Справа № 266/43/19
Суддя: Шишилін О. Г.
Дата ухвалення: 2019-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 266/43/19
Провадження № 2-а/266/14/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області

в складі головуючого судді: Шишиліна О.Г.

за участі секретаря: Воропаєвої О.Є.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського капрала поліції Сомікова Сергія Костянтиновича, взводу №2 роти Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся з позовом до поліцейського капрала поліції Сомікова Сергія Костянтиновича, взводу №2 роти Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції (далі Відповідач 1), Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції (далі Відповідач 2) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Позовні вимоги мотивовані тим що, 24.12.2018 Відповідачем 1 винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВР №079219 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 255 грн. за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відповідно до постанови Позивач 24.12.2018 р. о 22 год. 20 хв. в Донецькій області м. Маріуполь Центральний район, пров. Нахімова, 5 керуючи т.з. здійснив зупинку ближче 3 м. до вузької суцільної лінії розмітки 1.1 чим порушив п. 15.9 д. ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позивач свою провину заперечує, вини не визнає та вважає, що не порушував правил дорожнього руху, виходячи з наступного:24.12.2018 р. приблизно о 22 год. 20 хв. до його автомобілю підійшла особа чоловічої статі в форменому одязі співробітника поліції, яка не представившись, не зазвавши свого ПІБ та посади повідомила йому, що він на його думку порушив ПДР, після чого не роз'яснивши позивачу його права передбачені Конституцією України та КУпАП взявши його посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, страховий поліс, залишивши його біля свого автомобілю вирушив до патрульного автомобілю та спливом 10 хвилин повернувся та оголосив зміст оскаржуваної постанови. При цьому його пояснення до уваги не були взяті, обставини справи не були з'ясовані, будь-яких вимірювань відстані до розмітки відповідачем не здійснювалося. Крім того оскаржувана постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис у зв'язку із чим не може бути належним і допустимим доказом у справі. Вважаючи оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги з підстав зазначених у позові.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, проте від Відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву, в яких він позов не визнав з підстав його незаконності, необґрунтованості та безпідставності. Щодо порушення зазначив, що під час патрулювання 24.12.2018 Поліцейським взводу № 2 роти ТОР управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Соміковим Сергієм Костянтиновичем в Центральному районі м. Маріуполя пров. Нахімова біля будинку 5, було помічено транспортний засіб RENAULT MEGANE, н.з. НОМЕР_1, який здійснив зупинку ближче 3 м до вузької суцільної розмітки, чим порушив п. 15.9 Д ПДР України, відповідно до чого вказаний транспортний засіб було зупинено на підставі ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію». Вказані обставини підтверджуються відеозаписом зробленим нагрудним реєстратором патрульного (запис додається на оптичному диску): файл на якому у 22 год. 09 хв. 13 сек. вбачається вищезазначений транспортний засіб. При цьому слід зазначив, що в своїх поясненнях водій неодноразово повідомив інспектору, що дійсно здійснив зупинку свого транспортного засобу ближче ніж 3 м до вузької суцільної розмітки. Вказані обставини підтверджуються відеозаписом зробленим нагрудним реєстратором патрульного (запис додається на оптичному диску): файл у 22 год. 09 хв. 57 сек. та файл у 22 год. 10 хв. 30 сек. У зв'язку із порушенням Позивачем п. 15.9 д ПДР Відповідачем 1 було винесено на місці вчинення правопорушення відносно Позивача постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Крім того зазначив, що інспектором Позивачу були роз'яснені його права передбачені ст. 268 КУпАП, надана можливість скористатися своїми правами, проте позивач не заявляв жодних клопотань, що підтверджується відеозаписом файл 22 год. 13 хв. 19 сек. Також вказав, що відповідно до додатку 5 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 р. №1395 не передбачено внесення до постанови відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Вважає, що співробітник УПП діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією, КУпАП та іншими нормативно - правовими актами. Просив відмовити у задоволенні позову. На підтвердження обставин вчинення правопорушення надав наявний відеозапис з нагрудного реєстратора патрульного на dvd-диску.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши відеозапис суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Частиною 1 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, наданий відповідачем відеозапис може слугувати доказом в справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм даного Кодексу.

