Справа № 338/18/19
Суддя: Шишко О. А.
Дата ухвалення: 2019-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/18/19

25 січня 2019 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі : головуючого-судді Шишка О.А.,

з участю : секретаря Сіщук Г.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Богородчанського ВП Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Волосянка Романа Богдановича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що 28 грудня 2018 року інспектор Богородчанського ВП Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Волосянко Р.Б. виніс постанову, якою на нього наклав штраф у розмірі 425 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Зокрема, він визнаний винним у тому, що 28.12.2018 року о 12:03:44 керував транспортним засобом без увімкненого ближнього світла фар, чим порушив п.9.8.д. ПДР.

Однак, це не відповідає дійсності, оскільки він правил дорожнього руху не порушував. Дійсно, 28.12.2018 року на своєму автомобілі рухався по автодорозі Мукачево-Львів. Коли був зупинений працівником поліції, який стверджував, що він керує транспортним засобом без увімкненого ближнього світла фар, пояснив, що фари увімкнені. Однак інспектор зазначив, що це не ближнє світло фар. Також вважає, що інспектором невірно застосовано норму закону, що передбачає відповідальність за керування транспортним засобом поза населеним пунктом без увімкненого ближнього світла фар. Постанову вважає незаконною і просить її скасувати.

Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, від нього не надійшло повідомлення про причини неприбуття в судове засідання, відзив у встановлений судом строк не надав. За таких обставин суд відповідно до вимог ч.6 ст.162 КАС України ухвалив провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.7 КУпАП, застосування уповноваженим на те органом і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетентності, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і об'єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Згідно з ч.1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суб'єкт владних повноважень зобов'язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, а позивач зобов'язаний заперечувати проти доводів суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна відповідати вимогам визначеним даною статтею.

Постановою у справі про адміністративне правопорушення від 28 грудня 2018 року на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Позивач визнаний винним у тому, що він 28 грудня 2018 року о 12 год. 03 хв. на автодорозі Мукачево-Львів керував автомобілем марки Мерседес Бенц 200, номерний знак НОМЕР_1, поза населеним пунктом без увімкненого ближнього світла фар, чим порушив п.9.8. ПДР України.

Пунктом 9.8 ПДР передбачено, що з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Таким чином, вказаний пункт ПДР зобовязує водіїв вмикати ближнє світло фар або денні ходові вогні при русі транспортного засобу.

Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Проаналізувавши зміст правопорушення, викладений в оскаржуваній постанові, та частину другу статті 122 КУпАП, суд вважає, що ч.2 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність не за будь-які порушення правил користування попереджувальними сигналами, а лише за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами, які повинні подаватися при початку руху та при зміні його напрямку.

Вказана норма закону не може передбачати відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами під час самого руху.

За таких обставин в діях позивача відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

За змістом п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП. Відповідно суд розглядає дану категорію справ у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Суд при розгляді даної категорії адмінсправ перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та повноважний згідно з вимогами п.3 ч.1 ст.293 КУпАП, а також п.3 ч.3 ст.286 КАС України, скасувати постанову і закрити провадження у справі.

Беручи до уваги сукупність досліджених та перевірених у справі доказів, суд приходить до переконання, що постанову серії ЕАВ № 822783 від 28.12.2018 року слід визнати протиправною та скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 247 ч.1 п.1, 288, 293 КУпАП, керуючись ст.ст. 243-246, 286 КАС України,

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Постанову інспектора Богородчанського ВП Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Волосянка Романа Богдановича від 28 грудня 2018 року серії ЕАВ № 822783 в справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий О. А.Шишко