIII, який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 1 січня 2017 року, у частині 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Таким чином, буквальне розуміння змін внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року №1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року дозволяє стверджувати, що у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відсутня частина 7 статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Це означає, що стаття 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Отже, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року №1774 до частини 7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Даний висновок узгоджується із позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 3 жовтня 2018 року у справі № 127/4267/17 та від 16 жовтня 2018 року у справі №522/16882/17.

При цьому, суд враховує, що ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011р. N 3668-VI визначено, зокрема, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас суд враховує, що виключення встановлені ч. 2 Перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» щодо того, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом не застосовуються до ОСОБА_1 пенсія якому призначена у липні 2018 року.

Враховуючи вищевикладене та те, що ОСОБА_1 виплачується з липня 2018 року пенсія у розмірі 10 прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність у порядку визачному Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який є чинним та неконституційним не визнавався, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження граничного розміру пенсії, що призначена ОСОБА_1, є необґрунтованими та задоволенню не підлягає.

Поряд з цим, не підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_1 про зобовязання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплатити ОСОБА_1 несплачену частку пенсії за кожний місяць починаючи з 06.06.2018р. у розмірі 7966,00 грн. за кожний місяць, зобовязання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплачувати ОСОБА_1 пенсію у встановленому розмірі та без обмежень, а саме 22316,00грн., оскільки дані вимоги є похідними від заявлених позивачем позовних вимог про визнання дій протиправними, у задоволенні яких судом відмовлено з вищенаведених підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра

.