Справа № 822/1942/18
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2019-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1942/18

Головуючий у 1-й інстанції: Майстер П.М.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

15 січня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Совгири Д. І. Курка О. П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

представника позивача: Кершиса А.А.;

представника відповідача: Пятковського А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Славутський комбінат "Будфарфор" до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2018 року позивач - Публічне акціонерне товариство "Славутський комбінат "Будфарфор" звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року адміністративний позов задоволено:

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області від 13.03.2018 року №.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, Публічне акціонерне товариство "Славутський комбінат "Будфарфор" є юридичною особою, .

Відповідно до п.200.10 ст.200 розділу V Податкового кодексу України в порядку, встановленому ст.76 глави 8 розділу II Податкового кодексу України посадовими особами відповідача проведено камеральну перевірку ПАТ "Славутський комбінат "Будфарфор" з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за грудень 2017 року (податкова декларація з податку на додану вартість № від 19.01.2018 року з урахуванням уточнюючого розрахунку № від 26.01.2018 року з додатками).

За результатами проведеної перевірки складений акт про результати камеральної перевірки Публічного акціонерного товариства "Славутський комбінат "Будфарфор" №1838/22-01-12-02/32285199 від 15.02.2018 року.

В акті перевірки №1838/22-01-12-02/32285199 від 15.02.2018 року відображені порушення ПАТ "Славутський комбінат "Будфарфор" п.200.1 абз. «б» п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010 року із змінами та доповненнями та Наказу Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 р. за №159/28289 із змінами і доповненнями, в результаті чого встановлено завищення позивачем суми від'ємного значення, яке підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (ряд.20.2.1, ряд.20.2) задекларованого у податковій декларації з ПДВ за грудень 2017 року у розмірі 591 грн.; абз. «в» п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010 року із змінами та доповненнями та Наказу Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 р. за №159/28289 із змінами і доповненнями, в результаті чого встановлено, що позивачем за грудень 2017 року занижено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації) на 591 грн.

Позивач не погодившись із висновками викладеними в акті перевірки (№1838/22-01-12-02/32285199 від 15.02.2018 року) подав до Головного управління ДФС у Хмельницькій області заперечення на акт.

Відповідачем надано позивачу відповідь на заперечення, в якій Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області зазначено, що наведені позивачем у запереченні докази не спростовують факти порушення податкового законодавства. Висновки акту камеральну перевірку №1838/22-01-12-02/32285199 від 15.02.2018 року є правомірними та базуються на вимогах законів України.

На підставі акта №1838/22-01-12-02/32285199 від 15.02.2018 року Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області винесено податкове повідомлення - рішення № форми "В1" від 13.03.2018 року про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ, задекларовану на рахунок платника у банку у розмірі 591,00 грн.

Позивач не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням подав скаргу до Державної фіскальної служби України.

В порядку адміністративного оскарження, рішенням Державної фіскальної служби України від 21.05.2018 року №17450/6/99-99-11-01-02-25, податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області № від 13.03.2018 року залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду для його скасування.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем проведено коригування податкового кредиту з дотриманням вимог Податкового кодексу України, а відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, доказів, які б спростовували доводи позивача, не надано.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Елементи податку на додану вартість визначені у розділі V "Податок на додану вартість" Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України).

Відповідно до пп. "а" п. 185.1 ст.185 ПК України, об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Згідно з п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

За приписами п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з абз. 1 п. 198.2 цієї статті ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Положеннями п. 200.2 ст. 200 ПК України визначено, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов'язань, перераховує суми податку до бюджету.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (пункт 200.3 Податкового кодексу України).

Згідно з абз. "б" п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Відповідно до пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України, платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Даючи правову оцінку доводам апелянта стосовно правомірності винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивачем подано до Славутської ОДПІ ГУ ДФС у Хмельницькій області податкову декларацію з ПДВ за грудень 2017 року № від 19.01.2018 року, з урахуванням уточнюючого розрахунку № від 26.01.2018 року, та додатками, згідно яких сума бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку, що відображено у рядку 20.2.1 декларації, становить 4602667 грн., яке сформовано за рахунок від'ємного значення, яке виникло і оплачено за даними платника у грудні 2017 року в сумі 4602667 грн.

Відповідач у своєму акті перевірки від 15.02.2018 за №1838/22-01-12-02/32285199 зазначає про те, що згідно із поданим ПАТ "Славутський комбінат "Будфарфор" додатком 3 "Розрахунок суми бюджетного відшкодування" з урахуванням уточнюючого розрахунку № від 26.01.2018 року за грудень 2017 року вбачається, що задеклароване позивачем бюджетне відшкодування на рахунок платника у банку в розмірі 4602667 грн., сформоване за рахунок від'ємного значення, яке виникло і оплачено у грудні 2017 року в сумі 4602667 грн.

Разом з тим, за даними додатку 1 "Розрахунок коригування сум ПДВ" (вх. № від 19.01.2018) ПАТ "Славутський комбінат "Будфарфор" проведено коригування податкових зобов'язань у бік його зменшення на суму ПДВ - (-591 грн.) по контрагенту - ТОВ "Торгово-будівельна компанія "Маяк", до податкових накладних №120 від 13.11.2017 року, №123 від 16.06.2017 року, №215 від 27.10.2017 року, №139 від 17.08.2017 року, сума коригування податкових зобов'язань становить (-) 591 грн., причина корегування: повернення коштів.

