Справа № 404/151/17(2а/404/186/17)
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

24 січня 2019 року

Київ

справа №404/151/17(2а/404/186/17)

адміністративне провадження №К/9901/29907/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стрелець Т. Г.,

суддів - Білоуса О. В., Шарапа В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу № 404/151/17(2а/404/186/17)

за позовом Кропивницького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Кропивницького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2017 року (головуючий суддя: Ясенова Т.І., судді: Суховаров А.В. Головко О.В.)

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Кропивницьке об'єднане Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області звернулося з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, прийняту державним виконавцем Улюшевим Б. В. відділу примусового виконання рішень управління державної служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 27.12.2016 року по ВП № 53186393.

2. Позовна заява мотивована тим, що оскільки у виконавчому листі, виданому Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом від 12.12.2016 року у справі № 404/4329/16-а, боржником є Кіровоградське об'єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області, тобто державний орган, державний виконавець не має законних підстав проводити будь-яке списання коштів за таким виконавчим документом. Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 4 та частини 2 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець повертає стягувану виконавчий документ без прийняття до виконання, якщо виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби. Тож відповідач безпідставно з перевищенням службових повноважень відкрив виконавче провадження тоді як виконавчий документ мав бути повернути стягувану без прийняття його до виконання.

Короткий зміст рішення суду І інстанції

3. Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 лютого 2017 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Улюшева Б. В. про відкриття виконавчого провадження від 27.12.2016 року по ВП № 53186393 про стягнення до спеціального фонду Державного бюджету України судового збору в сумі 1212 грн. 64 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Кропивницького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області.

4.Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що обов'язок виконання рішень судів про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників покладається виключно на органи Казначейства. Оскільки державний виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом України «Про виконавче провадження», тож дії державного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження суперечить вимогам чинного законодавства.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

5.Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2017 року скасовано постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 лютого 2017 року та прийнято нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовлено.

6.Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що державний виконавець при прийнятті оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законом України «Про виконавче провадження», тож підстави для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження відсутні.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7.Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, Кропивницьке об'єднане Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області звернулося до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить його скасувати, залишивши в силі рішення суду першої інстанції.

8.В обґрунтування касаційної скарги позивач зазначив, що відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» обов'язок виконання рішень суду про стягнення коштів, боржниками за якими є органи державної влади, покладається на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Такий обов'язок органів Казначейства є безумовним та не залежить від статусу стягувача. Аналогічна норма міститься у частині 2 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, враховуючи приписи пункту 9 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець мав повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання, оскільки такий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби.

9.Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27 червня 2017 року відкрито провадження за касаційною скаргою Кропивницького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2017 року.

10. Верховний Суд ухвалою від 23 січня 2019 року прийняв до провадження вищезазначену касаційну скаргу.

11. Відповідач надав заперечення на касаційну скаргу, в яких просив залишити її без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

12. 22.12.2016 року на адресу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області надійшла заява про примусове виконання рішення Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду та виконавчий лист про стягнення до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1212,64 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області.

13. На підставі вказаних документів та, керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Улюшевим Б. В. 28.12.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53186393.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

14. Конституція України.

14.1. Стаття 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

15. Кодекс адміністративного судочинства України.

15.1. Частина 2 статті 2. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

15.2. Стаття 341. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

15.3. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

16. Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-19.

16.1. Стаття 1. Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

16.2. Частина 1 статті 3. Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

16.3. Пункт 9 частини 4 статті 4. Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

16.4. Стаття 6. У випадках, передбачених законом, рішення щодо стягнення майна та коштів виконуються органами доходів і зборів, а рішення щодо стягнення коштів - банками та іншими фінансовими установами.

Рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

У випадках, передбачених законом, рішення можуть виконуватися іншими органами.

Органи та установи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, не є органами примусового виконання.

16.5. Стаття 26. Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

17. Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

17.1. Стаття 1. Цей Закон встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження" (далі - рішення суду), та особливості їх виконання.

17.2. Стаття 2. Держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Дія цього Закону не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності.

17.3. Частина 1 статті 3. Виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

18. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

19. Аналізуючи доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

20.Судами попередніх інстанцій встановлено, що 22.12.2016 року на адресу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області надійшла заява про примусове виконання рішення Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду та виконавчий лист про стягнення до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1212,64 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області.

21. На підставі вказаних документів та, керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Улюшевим Б. В. 28.12.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53186393.

22. Доводи касатора про порушення державним виконавцем норм частини 2 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 1 статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», якими встановлено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів є необґрунтованими з огляду на наступне.

Як вірно зазначено судом апеляційної інстанції, відповідно до частини 3 статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції, що діяла на час видання судом виконавчого документа, виконавчий лист про стягнення судового збору надсилається судом до органу державної виконавчої служби.

Частиною 2 статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» передбачено, що дія цього Закону не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності.

З огляду на те, що стягувачем за виконавчим листом у даній справі є державний орган - ДПІ в бабушкінському районі м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області, апеляційний суд дійшов вірного висновку, що норми Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» не застосовуються для регулювання даних спірних правовідносин.

23. Таким чином, державний виконавець при прийнятті оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законом України «Про виконавче провадження».

24.При цьому, суд зазначає про відсутність підстав для застосування пункту 9 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що державний виконавець повертає виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання, якщо такий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби.

25. Зважаючи на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

26. Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

27.З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

28. Зважаючи на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

29. Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1.Касаційну скаргу Кропивницького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області - залишити без задоволення.

2.Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2018 року - залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Г.Стрелець

Судді О.В.Білоус

В.М. Шарапа