Справа № 805/29/16-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року справа №805/29/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Геращенка І.В., суддів: Арабей Т.Г., Міронової Г.М.,

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Прокуратури Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 29 лютого 2016 року у справі № 805/29/16-а (головуючий І інстанції Голошивець І.О., повний текст складений 09.03.2016 року у м. Слов'янську Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Донецької області про скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі -позивач) звернулася до суду з позовом до Прокуратури Донецької області про:

- скасування наказу №1745-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1.» від 27.10.2015 року;

- поновлення в органах прокуратури Донецької області на посаді прокурора Артемівської міжрайонної прокуратури;

- стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 27.10.2015 року до моменту фактичного поновлення на службі;

- визнання недійсним запису № 41 від 27.10.2015 року про звільнення з посади та органів прокуратури, зробленого в трудовій книжці на підставі наказу № 1745-к від 27.10.2015 року (т. 1 а.с. 3-8).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 29 лютого 2016 року позов ОСОБА_1 задоволений частково:

- скасовано наказ прокуратури Донецької області № 1745-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1.» від 27.10.2015 року, яким ОСОБА_1 звільнено з займаної посади та органів прокуратури Донецької області;

- поновлено ОСОБА_1 в органах Прокуратури Донецької області на посаді прокурора Артемівської міжрайонної прокуратури з 28.10.2015 року;

- стягнуто з Прокуратури Донецької області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 28 жовтня 2015 року по 29 лютого 2016 року, виходячи з розрахованого судом розміру грошового забезпечення за цей період в сумі 19596 грн. 82 коп.;

- в решті позовних вимог - відмовлено;

- постанова в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора Артемівської міжрайонної прокуратури та в частині стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць підлягає негайному виконанню (т. 2 а.с. 145-150).

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду в зазначеній частині та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю через невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильну правову оцінку дослідженим доказам, порушення норм матеріального права (т. 2 а.с. 153-158).

В обґрунтування доводів посилався на відсутність правових підстав для поновлення позивача на службі в органах прокуратури, оскільки матеріалами справи підтверджено факт скоєння останньою дисциплінарного проступку у стані сп'яніння. Таким чином, наказ про звільнення позивача з органів прокуратури винесено відповідачем правомірно, оскільки позивачем скоєно вчинок, що порочить її як працівника прокуратури, та є несумісним з подальшим перебуванням на займаній посаді.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 02.11.2016 року постанову Донецького окружного адміністративного суду від 29 лютого 2016 року у справі № 805/29/16-а - скасовано; у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Прокуратури Донецької області про скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визнання недійсним запису - відмовлено (т. 2 а.с. 231-235).

Постановою Верховного Суду від 11.10.2018 року скасовано постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 02.11.2016 року та справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, у зв'язку з порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права (т. 2 а.с. 267-277).

Учасники справи в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представником позивача подано заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представником відповідача подано заяву про розгляд справи у його відсутність порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивач працювала в органах прокуратури з 12.10.2012 року до 27.10.2015 року (т. 1 а.с. 10).

Наказом № 2561-к від 09.12.2014 року позивача призначено на посаду прокурора Артемівської міжрайонної прокуратури (т. 1 а.с. 10).

Згідно наказу Прокуратури Донецької області від 26.10.2015 року № 1734-к призначено службову перевірку відносно прокурора Артемівської міжрайонної прокуратури юриста 3 класу ОСОБА_2, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125, ст. 128 КК України в кримінальному провадженні № 002456, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 02.08.2015 року. Підставами для проведення службової перевірки став рапорт заступника прокурора області ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 88).

Відповідно до рапорту ОСОБА_3 першим слідчим відділом слідчого управління прокуратури Донецької області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002456 від 22.10.2015 року за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 та ОСОБА_5 прокурором Артемівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_1 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ст. 128 КК України (т. 1 а.с. 86-87).

22.10.2015 року позивачу повідомлено про підозру у скоєнні вищевказаних кримінальних правопорушень та обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов'язання (т. 1 а.с 13-14, 17).

