Справа № 820/3218/18
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 січня 2019 р. Справа № 820/3218/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М. ,

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2018 року по справі № 820/3218/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Екомобілі"

до Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2018 року задоволено клопотання представника відповідача про призначення експертизи по справі та зупинено провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Екомобілі" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень.

На зазначену ухвалу суду 09.08.2018р. Головним управлінням ДФС у Харківській області подано апеляційну скаргу, яка ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.09.2018р. залишена без руху та надано строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги - десять днів з моменту отримання копії даної ухвали.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2018р. апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Харківській області повернуто скаржнику.

20.11.2018р. Головним управлінням ДФС у Харківській області вдруге подано апеляційну скаргу на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2018р. До апеляційної скарги відповідачем додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2018р. у задоволенні клопотання Головного управління ДФС у Харківській області про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2018 року зазначена апеляційна скарга була залишена без руху та наданий строк для усунення недоліків скарги шляхом надання клопотання (заяви) про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску такого строку та надання доказів на їх обгрунтування.

На виконання вимог ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.06.2018 р. Головним управлінням ДФС у Харківській області подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до п. 9 ч. 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їх повноваження здійснювали апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Указом Президента України № 455/2017 від 29.12.2017 року було постановлено ліквідувати Харківський апеляційний адміністративний суд та утворити Другий апеляційний адміністративний суд в апеляційному окрузі, що включає Полтавську, Сумську та Харківську області, з місцезнаходженням у місті Харкові.

За ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Враховуючи вимоги ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Харківський апеляційний адміністративний суд припинив здійснення правосуддя, у зв'язку з початком роботи Другого апеляційного адміністративного суду 28.12.2018 року.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 29 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ліквідації або припинення роботи адміністративного суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи адміністративного суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Відповідно до витягу протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями Другого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2019 року по справі № 820/3218/18 визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Катунов В.В., судді: Бершов Г.Є., Ральченко І.М.

Дослідивши доводи клопотання та матеріали справи, колегія суддів вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до п. 6 ч. 5 ст. 44 КАС України учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов'язані з непереборними та об'єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання апеляційної скарги.

Невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає апеляційну скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справі "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Пунктом 1 ч. 5 ст. 296 КАС України передбачено, що однією з вимог апеляційної скарги визначено надання документа про сплату судового збору.

Згідно з положеннями Закону України "Про судовий збір" органам фіскальної служби не надано пільг щодо сплати судового збору.

У справі "Рисовський проти України" Європейський Суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що "…у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб…".

Тобто, виходячи з принципу "належного урядування", державні органи загалом, зобов'язані діяти в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно.

А отже, довготривала процедура погодження та сплати судового збору, не може бути визнана поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та, як наслідок, не є підставою для порушення принципу правової визначеності щодо остаточного рішення.

Також, суд зазначає, що апелянт, діючи як суб'єкт владних повноважень, має однаковий обсяг процесуальних прав та обов'язків поряд з іншими учасниками справи й, до того ж, є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України, а тому зупинення на рахунку податкового органу фінансових операцій, зокрема, в частині видатків передбачених на сплату судового збору, не повинно впливати на можливість неухильного виконання останнім покладених на нього нормами Кодексу адміністративного судочинства України процесуальних обов'язків щодо оформлення апеляційної скарги, та не повинно ставитись у залежність від правовідносин, у які податковий орган вступає в інших сферах його діяльності, зокрема, з приводу безспірного списання коштів з його рахунків на підставі виконавчих документів, оскільки ці фактори не є взаємопов'язаними.

Обґрунтовуючи висновки про обов'язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов'язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 13.11.2018 у справі № 804/958/17.

Враховуючи зазначене, підстави, викладені апелянтом у клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження, для визнання причин пропуску такого строку поважними - відсутні.

Таким чином, причини, зазначені скаржником в клопотанні про поновлення строку, не можуть бути визнані поважними, а будь-яких інших підстав для поновлення процесуального строку Головним управлінням ДФС у Харківській області не зазначено.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції на підставі ч. 4 ст. 299 КАС України відмовляє у відкритті апеляційного провадження, оскільки вказані скаржником обставини не є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

На підставі наведеного та керуючись 299 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Головного управління ДФС у Харківській області про поновлення строку на апеляційне оскарження - відмовити.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2018 року по справі № 820/3218/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Екомобілі" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.В. Катунов
Судді Г.Є. Бершов І.М. Ральченко