Справа № 591/6422/17
Суддя: Грищенко О. В.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/6422/17
Провадження № 6-а/591/9/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2019 року

Зарічний районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Грищенко О.В., розглянувши у порядку у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми заяву ОСОБА_1 про встановлення способу і порядку виконання судового рішення по адміністративній справі №591/6422/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 18.12.2017 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про зобов'язання вчинити дії задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії на підставі довідки про розмір його грошового забезпечення для перерахунку пенсії, виданої Ліквідаційною комісією ГУ МВС в Сумській області від 19.05.2017 року № 11/139-498 (1647), відповідно до Порядку №45 та згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у зв'язку із прийняттям постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції". Зобовязано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, 1, ), провести ОСОБА_1 (який мешкає та зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), перерахунок та виплату пенсії з 01 січня 2016 року на підставі Довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку його пенсії, виданої Ліквідаційною комісією ГУ МВС в Сумській області від 19.05.2017 року № 11/139-498 (1647), відповідно до Порядку №45 та згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у зв'язку із прийняттям постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції".

29.08.2018 року від ОСОБА_1 надійшла заява про встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

У своїй заяві позивач просить суд встановити спосіб та порядок виконання рішення Зарічного районного суду м. Суми від 18.1.22017 року, визначивши, що виплаті Головним управлінням ПФУ в Сумській області на користь нього підлягає одразу вся сума його пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, без застосування механізму виплати перерахованої пенсії, визначеного постановою Кабінету Міністерства України від 21.02.2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

В обґрунтування доводів заяви зазначив, що, отримавши рішення, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області для добровільного виконання вищевказаного рішення суду.

Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області надіслало на його адресу лист, в якому зазначено, що при виконанні вищевказаного рішення був здійснений перерахунок за один місяць, а щодо виплат нарахованих сум пенсії позивача за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, нараховані суми будуть виплачені у відповідності до постанови КМ України від 21.02.2018 року №103 Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб частками впродовж 2019-2020 років після виділення коштів на фінансування вказаних виплат з Державного бюджету.

Позивач з вищевказаними доводами відповідача щодо відтермінування виплати пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року не погоджується і вважає, що вказаний нормативно-правовий акт жодним чином не звільняє відповідача від обовязку, виплатити суму заборгованості на підставі довідки про розмір грошового забезпечення. Тому, просить встановити спосіб та порядок виконання рішення Зарічного районного суду м. Суми від 18.12.2017 року, визначивши, що виплаті Головним управлінням ПФУ в Сумській області на користь нього підлягає одразу вся сума його пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, без застосування механізму виплати перерахованої пенсії, визначеного постановою Кабінету Міністерства України від 21.02.2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

Відповідно до приписів ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника.

Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Дослідивши доводи заяви, суд приходить висновку, що заява позивача про встановлення способу і порядку виконання судового рішення підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.3 ст.378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обовязковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 судом встановлено, що рішення зарічного районного суду м. Суми від 18.12.2017 року виконано відповідачем лише в частині проведення перерахунку пенсії позивача, починаючи з 01.01.2016.

Не виконуючи рішення суду в частині проведення на користь позивача виплати всієї суми пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, відповідач посилається на те, що нараховані суми будуть виплачені у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» частками впродовж 2019-2020 років після виділення коштів на фінансування вказаних виплат з Державного бюджету.

Суд вважає, що вказані доводи боржника є необґрунтованими і вважає за необхідне роз'яснити порядок виконання судового рішення у даній справі, зазначивши наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права. Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вперше у рішенні по справі "Міллер проти Австрії" від 16.12.1974, де Суд встановив принцип, згідно з яким обовязок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином.

Позиція Суду була підтверджена і у рішенні "Гайгузус проти Австрії" від 16.09.1996, згідно з яким, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, в свою чергу, відповідної особи права власності.

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі "Кечко проти України" (рішення від 08.11.2005), в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам; з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Отже, беручи до уваги те, що право позивача на перерахунок пенсії встановлено чинним законодавством України і не заперечується відповідачем, а також враховуючи дотримання всіх вимог, передбачених для проведення перерахунку пенсії, посилання ГУ ПФУ в Сумській області на відсутність коштів для проведення виплати пенсії в перерахованому розмірі, порушує гарантоване статтею 1 Протоколу 1 Конвенції право мирно володіти своїм майном.

Крім того, варто зазначити, що згідно зі статтею 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. А згідно статей 21, 22 Основного Закону України, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України в рішенні № 10-рп/2008 від 22.05.2008 зазначив, що однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування чи звуження їх змісту та обсягу при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів. Тлумачення словосполучення "звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина", що міститься в частині третій статті 22 Конституції України, Конституційний Суд України дав у рішенні № 5-рп/2005 від 22.09.2005, згідно з яким "...конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод - є їх обмеження. У традиційному розумінні, визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними". Конституційний Суд України також підкреслив, що загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.

Враховуючи визначене у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій громадян, зокрема, пенсіонерів, які отримують пенсію Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства або прийняттям нових законодавчих актів.

Також суд зазначає про те, що наявність постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" не звільняє відповідача від обовязку здійснити перерахунок пенсії позивача і виплатити йому суму заборгованості за весь період, починаючи з 01.01.2016 без будь-яких обмежень, з урахуванням виплачених сум.

Суд також наголошує на тому, що вищевказана постанова не врегульовує порядок виконання судового рішення про зобов'язання провести перерахунок і виплату пенсії, а тому посилання на неї відповідача при виконанні рішення суду є безпідставними.

Таким чином, суд зазначає, що позивачем у заяві про встановлення способу і порядку виконання судового рішення наведені обставини, які істотно ускладнюють порядок виконання рішення, а тому така заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.248, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення способу і порядку виконання судового рішення по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Встановити порядок виконання рішення Зарічного районного суду м. Суми від 18.12.2017 року, визначивши, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області підлягає виплаті на користь ОСОБА_1 одразу вся сума пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, без застосування механізму виплати перерахованої пенсії, визначеного постановою Кабінету Міністерства України від 21.02.2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги через Зарічний районний суд м. Суми до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання.

Ухвала складена та підписана 24.01.2019 року.

Суддя О.В.Грищенко