Судом встановлено, що у постанові серії ВР № 079219 від 24.12.2018 p., яка була прийнята Поліцейським взводу № 2 роти ТОР управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Соміковим Сергієм Костянтиновичем, 24.12.2018 р. о 22 год. 20 хв. за адресом м. Маріуполь, Центральний район, пров. Нахімова, 5 водій ОСОБА_1 керуючи т.з. RENAULT MEGANE, н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку ближче 3 м. до вузької суспільної лінії розмітки 1.1 чим порушив п. 15.9 «д» ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. По справі прийнято рішення про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. ( а.с. 6)

Зазначена постанова досліджувалась судом на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо(неупереджено), добросовісно, розсудливо.

З метою всебічного та об'єктивного дослідження обставин у справі судом переглянуто відеозапис подій, зроблений 24.12.2018 за допомогою службової нагрудної відеокамери на одязі поліцейських, який знаходиться в матеріалах адміністративної справи і записаний на dvd-диску.

За результатами перегляду відеозапису судом встановлено, що транспортний засіб, RENAULT MEGANE, н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 під'їхав та здійснив зупинку, після чого до водія підійшов співробітник УПП та пояснив у чому полягає порушення Позивачем ПДР. Працівнику поліції позивач пояснив, що він дійсно здійснив зупинку свого транспортного засобу ближче ніж 3 м. до вузької суцільної розмітки, і був готовий понести за це покарання у виді попередження. Крім того, з відеозапису вбачається, що патрульним було роз'яснено позивачу його права передбачені ст. 268, при цьому Позивач зазначив, що розуміє українську мову, будь-яких клопотань не має.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність зокрема за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306(надалі - ПДР), учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 15.9 д ПДР України передбачено, що зупинка забороняється у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м.

Відповідно до п.п. 1.1 п. 34.1 ПДР (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Сторонам ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08.01.2019 р. роз'яснено порядок та строк подання доказів.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів(ч. 5 ст. 77 КАС України).

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином із вищезазначених положень виходить, що зупинка забороняється у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м.

У свою чергу, статтею 18 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Пунктом 15.14 ПДР передбачено, що в разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил. Пункт 1.10 Правил визначає, що вимушена зупинка - це припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, що спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

Із пояснень позивача, які зафіксовані на відеозапису не встановлено, що зупинка позивача була вимушеною в розумінні пунктів 1.10, 15.4 ПДР, навпаки він здійснив зупинку в порушення ПДР заїхавши на заборонено місце зупинки з повороту перетикнувши суцільну лінію розмітки.

Отже, суд не бере до уваги посилання позивача на те, що поліцейським не було виміряна відстань від місця зупинки позивача до суцільної лінії.

Крім того, з відеозапису виходить, що першим поясненням позивача було те, що він зупинився з порушенням ПДР.

Також суд не бере до уваги посилання позивача, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення були порушені його права передбачені ст.268 КУпАП оскільки з відеозапису ( файл ) вбачається, що посадова особа належним чином представилася позивачу та інспектором були роз'яснені позивачу його права, жодних клопотань позивач під час розгляду справи не заявляв. Згідно ст. 258 КУпАП ОСОБА_1 було ознайомлено зі змістом оскаржуваної постанови, яка була ним отримана під особистий підпис.

Обставини вчинення даного правопорушення, повністю викладені у постанові серії ВР №079219 від 24 грудня 2018 року, а тому вони є об'єктивними і вказують на вчинення адміністративного правопорушення позивачем.

Згідно ч. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, а тому суд вважає доведеним факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а дії Відповідача 1 з приводу притягнення позивача до адміністративної відповідальності правомірними та приходить до висновку про відмову позивачу в задоволенні позову оскільки позовні вимоги є необґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 8-10, 241-246, 257, 286 Кодексу адміністративного судочинства суд -

ВИРІШИВ:

Залишити постанову про накладення адміністративного стягнення про справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №079219 від 24.12.2018р., яка була постановлена Поліцейським взводу № 2 роти ТОР управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Соміковим Сергієм Костянтиновичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у розмірі 255 гривень без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського капрала поліції Сомікова Сергія Костянтиновича, взводу №2 роти Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення (зважаючи на п. 15.5перехідних положень КАС України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

На підставі ч.2ст. 271 КАС України, копію судового рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Суддя: Шишилін О. Г.