Зі змісту висновку про результати службової перевірки за фактом скоєння прокурором Артемівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_1 кримінального правопорушення від 27.10.2015 року вбачається, що 01.08.2015 року позивач, знаходячись за місцем свого мешкання, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ході сварки з родиною ОСОБА_5, які мешкають по сусідству, спричинила їм легкі тілесні ушкодження та ОСОБА_5 необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження. Допитана в якості підозрюваної позивач свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень не визнала та показала, що коли вона знаходилась у своєму будинку, до неї прийшла її сусідка ОСОБА_4 зі своїми доньками, одна з них витягла її з будинку та вказані особи спричинили їй тілесні ушкодження. Згідно з копією довідки про освідування позивача на стан сп'яніння у неї виявлено алкогольне сп'яніння. Своїми діями позивач грубо порушила вимоги ст. 18 Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, скомпрометувала звання працівника прокуратури, тобто скоїла проступок, який порочить її як працівника прокуратури. Вказана подія завдала шкоди авторитету органам прокуратури України (т. 1, а.с. 104-107).

Наказом прокурора Донецької області від 27.10.2015 року № 1738-к позивача відсторонено від виконання службових обов'язків строком на 2 місяці з 23.10.2015 року (т. 1 а.с. 90).

Наказом Прокуратури Донецької області від 27.10.2015 року № 1745-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1.» за грубе порушення прокурорської етики, скоєння проступку, який порочить працівника прокуратури, прокурора Артемівської міжрайонної прокуратури, юриста 3 класу ОСОБА_1 звільнено з займаної посади та органів прокуратури Донецької області (т. 1 а.с. 11).

Постановою старшого слідчого СВ Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області від 26.01.2016 року закрито кримінальне провадження № 0002455 від 02.08.2015 року щодо спричинення тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_1, у зв'язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ст. 36, ч. 1 ст. 125 КК України (т. 1 а.с. 47).

Вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 07.09.2016 року, позивача визнано винною у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 125 КК, ст. 128 КК України та призначено покарання у вигляді 200 годин громадських робіт (т. 2 а.с. 201-203 211-221).

Зазначений вирок набрав законної сили 07.09.2016 року.

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що обставинами, що слугували підставами звільнення позивача є матеріали кримінального провадження № 0002456 від 02.08.2015 року, відкритого за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 та ОСОБА_5 прокурором Артемівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_1 Разом з тим, обвинувального вироку відносно позивача на момент розгляду справи в суді першої інстанції не винесено.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно ч. 1 ст. 43 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1697) прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з таких підстав: 1) невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків; 2) необґрунтоване зволікання з розглядом звернення; 3) розголошення таємниці, що охороняється законом, яка стала відомою прокуророві під час виконання повноважень; 4) порушення встановленого законом порядку подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру; 5) вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об'єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури; 6) систематичне (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики; 7) порушення правил внутрішнього службового розпорядку; 8) втручання чи будь-який інший вплив прокурора у випадках чи порядку, не передбачених законодавством, у службову діяльність іншого прокурора, службових, посадових осіб чи суддів, у тому числі шляхом публічних висловлювань стосовно їх рішень, дій чи бездіяльності, за відсутності при цьому ознак адміністративного чи кримінального правопорушення; 9) публічне висловлювання, яке є порушенням презумпції невинуватості.

Притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності не виключає можливості притягнення його до адміністративної чи кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом (ч. 2 ст. 43 Закону № 1697).

Відповідно до ст. 2 Дисциплінарного статуту прокуратури України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 6 листопада 1991 року № 1796-XII (далі - Дисциплінарний статут) працівники прокуратури повинні мати високі моральні якості, бути принциповими і непримиренними до порушень законів, поєднувати виконання своїх професійних обов'язків з громадянською мужністю, справедливістю та непідкупністю. Вони повинні особисто суворо додержувати вимог закону, виявляти ініціативу в роботі, підвищувати її якість та ефективність і сприяти своєю діяльністю утвердженню верховенства закону, забезпеченню демократії, формуванню правосвідомості громадян, поваги до законів, норм та правил суспільного життя. Будь-які порушення прокурорсько-слідчими працівниками законності та службової дисципліни підривають авторитет прокуратури, завдають шкоди інтересам держави та суспільства.