Відповідно, різницю між сумою податкових зобов'язань (р.9 декларації) та податкового кредиту (р. 10.1 декларації) за грудень 2017 року у сумі 4602667 грн. фактично було сформовано за рахунок здійснення операцій у грудні 2017 року в розмірі 7324591 грн. та за рахунок коригування податкових зобов'язань (-) 591 грн.

Частина суми від'ємного значення грудня 2017 року у розмірі 591 грн. не була оплачена у грудні 2017 року, тому що фактично була, сформована за рахунок коригування податкових зобов'язань у напрямку їх зменшення до податкових накладних, складених у попередньому до звітного періоді, то позивач не може претендувати на отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість в частині такої оплати.

Оскільки, позивач сформував частину суми від'ємного значення грудня 2017 року за рахунок коригування податкових зобов'язань попередніх періодів в сторону їх зменшення на суму 591 грн., то ПАТ "Славутський комбінат "Будфарфор" може претендувати на отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість у частині оплати звітного періоду на суму 4602076 грн. (4602667-591=4602076).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що на виконання п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, ПАТ "Славутський комбінат "Будфарфор" на дату виникнення податкових зобов'язань складено податкові накладні №120 від 13.11.2017 року, №123 від 16.06.2017 року, №215 від 27.10.2017 року, №139 від 17.08.2017 року, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

ТОВ "Торгово-будівельна компанія "Маяк" на адресу ПАТ "Славутський комбінат "Будфарфор" направлено листа про повернення зайво перерахованих коштів в сумі 20,40 грн.

ПАТ "Славутський комбінат "Будфарфор" 11 грудня 2017 року на підставі листа 1104 від 25.10.2017 року ТОВ "Торгово-будівельна компанія "Маяк" повернуто кошти на рахунок контрагента в сумі 20,40 грн., як зайво сплачені, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією виписки № 6051667 від 11.12.2017 року.

12 та 21 грудня 2017 року позивачем складено розрахунки коригування кількісних і вартісних показників №№163, 51, 50, 40 до податкових накладних №120 від 13.11.2017 року, №123 від 16.06.2017 року, №215 від 27.10.2017 року, №139 від 17.08.2017 року, в яких відображена сума коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту у загальному розмірі 591 грн., та у відповідності до вимог п. 192.1 ст. 192 та п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України ПАТ "Славутський комбінат "Будфарфор" зареєструвало вказані розрахунки.

Згідно з п.192.1 ст.192 Податкового кодексу України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка видана їх отримувачу - платнику податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації;

отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Розрахунки коригування, складені платником податку до податкових накладних, що не видаються отримувачу, що складені до 1 лютого 2015 року, а також складених під час отримання послуг від нерезидента, місцем постачання яких визначено митну територію України, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних таким платником податку.

Розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов'язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних / розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної / розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних / розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні / розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних / розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

Так, відповідно до вищезазначених норм, Публічне акціонерне товариство "Славутський комбінат "Будфарфор" відобразило зменшення суми податкових зобов'язань лише після реєстрації покупцем в єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної та, відповідно, відобразило таке зменшення у тому звітному періоді коли був проведений перерахунок, тобто у грудні 2017 року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що висновок податкового інспектора про те, що платник сформував частину суми від'ємного значення грудня 2017 року за рахунок коригування податкових зобов'язань попередніх періодів в сторону їх зменшення на суму 591 грн., є необґрунтованим, оскільки згідно абз. "б" п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг. Вказана норма закону передбачає фактичну сплату отримувачем товарів/послуг також і в попередніх періодах постачальникам таких товарів, що не може трактуватись відповідачем на свій розсуд.

Податковим кодексом України не передбачено розмежування від'ємного значення на частину яка утворилася за рахунок поточних зобов'язань та частину за рахунок коригування зобов'язань попередніх періодів.

Відтак, позивачем проведено коригування податкового кредиту в сумі 591 грн. при поверненні коштів у грудні 2017 року, згідно податкових накладних №120 від 13.11.2017 року, №123 від 16.06.2017 року, №215 від 27.10.2017 року, №139 від 17.08.2017 року, та відповідно зменшено суму податкового кредиту у тому звітному періоді коли був проведений розрахунок (грудень 2017 року), чим дотримано вимоги Податкового кодексу України.

Вищевикладене свідчить про правильність відображення в податковій звітності з ПДВ за грудень 2017 року, з урахуванням уточнюючого розрахунку № від 26.01.2018 року (рядок 20.2.1), суми від'ємного значення у розмірі 4602667 грн., що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, так як усі показники декларації з ПДВ, підтверджуються первинними документами, складеними у відповідності до вимог чинного законодавства України, відтак відповідна сума ПДВ могла бути включена до суми бюджетного відшкодування, а ГУ ДФС помилково дійшло протилежного висновку.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 13.03.2018 року № , при цьому, апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені ст. 317 КАС України, за яких рішення суду підлягає скасуванню, оскільки доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 22 січня 2019 року.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Совгира Д. І. Курко О. П.