Справа № 215/1164/18
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 січня 2019 року м. Дніпросправа № 215/1164/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2018 року (суддя Жукова Є.О.) у справі №215/1164/18 за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и В :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Держави Україна в особі виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради, яка виявилась у не наданні рішень, розпоряджень, наказів, актів, звернень, поштових повідомлень, запрошень, реєстраційних номерів з приводу заяви ОСОБА_1 від 19.02.2018 р., згідно з порядком ст.ст.7, 18, 19 ЗУ «Про звернення громадян»; притягнути до адміністративної відповідальності та зобовязати Державу Україна в особі виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради протягом 15-ти днів надати документи, у разі їх відсутності зазначити причини та повідомити ОСОБА_1 про вихідний та вхідний їх номер реєстрації на прохання заяви від 19.02.2018 р.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 19.02.2018р. ним подано заяву-запит до виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради з проханням надати відповідні документи, зазначені в даній заяві, а за їх відсутності зазначити причини такого ненадання. Позивач вказував на те, що відповідачем, під час розгляду його заяви, було порушено вимоги Закону України «Про звернення громадян», а саме право особи на особисту участь під час розгляду заяви, крім цього, відповідачем не було надано відповідь за результатами розгляду заяви.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2018 року у задоволенні позову відмовлено. Рішення суду фактично мотивовано встановленими обставинами справи, які, за позицією суду, не дають підстав для висновку щодо порушення відповідачем вимог Закону України «Про звернення громадян» під час розгляду звернення позивача. Такі висновки суд обґрунтував тим, що звернення позивача від 19.02.2018р. було розглянуто відповідачем та по суті такого розгляду позивачу засобами поштового зв'язку направлена відповідь.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, неповне з'ясування обставин справи, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та

прийняти нову постанову про задоволення позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо правомірності дій відповідача під час розгляду звернення позивача. Позивач вказує на те, що відповідь на його звернення має інформативний характер, за підсумком розгляду звернення відповідачем не складався нормативно-правовий акт. Позивач також вказує на те, що розгляд його заяви відбувся без його участі, що є порушенням вимог Закону України «Про звернення громадян», при цьому, судом першої інстанції не було витребувано доказів, які б свідчили про повідомлення позивача про місце та час розгляду його звернення, запрошення позивача на розгляд його звернення, не з'ясовано особу, яка розглядала звернення та не витребувано від неї пояснень. З цих підстав позивач вказує на те, що судом першої інстанції фактично не було надано оцінки діям відповідача в контексті права позивача на участь у процесі прийняття рішення.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 19.02.2018 р. ОСОБА_1 подав до виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг раді заяву-звернення від 19.02.2018р., в якій зазначив те, що 27.11.2017р. року він звертався до виконавчого комітету з приводу господарської діяльності садівничого товариства «Радуга М», але на розгляд заяви запрошений не був. Зазначав, що 25.11.2017р. СТ «Радуга М» збирало загальні збори у будівлі Індустріального технікуму у Тернівському районі м.Кривого Рогу, кворому на якому не було. В порядку врегулювання спору, що виник із не дотримання товариством встановленого порядку реєстрації, ОСОБА_1 просив направити додану заяву-запит від 25.11.2017р. до товариства та повідомити про вихідний та вхідний номер реєстрації відповідної заяви. ОСОБА_1 також просив надати відповідні документи, а за їх відсутності зазначити причини ненадання відповідних документів.

02.03.2018р. виконавчим комітетом на звернення ОСОБА_1 від 19.02.2018р. надано відповідь, якою останнього повідомлено про те, що раніш, на звернення ОСОБА_1, яке зареєстровано за вхідним №С-474 від 27.11.2017р., виконавчим комітетом районної у місті ради надано відповідь, яка зареєстрована за вихідним №С-474 від 06.12.2017р., в якій зазначено, що на території Тернівського району садівниче товариство «Радуга М» відсутнє.

Крім цього, у вказаній відповіді ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд його заяви від 27.11.2017р. відбувся за його відсутності, оскільки вказана заява не містила клопотання про її розгляд за обов'язковою участю заявника.

Також ОСОБА_1 повідомлено, що до повноважень виконавчого комітету не входять пошукові роботи з визначення місця розташування та територіальної належності садівничого товариства «Радуга М» та рекомендовано ОСОБА_1 винести на засідання правління або на загальні збори членів садівничого товариства питання, які були викладені у зверненні позивача від 27.11.2017 р. з урахуванням того, що, позивач є членом садівничого товариства, а у разі їх невирішення, спірні питання вирішувати у судовому порядку.