Відповідно до п. 2.1 наказу Генерального прокурора України «Про організацію роботи з питань внутрішньої безпеки в органах прокуратури України» від 22.09.2014 року № 17гн до ганебних вчинків, скоєних прокурорами чи слідчими, відносити кримінальні, корупційні правопорушення, керування транспортними засобами у стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння або відмову від проходження огляду з метою виявлення стану сп'яніння, порушення Присяги працівника прокуратури і Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, які дискредитують їх як працівників прокуратури та шкодять авторитету органів прокуратури.

За змістом ч. 1 ст. 8 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення щодо прокурорсько-слідчих працівників, а також працівників навчальних, наукових та інших установ прокуратури застосовуються за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків або за проступок, який порочить його як працівника прокуратури.

Відповідно до ст. 9 Дисциплінарного статуту дисциплінарними стягненнями є: 1) догана; 2) пониження в класному чині; 3) пониження в посаді; 4) позбавлення нагрудного знаку «Почесний працівник прокуратури України»; 5) звільнення; 6) звільнення з позбавленням класного чину.

Дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню вини та тяжкості проступку. Прокурор, який вирішує питання про накладення стягнення, повинен особисто з'ясувати обставини проступку та одержати письмове пояснення від особи, яка його вчинила. В разі необхідності може бути призначено службову перевірку (ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту).

Наказом Генерального прокурора України від 28.11.2012 року № 123 затверджений Кодекс професійної етики та поведінки працівників прокуратури (далі - Кодекс).

За змістом ст. 4 Кодексу професійна діяльність працівників прокуратури ґрунтується на принципах: верховенства права та законності; поваги до прав і свобод людини і громадянина; незалежності та самостійності; політичної неупередженості та нейтральності; толерантності; рівності перед законом, презумпції невинуватості; справедливості та об'єктивності; професійної честі і гідності, формування довіри до прокуратури; конфіденційності; прозорості службової діяльності; утримання від виконання незаконних рішень чи доручень; недопущення конфлікту інтересів; компетентності та професіоналізму; зразковості поведінки та дисциплінованості.

Професійна діяльність працівника прокуратури має ґрунтуватися на неухильному дотриманні конституційних принципів верховенства права та законності. При здійсненні повноважень він зобов'язаний діяти законно та в межах своєї компетенції своєчасно вживати вичерпних заходів до усунення порушень закону, від кого б вони не виходили (ст. 5 Кодексу).

При виконанні службових обов'язків працівник прокуратури має поважати права та свободи людини і громадянина відповідно до вітчизняних та міжнародних правових норм, усвідомлюючи, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визначаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Працівник прокуратури повинен ставитися до громадян справедливо, уважно, доброзичливо та неупереджено згідно із загальнолюдськими принципами моралі (ст. 6 Кодексу).

При виконанні службових обов'язків працівник прокуратури має дотримуватися загальноприйнятих норм моралі та поведінки, бути взірцем добропорядності, вихованості і культури. Порушення трудової та виконавської дисципліни, непристойна поведінка є неприпустимими для працівника прокуратури і тягнуть за собою у відповідних випадках передбачену законом відповідальність (ст. 15 Кодексу).

Згідно ст. 18 Кодексу працівнику прокуратури слід уникати особистих зв'язків, фінансових і ділових взаємовідносин, що можуть вплинути на неупередженість і об'єктивність виконання професійних обов'язків, скомпрометувати високе звання працівника прокуратури, не допускати дій, висловлювань і поведінки, які можуть зашкодити його репутації та авторитету прокуратури, викликати негативний громадський резонанс.

Поза службою поводити себе коректно і пристойно. При з'ясуванні будь-яких обставин з представниками правоохоронних і контролюючих органів не використовувати свій службовий статус, у тому числі посвідчення працівника прокуратури, з метою ухилення від відповідальності.

Відповідно до пп. 1.1 п. 1 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань та службових перевірок в органах прокуратури України, затвердженою наказом Генерального прокурора України від 06.03.2012 № 20 (далі - Інструкція) службові розслідування проводяться у всіх випадках скоєння прокурорсько-слідчими працівниками корупційних кримінальних правопорушень, інших ганебних вчинків, вчинення ними або за їх участі дорожньо-транспортних пригод з тяжкими наслідками, порушення вимог щодо інформаційної безпеки, втрати службових документів, зброї та її застосування, за фактами здійснення неправомірного втручання у службову діяльність, посягань на життя, здоров'я, прокурорів і слідчих, а також у випадках їх загибелі.

