Справа № 215/3831/16-а(2-а/215/128/16)
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

23 січня 2019 року

Київ

справа №215/3831/16-а(2-а/215/128/16)

провадження №К/9901/55396/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Білоуса О. В., Стрелець Т. Г.,

розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу

за позовом ОСОБА_1 до Управління Держпраці Кіровоградської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, постановлену 16 серпня 2017 року у складі судді-доповідача Олефіренко Н.А.

І. Обставини справи

1. У вересні 2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Управління Держпраці Кіровоградської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди.

2. Тернівський районний суд м. Кривого Рогу ухвалою від 7 вересня 2016 року зазначений адміністративний позов повернув позивачу, як такий що не відповідає вимогам статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України; в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

3. Позивач оскаржив вказану ухвалу в апеляційному порядку.

4. Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 12 липня 2017 року відмовив ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, та залишив апеляційну скаргу позивача на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 7 вересня 2016 року без руху з підстав її невідповідності вимогам процесуального закону в частині необхідності надання документу про сплату судового збору та надав строк для усунення цих недоліків.

5. Ухвалою від 16 серпня 2017 року Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд повернув апелянтові зазначену скаргу з підстав невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

ІІ. Провадження в суді касаційної інстанції

6. Позивач, вважаючи ухвалу суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги постановленою з порушенням вимог процесуального закону, подав касаційну скаргу.

7. У касаційній скарзі автор просить скасувати оскаржуване судове рішення.

ІІІ. Джерела права й акти їх застосування

8. Відповідно до частини другої статті 159 КАС України (в редакції, яка була чинна на час ухвалення оскаржуваного судового рішення), отримавши апеляційну скаргу, суддя-доповідач протягом трьох днів перевіряє її відповідність вимогам статті 187 цього Кодексу і за відсутності перешкод постановляє ухвалу про відкриття апеляційного провадження.

9. Згідно з реченням другим частини шостої статті 187 указаного Кодексу до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору, а також копії доданих до неї письмових матеріалів відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

10. За правилом частини третьої статті 189 зазначеного Кодексу до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу.

11. Приписами частин першої-третьої статті 108 цього ж Кодексу визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду. Позовна заява повертається позивачеві, якщо, зокрема, позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху (пункт 1 частини третьої цієї статті).

12. Частинами першою, другою статті 87 указаного Кодексу обумовлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

13. Частина перша статті 88 цього ж Кодексу закріплює, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

14. Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовані Законом України «Про судовий збір», відповідно до частини першої статті 3 якого в редакції, яка діяла на час ухвалення оскаржуваного судового рішення, судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційної і касаційної скарги на судові рішення.

15. Частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» у вказаній редакції закріплено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

16. За змістом частини другої цієї ж статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

ІV. Висновки Верховного Суду

17. Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства та гарантується приписами пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України. Проте, дане право підлягає реалізації з дотриманням вимог процесуального законодавства, що виражається в дотриманні форми та змісту апеляційної скарги, термінів її подачі, а також обов'язковому переліку матеріалів, що повинні бути додані до неї, зокрема і документу про сплату судового збору.

18. Мета встановлення судового збору за подання апеляційної скарги не зводиться до переслідування фінансових цілей - наповнення доходної частини Державного бюджету України, а передбачає запобігання поданню безпідставних та очевидно необґрунтованих скарг. Коло осіб, які користуються пільгами щодо сплати судового збору у вигляді звільнення від його сплати, визначено законом.

19. Комплексний аналіз указаних законодавчих положень дає підстави для таких висновків.

20. Звільнення від сплати судового збору (відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених статтею 88 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції зі змінами, внесеними Законом України від 13 липня 2017 року № 2136-VIII, та статтею 8 Закону України «Про судовий збір» в редакції зі змінами, внесеними Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII, є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

21. Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов'язок, а повноваження суду на власний розсуд звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

22. Звільнення від сплати судового збору на певній стадії судового процесу не створює пільг щодо його сплати на інших його стадіях чи в інших судових провадженнях.

23. Викладене спростовує доводи касаційної скарги щодо наявності у суду апеляційної інстанції обов'язку звільнити позивача від сплати судового збору.

24. При цьому позивач у касаційній скарзі не ставить під сумнів правильність обрахування судом апеляційної інстанції ставки судового збору, що підлягає сплаті за звернення з апеляційною скаргою.

25. Аналіз наведеного дає підстави для висновку про те, що повертаючи позивачу апеляційну скаргу з підстав не усунення ним недоліків апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції правильно застосував положення процесуального закону, що діяв на час вирішення питання прийняття апеляційної скарги.

26. Отже, Верховний Суд констатує, що оскаржуване судове рішення ухвалено з дотриманням норм процесуального права.

27. Доводи касаційної скарги правильності висновків апеляційного суду не спростовують.

28. Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

V. Судові витрати

29. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 серпня 2017 року у справі № 215/3831/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Головуючий М. І. Смокович

Судді О. В. Білоус

Т. Г. Стрелець