Справа № 460/1794/18
Суддя: Карпин І. М.
Дата ухвалення: 2019-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 460/1794/18
Провадження №2-а/460/357/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2019 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Карпин І.М.

з участю секретаря судового засідання Мельник Є.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яворові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адмінправопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся із позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. В обґрунтування позову зазначає, що 27.04.2018 поліцейським-інспектором взводу по обслуговуванню доріг державного значення батальйону №3 УПП у Львівській області Департаменту патрульної поліції рядовим ОСОБА_2, було винесено постанову серії ВР №026284 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Відповідно до змісту постанови він керуючи транспортним засобом «SKODA OCTAVIA» н/з НОМЕР_1, 27.04.2018 о 15:50 на автодорозі Львів-Краковець перетнув вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, чим порушив вимоги п.8.5.1 ПДР України. Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки інспектор склавши постанову на місці зупинки автомобіля порушив його права, унеможлививши виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного та обєктивного зясування обставин справи. За фактичними обставинами справи він дійсно перетнув суцільну вузьку лінію дорожньої розмітки 1.1 та під час руху обігнав транспортний засіб «Богдан», який в той час їхав на підйом зі швидкістю менше 30 км/год, що не заборонено чинними ПДР України. Вказаних обставин інспектор поліції не зазначив в постанові. Просить позов задовольнити та скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення.

18.10.2018 відповідач управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції подав заперечення проти адміністративного позову, зазначаючи, що постанова про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 винесена на місці зупинки транспортного засобу правомірно з дотриманням норм чинного законодавства. Дорожня розмітка 1.1. (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей. Лінії 1.1., 1.3 перетинати забороняється. Вважають, що доводи позивача про те, що відповідачем незаконно розглянуто справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення, та при цьому, без складання протоколу про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови від 27 квітня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу є неприйнятними, з огляду на те, що згідно з приписами частини 2 ст.258 КпАП України протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автомативному режимі. Просить відмовити в задоволенні позову повністю у зв'язку з безпідставністю такого.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП в судове засідання повторно не зявився, хоч належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Суд, зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, які мають значення для вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №026284 від 27.04.2018 ОСОБА_1 27.04.2017 о 15:50 год. керуючи транспортним засобом «SKODA OCTAVIA» н/з НОМЕР_1 на авдорозі Львів-Краковець М-10 (26 км.) перетнув вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, чим порушив п.8.5.1 ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. До ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. В письмових поясненях доданих до протоколу ОСОБА_1 вказав, що «ПДР не порушув, а здійснював обїзд маршрутного ТЗ, який рухався зі швидкістю менше 30 км/год».

Згідно з ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ч.1 ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п.1 Розділу 34 Дорожня розмітка ПДР України горизонтальна розмітка має таке значення: 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей. Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об'їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об'їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Будь-яких доказів, які б підтверджували те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення вказане у постанові про накладення адміністративного стягнення, суду відповідачем не представлено.

Як вбачається із письмових пояснень наданих при складанні постанови ОСОБА_1, категорично заперечував порушення ПДР України та стверджував, що перетнув вузьку суцільну лінію оскільки здійснював обїзд маршрутного транспортного засобу, який рухався на підйомі зі швидкістю менше 30 км/год.

Суду не представлено доводів відповідача на підтвердження правомірності винесеної постанови інспектором поліції, наведених у позовній заяві в частині того, що ОСОБА_1 здійснював обгін транспортного засобу, який рухався зі швидкістю менше 30 км/год, оскільки в постанові про накладення адмінстягнення інспектор поліції не зазначає про обставини обгону ОСОБА_1 іншого транспортного засобу, який рухався зі швидкістю більше 30 км/год, чим допустив порушення п. 8.5.1 ПДР України.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 здійснив обгін транспортного засобу, який рухався зі швидкістю понад 30 км/год, в постанові не значиться, та суду не надано.

Водночас суд вважає за необхідне вказати, що відповідно до положень пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 р. та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за № 1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУАП.

Відповідно до п.1, 2 Розділу ІІІ Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином працівники органів і підрозділів Національної поліції наділені правом розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, у тому числі, на місці вчинення правопорушення без складання протоколу.

Згідно з ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності винесеної інспектором поліції постанови, суд дійшов висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованою, прийнятою без повного та об'єктивно з'ясування усіх фактичних обставин, а тому підлягає скасуванню. Провадження в справі відносно ОСОБА_1слід закрити в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Керуючись ст.ст.77, 242-244, 246, 268, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №026284 від 27.04.2018 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 грн, а провадження у справі про адміністративне правпорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10.01.2019.

Суддя І.М.Карпин