Службові перевірки можуть проводитися за іншими фактами недотримання Присяги працівника прокуратури, а також порушень виконавської дисципліни, вчинення дисциплінарних проступків, адміністративних правопорушень, не пов'язаних з корупційними діяннями та ганебними вчинками (пп. 1.3 Інструкції).

Відповідно до п. 2 Інструкції метою службових розслідувань та службових перевірок є повне, об'єктивне і всебічне з'ясування обставин надзвичайних подій, ганебних вчинків та правопорушень, скоєних за участі працівників органів прокуратури, виявлення причин і умов, що їм сприяли, зміцнення службової дисципліни та попередження негідних вчинків серед особового складу.

Прокурори обласного рівня проведення службових розслідувань та службових перевірок щодо підпорядкованих їм прокурорсько-слідчих працівників доручають кадровим підрозділам, а за необхідності - працівникам інших підрозділів апаратів зазначених прокуратур (пп. 3.2 п. 3 Інструкції).

Про призначення службового розслідування чи службової перевірки уповноважені керівники органів прокуратури видають розпорядження, у якому визначаються одноособове або комісійне проведення розслідування чи перевірки, голова та члени комісії, мета, дата початку та закінчення розслідування або перевірки (п.п. 4.1 п. 4 Інструкції).

Приводами для проведення службового розслідування чи службової перевірки можуть бути: звернення громадян, народних депутатів України, керівників державних органів, інших підприємств, установ та організацій; повідомлення у засобах масової інформації; повідомлення органів дізнання, слідства та суду (п. 6 Інструкції).

Відповідно до п. 10 Інструкції при проведенні службового розслідування чи службової перевірки повному, об'єктивному і всебічному з'ясуванню підлягають:

- обставини події, у зв'язку з якою проводиться розслідування чи перевірка (час, місце, спосіб, наслідки тощо);

- правомірність дій чи бездіяльності працівників прокуратури, що призвели до події чи безпосередньо передували їй;

- наявність у діянні прокурорсько-слідчого працівника ознак дисциплінарного проступку, адміністративного чи кримінального правопорушення, іншого ганебного вчинку, їх мотиви;

- обставини, що впливають на ступінь і характер відповідальності прокурорсько-слідчих працівників;

- характеристика особи, що вчинила порушення (ставлення до виконання службових обов'язків, поведінка до порушення тощо);

- причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, посадові особи, якими вони допущені;

- характер і розмір завданих порушенням збитків, а також можливості їх відшкодування;

- обставини зарахування в органи прокуратури працівників, які припустились ганебних вчинків, обґрунтованість призначення їх на відповідні посади, присвоєння класних чинів, заохочень та роль їх безпосередніх керівників у забезпеченні належної поведінки цих працівників;

- правильність і обґрунтованість прийнятого відповідними компетентними органами рішення за фактом події.

За змістом п. 13 Інструкції у висновку службового розслідування чи службової перевірки зазначаються:

- посада, прізвище, ім'я, по батькові, рік народження, стаж роботи в органах прокуратури та перебування на займаній посаді особи, стосовно якої вони проводилися;

- установлені достовірні відомості щодо обставин, які зазначені у пункті 10 цієї Інструкції;

- обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність чи знімають з працівника прокуратури безпідставні звинувачення або підозру у скоєнні правопорушення, ганебного вчинку;

- за наявності підстав пропозиції про застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення або іншого заходу реагування до особи, стосовно якої проводилося розслідування чи перевірка, вжиті або запропоновані заходи реагування стосовно інших посадових осіб органів прокуратури, пропозиції щодо необхідності прийняття за наслідками розслідування чи перевірки процесуальних рішень, припинення службового розслідування чи службової перевірки або їх продовження, а також пропозиції щодо осіб, на яких необхідно покласти контроль за виконанням прийнятого керівником прокуратури рішення за результатами розслідування чи перевірки.

Відповідно до п. 20 Інструкції за пропозиціями, викладеними у висновку службового розслідування чи службової перевірки, прокурорсько-слідчі працівники можуть бути притягнуті до встановленої законом відповідальності.

Дисциплінарне стягнення застосовується відповідно до вимог Дисциплінарного статуту прокуратури України не пізніше одного місяця з дня затвердження висновку (п.п. 20.2 п. 20 Інструкції).

