Справа № 420/5560/18
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/5560/18

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С. О.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Потапчук В.О.

суддів: Семенюк Г.В. , Шляхтицький О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2018 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області», треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, товариство з обмеженою відповідальністю «Бюро Консалт Сервіс», Одеська міська рада про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2, позивач, скаржник) звернувся до суду з адміністративним позовом до комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області», треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, товариство з обмеженою відповідальністю «Бюро Консалт Сервіс», Одеська міська рада , у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 40120695 від 15 березня 2018 року 10:14:01, ОСОБА_5, Комунальне підприємство «Реєстраційна служба Одеської області», Одеська область, за яким за ОСОБА_4 було зареєстровано право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 30 кв.м., житлова площа: 21,3 кв.м., реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна: 101;

- визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 40120346 від 15 березня 2018 року 10:05:44, ОСОБА_5. Комунальне підприємство «Реєстраційна служба Одеської області». Одеська область, за яким за ОСОБА_3 було зареєстровано право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 33,3 кв.м., житлова площа: 28,7 кв.м., реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна: 101.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2018 року у відкритті провадження у справі відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій зазначено, що ухвала винесена з порушенням норм процесуального права, у зв'язку з чим скаржник просить скасувати оскаржувану ухвали та прийняти нове рішення, яким відкрити провадження у справі.

Ухвалою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2018 року поновлено скаржнику строк звернення до суду з апеляційною скаргою. Відкрито апеляційне провадження у справі.

Висновок суду першої інстанції.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що у справі, що розглядається, оскаржуються рішення державного реєстратора, стосовно яких існує спір про право цивільне, у межах якого можуть бути розв'язані й питання, пов'язані з реєстрацією права власності на будівлю, а тому цей спір не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його правильним та таким, що відповідає вимогам Конституції України та Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Згідно приписів ст. 311 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Джерела права й акти їх застосування.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Стаття 2 КАС України визначає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У пункті 1 частини першої статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

За правилами частини першої статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 7 частини першої статті 4 КАС встановлено, що вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Таким чином, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, який виник у зв'язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій і вирішення якого безпосередньо не віднесено до юрисдикції інших судів.

Зазначені вище норми КАС України закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб'єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.

Публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з'ясовувати, у зв'язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Оцінка суду.

Дослідивши матеріали справи колегією суддів встановлено, що позовна заява містить спір про правомірність набуття третіми особами права власності на житлові приміщення, а саме: ОСОБА_4 набуття права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 30 кв.м., житлова площа: 21,3 кв.м., реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна: 101 та ОСОБА_3 - права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 33,3 кв.м., житлова площа: 28,7 кв.м., реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна: 101, про що державним реєстратором комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» були прийняті відповідні рішення.

При цьому, на підставі викладених обставин позивач вважає, що діями відповідача було порушено його право володіння та користування будівлею гаражу АДРЕСА_1, оскільки спірний гараж збудовано ним (про що вказано у акті комісії дільниці №5 КП ДЄЗ «Бугаївський» від 25 жовтня 2004 року), він є власником будівельних матеріалів, використаних при його будівництві (згідно ст. 331 ЦК України). Порушено його право власності на ці будівельні матеріали. За користування гаражем він справно сплачує усі необхідні платежі, продовжує користуватись ним до тепер.

Крім того з матеріалів справи вбачається, що у червні 2018 року ОСОБА_2 було подано цивільний позов (у справі № 521/9476/18) до Малиновського районного суду м. Одеси до виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво.

Метою звернення ОСОБА_2 до суду з зазначеним цивільним позовом є визнання право власності на самочинно збудований гараж на підставі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності, який знаходиться за адресоюАДРЕСА_4 за набувальною давністю, у зв'язку з тим, він володіє ним більше 10 років, відповідно до ч. 1 ст. 344 та ст. 345 ЦК України.

З урахуванням викладеного колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що у справі, що розглядається, оскаржуються рішення державного реєстратора, стосовно яких існує спір про право цивільне, у межах якого можуть бути розв'язані й питання, пов'язані з реєстрацією права власності на будівлю, а тому цей спір не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, з установлених судом фактичних обставин справи вбачається, що спірні правовідносини виникли між учасниками справи (здебільшого між позивачем та третіми особами) щодо права власності на нерухоме майно, а отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що у даній справі існує спір про право, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що 18 січня 2019 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява ОСОБА_2 про перенесення (відкладення) розгляду справи на півтора - два місяці, у зв'язку з можливістю укладання між сторонами у справі мирової угоди, а також посилаючись на те, що оформлення деяких документів потребує значних строків.

Дослідивши вказану заяву колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, оскільки оскаржуваною ухвалою від 26 жовтня 2018 року, з якою погоджується колегія суддів, встановлено факт належного розгляду даних позовних вимог не у порядку адміністративного судочинства. До того ж, позивач не позбавлений права на звернення до суду з даним позовом в порядку цивільного судочинства після підготовки належних документів та у випадку відмови одного з учаників справи в укладанні мирової угоди.

На підставі викладеного, оскільки суд першої інстанції вірно застосував норми процесуального закону та вирішив питання по суті правильно, тому ухвала суду першої інстанції в порядку ст.316 КАС України підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 316, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2018 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області», треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, товариство з обмеженою відповідальністю «Бюро Консалт Сервіс», Одеська міська рада про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 22 січня 2019 року.

Головуючий суддя Потапчук В.О.
Судді Семенюк Г.В. Шляхтицький О.І.