Справа № 712/11114/18
Суддя: Ісаєнко Юлія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Ісаєнко Ю.А.,

суддів: Земляної Г.В., Лічевецького І.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 30.11.2018 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Черкаської міської ради про скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету Черкаської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови адміністративної комісії виконкому Черкаської міської ради № 383 від 05.09.2018, закриття провадження у справі.

Рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 30.11.2018 позов задоволено частково.

Змінено захід стягнення, а саме штраф у розмірі 340 грн., накладений на ОСОБА_2 відповідно до постанови адміністративної комісії виконавчого комітету Черкаської міської ради № 383 від 05.09.2018.

Звільнено ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого, обмежившись усним зауваженням.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, апелянтом подано апеляційну скаргу з підстав неповного з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким визнати протиправним рішення адміністративної комісії виконкому Черкаської міської ради про притягнення до адміністративної відповідальності, скасувати постанову про накладення штрафу, провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Доводи апелянта, зокрема, обґрунтовані тим, що судом першої інстанції не було враховано всіх доводів позивача при розгляді справи, та не взято до уваги, що ОСОБА_2 не є суб'єктом правовідносин у сфері благоустрою, а отже не повинна нести відповідальність за дії, визначені п.2.4 Правил та ст.152 КУпАП, відтак, дії та рішення відповідача є неправомірними.

Справа розглянута у порядку письмового провадження відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 27.08.2018 головним спеціалістом відділу інспектування управління інспектування Черкаської міської гади Марченком Д.Б. зафіксовано факт складування сміття (гілля та залишків травостою) у невизначеному для цього місці, а саме біля контейнерного майданчика навпроти будинку АДРЕСА_1. Складування сміття здійснювала ОСОБА_2, чим порушила п. 2.4.5 Правил благоустрою міста Черкаси, затверджених рішенням Черкаської міської ради від 11.11.2008 № 4-688.

По даному факту було складено протокол про адміністративне правопорушення № 660 від 27.08.2018, відповідальність за яке передбачено ст. 152 КУпАП.

Так, факт адміністративного правопорушення, вчиненого позивачкою підтверджується фотографічним зображенням доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, який засвідчено підписом головного спеціаліста відділу інспектування управління інспектування Черкаської міської ради Марченком Д.Б.

Крім того, ОСОБА_2 у протоколі про адміністративне правопорушення надала письмові пояснення та підтвердила факт складування нею сміття у невизначеному місці.

05.09.2018 протокол про адміністративне правопорушення № 660 від 27.08.2018 у присутності представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_4 був розглянутий адміністративною комісією при виконавчому комітеті Черкаської міської ради.

За результатами розгляду адміністративної справи адміністративною комісією виконавчого комітету Черкаської міської ради було винесено постанову про адміністративне стягнення № 383 від 05.09.2018, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено мінімальний штраф у розмірі 340 гривень.

Не погоджуючись із зазначеними діями відповідача, позивач звернулась до суду з вказаним позовом.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що протокол про адміністративне правопорушення № 660 від 27.08.2018 складений уповноваженою особою виконавчого комітету Черкаської міської ради у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а постанова про адміністративне стягнення № 383 від 05.09.2018 винесена при всебічному, повному і об'єктивному з'ясуванні обставин справи, проте адміністративною комісією не було враховано, що причиною вчинення особою правопорушення стала її неналежна обізнаність із здійсненням викиду сміття, яку суд визнав добросовісною, що в свою чергу і стало підставою для звільнення особи від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого 152 КУпАП, на підставі ст.22 КУпАП за малозначністю.

Колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Імперативними приписами ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що акти ради є обов'язковими до виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Згідно з п. 2 ч.1 ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів. Рішенням Черкаської міської ради від 11.11.2008 № 4-688 затверджено Правила благоустрою міста Черкаси. Вказане рішення є чинним, ніким не скасоване, а отже є обов'язковим до виконання.

Пунктом 2.4 Правил благоустрою міста Черкаси закріплено обов'язки усіх учасників правовідносин у сфері благоустрою, зокрема відповідно до п.п. 2.4.5 складання сміття та промислових відходів, вивезення їх у невизначені для нього місця, а також спалювання на території міста забороняється.

Відповідно до рішення Черкаської міської ради від 14.02.2012 № 229 «Про місця складування опалого листя та відходів деревини» визначено місця для вивезення гілля, листя та рослинних залишків за наступними адресами: вул. Пацаєва, 51; вул. Смілянська, 164; вул. Сумгаїтська, 8.

Разом з тим, адміністративним правопорушенням на підставі ст. 152 КУпАП є порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Об'єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері благоустрою (Закон України «Про благоустрій населених пунктів»).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» благоустрій населених пунктів - це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покрашення мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля. Згідно положень статті і цього ж Закону, територія (в населеному пункті) - це сукупність земельних ділянок, які використовуються для розміщення об'єктів загального користування: парків, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, шляхів, площ, майданів, набережних, прибудинкових територій, пляжів, кладовищ, рекреаційних, оздоровчих, навчальних, спортивних, історико-культурних об'єктів, об'єктів промисловості, комунально-складських та інших об'єктів у межах населеного пункту.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на приписи ч. 2 ст. 17 закону України "Про благоустрій населених пунктів", якими передбачено, що громадяни у благоустрою населених пунктів зобов'язані: 1) утримувати в належному стані закріплені в установленому порядку за ними території; 2) дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів; 3) порушувати права і законні інтереси інших суб'єктів благоустрою населених пунктів; 4) відшкодовувати і установленому порядку збитки, завдані порушенням законодавства з питань благоустрою населених пунктів.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з ст. 9 КпАП України, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, як вказано вище, факт допущення зазначеного порушення ОСОБА_2 встановлено у передбаченому законом порядку та підтверджується відповідними доказами, які відповідають вимогам ст.ст. 73 - 76 КАС України.

Враховуючи все викладене вище, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, який дійшов висновку про допущення ОСОБА_2 порушення п. 2.4.5 Правил благоустрою міста Черкаси, затверджених рішенням Черкаської міської ради від 11.11.2008 № 4-688, відповідальність за яке передбачена ст. 152 КУпАП.

Доводи ОСОБА_2, викладені в апеляційній скарзі стосовно того, що на неї не розповсюджуються вимоги законодавства щодо забезпечення благоустрою критично оцінюються колегією суддів, з огляду на приписи ч. 2 ст. 17 закону України "Про благоустрій населених пунктів".

В частині посилань апеляційної скарги щодо неправомірності розгляду адмінкомісією протоколу № 660 від 27.08.2018 у відношенні ОСОБА_2, однак в присутності ОСОБА_4 (представника позивача), що підтверджується копією протоколу № 383 від 05.09.2018, то із адміністративного матеріалу вбачається, що до відповідальності притягнуто саме ОСОБА_2, її інтереси представлено адвокатом, а отже, такі посилання не можуть бути належною підставою для скасування оскаржуваного рішення суду.

Колегією суддів також не враховуються, як обґрунтовані, посилання апеляційної скарги щодо необхідності відшкодування судових витрат з посиланням на ч. 6 ст. 139 КАС України, якими передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат, оскільки в результаті апеляційного перегляду суд апеляційної інстанції не змінює оскаржуване судове рішення та не ухвалює нове.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, виконано зазначений обов'язок, та у встановленому порядку обґрунтовано правомірність своїх дій та рішень.

Стосовно інших посилань апеляційної скарги, то колегія суддів критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 30.11.2018 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Ю.А. Ісаєнко

Суддя Г.В. Земляна

Суддя І.О. Лічевецький