Матеріалами справи підтверджено, що наказом Прокуратури Донецької області від 26.10.2015 року № 1734-к призначено службову перевірку у відношенні прокурора Артемівської міжрайонної прокуратури юриста 3 класу ОСОБА_2, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125, ст. 128 КК України в кримінальному провадженні № 002456, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 02.08.2015 року (т. 1 а.с. 88).

В ході службового розслідування встановлено, що приводом для службової перевірки стала інформація заступника прокурора області ОСОБА_3, викладена в рапорті на ім'я прокурора Донецької області про те, що першим слідчим відділом слідчого управління прокуратури області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002456 від 02.08.2015 року за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 та ОСОБА_5 прокурором Артемівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_1, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ст. 128 КК України.

Під час службової перевірки витребувано документи, які підтверджують, що на час конфлікту позивач знаходилась у стані алкогольного сп'яніння. Дані обставини підтверджуються довідками про обстеження на предмет наявності алкоголю від 01.08.2015 року № № 3235, 3236, 3237, журналом реєстрації медичних оглядів для встановлення психоактивної речовини та стану сп'яніння (т. 1 а.с. 103, 124-128).

На підставі протоколів огляду місця події (подвір'я ОСОБА_5) від 02.08.2015 року та висновку судово-трасологічної експертизи від 19.10.2015 року № 1894 встановлено, що вказаний конфлікт спровоковано саме ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 203-209, 222-231).

Факт спричинення тілесних ушкоджень позивачем сусідкам ОСОБА_5 та ОСОБА_4 підтверджено показаннями ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, а також слідчими експериментами за участю ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_10 (т. 1 а.с. 232-235, 240-249, т. 2 а.с. 1-31, 40-42, 52-55).

Час нанесення, ступінь тяжкості та механізм одержання тілесних ушкоджень з'ясовано на підставі висновків судово-медичних експертиз від 09.09.2015 року № 328, від 22.09.2015 року № 389-М, від 24.09.2015 року № 406-М, від 05.11.2015 року № 483-М, а також журналу обліку звернень до травмпункту Центральної районної лікарні м. Артемівська (т. 1 а.с. 162-176, т. 2 а.с. 32-39, 69-87).

Також, в ході службової перевірки була опитана ОСОБА_11

У висновку про результати службової перевірки за фактом скоєння прокурором Артемівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_1 кримінального правопорушення від 27.10.2015 року зазначено, що своїми діями позивач грубо порушила вимоги ст. 18 Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, скомпрометувала звання працівника прокуратури, тобто скоїла проступок, який порочить її як працівника прокуратури. Вказана подія завдала шкоди авторитету органів прокуратури України (т. 1 а.с. 104-107).

Підставами звільнення позивача з органів прокуратури є події, що стались 01.08.2015 року у с. Красне, Артемівський район за місцем мешкання позивача. Відповідач у своєму висновку проведеної перевірки вказує на неналежну поведінку позивача в неробочий час, а саме, знаходячись за місцем свого мешкання, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, у ході сварки з родиною ОСОБА_5, які мешкають по сусідству, позивач спричинила їм легкі та середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Крім того, вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 червня 2016 року, який залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області, позивача визнано винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, ст. 128 КК України та призначено покарання у вигляді двохсот годин громадських робіт (т. 2 а.с. 201-203, 211-221).

Вирок набрав законної сили 07.09.2016 року.

Зазначеними вище обставинами, спростовано доводи ОСОБА_1 стосовно того, що вона діяла в рамках свого права на необхідну оборону.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що позивач своїми діями скомпрометувала високе звання прокурора, зашкодила репутації та авторитету органів прокуратури, вчинивши ганебний для працівника прокуратури вчинок.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідачем прийнято спірний наказ на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, у зв'язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вирішив, що внаслідок порушення норм матеріального закону, невідповідності висновків суду обставинам справи, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, неправильно вирішив справу за суттю вимог, в зв'язку з чим рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Прокуратури Донецької області - задовольнити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 29 лютого 2016 року у справі № 805/29/16-а за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Донецької області про скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Прокуратури Донецької області про скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Повний текст постанови складений 23 січня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

Г.М. Міронова