Справа № 0540/6061/18-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року справа №0540/6061/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Сіваченка І.В.

Шишова О.О.

за участю секретаря судового засідання Кобець О.А.

за участю сторін по справі:

позивач: ОСОБА_2

відповідач: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Донецького окружного адміністративного суду (суддя Шинкарьова І.В.) від 15 листопада 2018 року у справі № 0540/6061/18-а (дата складання повного тексту рішення 19 листопада 2018 року) за позовом Торецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про зобов'язання вчинити певні дії, провести розрахунок пенсії з урахуванням компенсації з 01 грудня 2015 року,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Торецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про зобов'язання провести розрахунок пенсії за довідкою про заробітну плату №054/28 від 05.06.2018 року; компенсувати недоплату пенсії з 01 грудня 2015 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року в задоволені позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Позивач зазначив, що судом не прийнято до уваги те, що статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ було гарантовано право на перерахунок раніше призначених пенсій у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям. Після прийняття постанови від 9 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» Кабінет Міністрів України не запропонував механізм перерахунку призначених пенсій, а тому бездіяльність Кабінет Міністрів України не є приводом для не виконання Конституції. Судом першої інстанції не прийнято до уваги положення ст.22 Конституції України, згідно якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідачем на адресу Першого апеляційного адміністративного суду надіслано заяву на про розгляд адміністративної справи за відсутністю представника відповідача.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивачу призначена пенсія відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ.

Позивач 08 червня 2018 року звернувся до відповідача з заявою про перерахування пенсії з грудня 2015 року за довідкою УСЗН м. Авдіївка про заробітну плату від 06 червня 2018 року №04/285 на підставі ухвали ВАСУ від 17 січня 2017 року по справі № К/800/27323/16 та надати розрахунок листом.

У довідці, виданої Управлінням соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації м.Авдіївка Донецької області за вихідним № 04/285 від 05 червня 2018 року зазначено, що позивач працював в Управлінні праці та соціального захисту населення Авдіївської міської ради на посаді заступника начальника управління в період з 19 лютого 2004 року по 06 серпня 2006 року. Відповідно до постанови КМУ від 11 лютого 2016 року № 77 «Про внесення змін до постанови КМУ від 17 липня 2003 року № 1078 від 09 грудня 2015 року», в грудні 2015 року заробітна плата на посаді заступника начальника управління складала: оклад - 1723,00 грн., надбавка за ранг (9) - 90,00 грн., надбавка за вислугу років (30 %) - 543,90 грн., надбавка за високі досягнення у праці (50%) - 1178,14 грн., премія (40%) - 1414,14 грн., усього - 4949,49 грн.

На наведене звернення відповідач листом від 22 червня 2018 року № 12/к-17-01-03 повідомив позивача про те, що його письмове звернення розглянуто в порядку Закону України «Про звернення громадян» зазначивши, що з 01 червня 2015 року скасовані норми законодавства, які визначали право особи на перерахунок призначеної пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою та підстави для такого перерахунку. Також в листі зазначено, що посилання позивача на судову практику, а саме ухвали ВАСУ від 17 січня 2017 року по справі № К/800/27323/16 безпідставні, у 2018 році склалась інша судова практика, яка викладена у постанові Верховного суду по справі № К/9901/1641/18. Також в зазначеному листі відповідач зазначив, що форма довідки про заробітну плату при призначенні пенсії державним службовцям, затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року № 1-3, зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 08 лютого 2017 року № 180/30048, про що також зазначено у Постанові Верховного суду від 23 січня 2018 року № К/9901/1641/18.

Наведені обставини сторонами не оспорюються. Спірним у цій справі є право позивача на перерахунок пенсії з грудня 2015р.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно із статтею 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ визначено, що право на одержання пенсії державних службовців мають особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії.

Частина перша статті 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ у редакції, чинній до 1 січня 2015 року, передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Законом України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» статтю 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ викладено у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 4, 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу» № 3723-ХІІ, визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням ПФУ за погодженням з Мінсоцполітики.

Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» виключено, а пункт 5 викладено в такій редакції: «форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

Постанова Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» не містить в собі положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців.

У зв'язку з набуттям з 1 травня 2016 року чинності Закону України «Про державну службу» №889-VIII, положення Закону України «Про державну службу» № 3723-XII втратили чинність, в тому числі норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців (крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону України «Про державну службу» № 889-VIII).

Відповідно до статті 90 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV, стаття 42 якого не містить в собі такої підстави перерахунку призначених пенсій як підвищення розміру заробітку працюючих державних службовців.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про те, що з 1 грудня 2015 року - початку застосування постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», якою пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» виключено, а її пункт 5 викладено в іншій редакції, та у зв'язку з набранням у подальшому чинності Законом України «Про державну службу» № 889-VIII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців, пенсії, призначені за статтею 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII, не підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців.

Відповідна правова позиція неодноразово була викладена Верховним судом у постановах від 03 квітня 2018 року № К/9901/7632/18, справа № 569/14792/16-а, від 17 жовтня 2018 року № 758/218/17, К/9901/4474/17.

Оскільки законодавством, чинним на час звернення позивача за перерахунком розміру пенсії, не було передбачено можливість її перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку, а тому правомірно відмовлено у задоволенні позову.

Посилання позивача на порушення статті 22 Конституції України у зв'язку зі зміною правого регулювання спірних правовідносин колегія суддів вважає безпідставними, оскільки ні Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, яким, зокрема, статтю 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІ викладено у новій редакції, ні стаття 90 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII, не визнані неконституційними Конституційним Судом України.

Крім того, у Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 Конституційний Суду України вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

З урахуванням такого елемента принципу верховенства права, як пропорційність (розмірність) Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов'язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства. При цьому зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, суд зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанцій є законним і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновок суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року у справі № 0540/6061/18-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року у справі №0540/6061/18-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна постанови прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 23 січня 2019 року.

Повне судове рішення складено 24 січня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 23 січня 2019 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: І.В. Сіваченко

О.О. Шишов