Не погодившись з діями відповідача щодо розгляду його звернення від 02.03.2018р. позивач звернувся з позовом до суду.

За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до ст..1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно із ст..18 Закону України «Про звернення громадян» громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право:

особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви;

знайомитися з матеріалами перевірки;

подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу;

бути присутнім при розгляді заяви чи скарги;

користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку;

одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги;

висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги;

вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

У відповідності до ст..19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані:

об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень;

письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина;

у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Отже, з огляду на вказані норми права, право громадян, зокрема, бути присутніми при розгляді заяви чи скарги, кореспондується з обов'язком органу, що розглядає заяву чи скаргу, запросити такого громадянина на засідання відповідного органу. Але, такий обов'язок у органу, що розглядає заяву чи скаргу, виникає у разі наявності такого прохання громадянина.

У відповіді на заяву позивача від 19.02.2018р. ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд його заяви від 27.11.2017р. відбувся за його відсутності, оскільки вказана заява не містила клопотання про її розгляд за обов'язковою участю заявника.

Щодо розгляду заяви позивача від 19.02.2018р. без його участі, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що вказана заява фактично стосувалася діяльності (на думку позивача неправомірної) садового товариства «Радуга М», тобто як і заява від 27.11.2017р. На заяву від 27.11.2017р. відповідачем надано позивачу відповідь про те, що вказане садове товариство на території Тернівського району не знаходиться (а.с.36). Оскільки ОСОБА_1 звертався повторно з одного і того ж питання, до одного і того ж органу, але перше питання були вирішено по суті, відповідач обґрунтовано не запросив позивача на розгляд повторного звернення, оскільки відповідно до ст..8 Закону України «Про звернення громадян» не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо вперше вирішено по суті. Крім цього, суд апеляційної інстанції враховує, що заява-запит позивача від 19.02.2018р. не передбачала необхідності встановлення відповідачем тих чи інших обставин, які мають значення для її правильного розгляду, щоб зумовлювало необхідність особистої присутності заявника. Вказана заява стосувалася виключно надання позивачу документів, які стосувалися розгляду його заяви від 27.11.2017р.

Відповідно до ст..19 Закону України «Про звернення громадян» одним із обов'язків органу, що розглядає заяву чи скаргу, є обов'язок письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Встановлені обставини у цій справі свідчать про те, що відповідачем надано відповідь на як на звернення позивача від 27.11.2017р. так і на звернення від 19.02.2018р., що підтверджується наданими доказами (а.с.34-39).

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що встановлені обставини у цій справі не дають підстав для висновку щодо порушення відповідачем вимог Закону України «Про звернення громадян» під час розгляду звернення позивача.

В апеляційній скарзі позивач вказує на те, що відповідь на його звернення має інформативний характер, за підсумком розгляду звернення відповідачем не складався нормативно-правовий акт. З такими доводами скаржника суд апеляційної інстанції не може погодитися з огляду на те, що відповідь за звернення позивача від 19.02.2018р. містить вичерпні обставини чому відповідач не може вжити будь-яких заходів відносно СТ «Радуга М» та рекомендовано позивачу, з метою врегулювання спірних правовідносин з вказаним товариством, у визначеному законодавством порядку (або на загальних зборах або у судовому порядку).

Також в апеляційній скарзі позивач вказує на те, що розгляд його заяви відбувся без його участі, що є порушенням вимог Закону України «Про звернення громадян», при цьому, судом першої інстанції не було витребувано доказів, які б свідчили про повідомлення позивача про місце та час розгляду його звернення, запрошення позивача на розгляд його звернення, не з'ясовано особу, яка розглядала звернення та не витребувано від неї пояснень. Такі аргументи позивача, на думку суду апеляційної інстанції, не можуть свідчити про необґрунтованість висновків суду першої інстанції оскільки, як зазначено вище. судом першої інстанції встановлено обставини розгляду заяв позивача без його участі та надано цьому належну правову оцінку.

Таким чином, дослідивши аргументи позивача, з якими він пов'язує незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2018 року у справі №215/1164/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному поряду у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 23.01.2019р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк