Справа № 522/1047/19
Суддя: Абухін Р. Д.
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/1047/19
Провадження №2-а/522/228/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року

Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Фуцур Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області 23.01.2019 року звернулось до суду з адміністративним позовом до громадянина Гвінеї ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України.

Зазначивши, що в результаті проведеної перевірки наявних документів та відібраних пояснень у відповідача було встановлено, що відповідач знаходиться на території України без документів на право проживання в Україні. Громадянин Гвінеї ОСОБА_1 прибув до України у 2011 році.

Відповідач перевищив термін перебування на території України, проживає на території України без документів, реєстрації та відповідного дозволу на право проживання в Україні, не виїхав з України після закінчення терміну перебування в Україні.

На даний час громадянин Гвінеї ОСОБА_1 на території України знаходиться не законно, постійного місця проживання та законного джерела існування не має.

22.01.2019 року ГУ ДМС України в Одеській області було прийнято рішення про примусове повернення в країну походження громадянина Гвінеї ОСОБА_1 та зобов'язанно його покинути територію України у строк до 23.01.2019 року до 09 години 00 хвилин. У визначений термін громадянин Гвінеї ОСОБА_1 з території України не виїхав.

23.01.2019 року ГУ ДМС України було подано адміністративний позов до Відповідача про примусове видворення. З огляду на те, що є обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, про що свідчить його ухилення від добровільного виїзду, відсутність родичів на території України, які б могли надати допомогу у поверненні до країни походження, а також коштів на повернення, документів, просив прийняти рішення про затримання відповідача з метою забезпечення видворення за межі території України.

Сторони по справі до судового засідання не з'явились.

Від представника ГУ ДМС України в Одеській області надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Від громадянина Гвінеї ОСОБА_1 надійшло клопотання, відповідно до якого він позов визнає.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.01.2019 співробітниками міграційної служби було виявлено громадянина Гвінеї ОСОБА_1 .

Зазначивши, що в результаті проведеної перевірки наявних документів та відібраних пояснень у відповідача було встановлено, що відповідач знаходиться на території України без документів на право проживання в Україні. Громадянин Гвінеї ОСОБА_1 прибув до України у 2011 році на підставі паспортного документу громадянина Гвінеї НОМЕР_1 від. 24.07.2010 року терміном дії до 23.07.2015 року та візи Y03754970 терміном дії з 09.09.2011 року до 08.09.2012 року.

22.01.2018 ГУ ДМС України в Одеській області було прийняте рішення про примусове повернення в країну походження громадянина Гвінеї ОСОБА_1 та зобов'язано його покинути територію України у термін до 23.01.2019 року до 09 години 00 хвилин.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VІ передбачено, що іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

У визначений термін громадянин Гвінеї ОСОБА_1 з території України не виїхав.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Положеннями ч. 1 ст. 289 КАС України визначено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов'язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Відповідно до ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

З огляду на те, що є обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, що підтверджується його ухиленням від добровільного виїзду, відсутність родичів на території України, які б могли надати допомогу у поверненні до країни походження, , суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 2, 5, 7-9, 72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 289 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України,- задовольнити.

Примусово видворити з України громадянина Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України.

Допуситти негайне виконання рішення суду відповідно до п.3 ч.2 ст. 371 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя : Р.Д. Абухін

23.01.19