Справа № 824/183/17-а
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

24 січня 2019 року

справа №824/183/17-а

адміністративне провадження №К/9901/42326/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області

на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 07 червня 2017 року

у складі судді Лелюка О.П.

та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року

у складі Граб Л.С., Білої Л.М., Гонтарука В.М.

у справі №824/183/17-а

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Колосок-2»

до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області

про визнання неправомірним та скасування податкового-рішення,

У С Т А Н О В И В :

20 березня 2017 року Сільськогосподарське Товариство з обмеженою відповідальністю «Колосок-2» (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області (далі - податковий орган, відповідач у справі) про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06 березня 2017 року №, яким Товариству збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 2288558 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 1144279 грн., з мотивів безпідставності його прийняття.

07 червня 2017 року постановою Чернівецького окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року, адміністративний позов Товариства задоволений частково, визнане протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення від 06 березня 2017 року № в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем «податок на додану вартість» на 3 152 022 грн. 00 коп. В задоволенні іншої частині позовних вимог відмовлено.

11 жовтня 2017 року податковим органом подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України, в якій відповідач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції в частині задоволення позовних вимог та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог Товариства відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування касаційної скарги відповідач наводить обставини справи шляхом відтворення частини акта перевірки та нормативно-правове обґрунтування вимог касаційної скарги шляхом викладення тексту норм покладених в основу прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

11 грудня 2017 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою податкового органу та витребувано справу №824/183/17-а з Чернівецького окружного адміністративного суду.

15 січня 2018 року справа № 824/183/17-а надійшла до Вищого адміністративного суду України.

20 березня 2018 року справа № 824/183/17-а разом із матеріалами касаційної скарги К/9901/42326/18 передані до Верховного Суду.

Товариством заперечення або відзив на касаційну скаргу податкового органу не надавались, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судові рішенні відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що Товариство є юридичною особою, включено до ЄДРПОУ за кодом 31898957, перебуває на податковому обліку податкового органу з 02 жовтня 2002 року, є платником на додану вартість з 06 лютого 2009 року.

Податковим органом з грудня 2016 року по 07 лютого 2017 року проведена документальна планова виїзна перевірка з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2015 року по 30 вересня 2016 року, за результатами якої складено акт № 24/24-13-14-02/31898957 від 14 лютого 2017 року (далі - акт перевірки).

06 березня 2017 року керівником податкового органу згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, на підставі акта перевірки, прийняте податкове повідомлення-рішення №, яким за порушення Товариством підпунктів 14.1.191, 14.1.203 пункту 14.1 статті 14, статті 22, пункту 185.1 статті 185, пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.2, 200.3 статті 200, статті 201 цього кодексу збільшено суму грошового зобов'язання на 2 288 558 грн. суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість та застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 1 144279 грн. підставі пункту 123.1 статті 123 розділу 2 цього кодексу (загальна сума донарахувань складає 3432837 грн., з яких протиправність донарахування визнана у сумі на 3 152 022 грн. 00 коп., що є предметом касаційного перегляду.

Оцінюючи спірні правовідносини суди попередніх інстанцій висновувалися на тому, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

За висновком податкового органу склад податкового правопорушення полягає у тому, що за результатом перевірки господарських операцій Товариства з реалізації свиней вище 70 кг в кількості 3977 голів фізичним особам ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6. протягом січня 2015 року - вересня 2016 року до складу податкових зобов'язань (загальна декларація) не включено податок на додану вартість з вартості реалізованих свиней невідомим особам, а не фізичним особам, що зазначені в первинних документах, внаслідок чого податковим органом донараховано платнику податків спірним рішенням 3 152 022,00 грн., у тому числі за основним платежем - 2101348,00 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі - 1 050 674,00 грн.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Товариством у вказаному періоді здійснено реалізацію свиней фізичним особам на загальну суму 12 604 385,00 грн., в тому числі податок на додану вартість 2 100 730,9 грн.

З первинних документів, які містяться в матеріалах справи слідує, що продаж свиней здійснювався фізичним особам зі складу Товариства розташованого за адресою Чернівецька обл., с. Маморниця, вул. Пам'яті Героїв, 2, на умовах само вивозу.

Здійснення зазначених операцій встановлено на підставі видаткових накладних, виданих на реалізацію свиней вище 70 кг в кількості 1169 голів фізичній особі ОСОБА_6, в кількості 465 голів - фізичній особі ОСОБА_5, в кількості 2343 - голів фізичній особі ОСОБА_4, та прибутковими касовими ордерами, за якими вказаними фізичними особами здійснено оплату за отримане поголів'я через касу Товариства.

Доводи податкового органу щодо наявності обов'язкової письмової форми договорів на поставку свиней із фізичними особами ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, та наявність транспортних документів на перевезення товарно - матеріальних цінностей, як обов'язкових умов правомірності формування податкових зобов'язань оцінені та відхилені судами попередніх інстанцій.

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що відсутність у позивача товарно-транспортних накладних, не може бути доказом безтоварності господарських операцій проведених з контрагентами, натомість факт передання товару позивачеві та, відповідно, набуття права власності на нього, підтверджується належно оформленими видатковими накладними, які наявні в матеріалах справи.

Оцінюючи доводи відповідача щодо порушення Товариством Положення про ідентифікацію та реєстрацію свиней, зокрема не надання документів, на підставі яких здійснюється облік свиней при переміщенні, суди попередніх інстанцій здійснили аналіз приписів пунктів 1.2, 1.3., 1.5 Положення про ідентифікацію та реєстрацію свиней, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 31 грудня 2004 року №497, яке є обов'язковим для всіх суб'єктів господарювання - юридичних і фізичних осіб та негосподарюючих суб'єктів - фізичних осіб, що є власниками свиней, займаються їх розведенням, утриманням, торгівлею, транспортуванням, проводять забій, утилізацію тварин, здійснюють ветеринарний контроль, надають сервісні послуги у сфері тваринництва та проводять виставки за їх участю, який зумовив висновок про те, що ідентифікації та реєстрації підлягають усі племінні свині основного стада, що розводяться або утримуються на території України. Тварини інших статево - вікових груп та товарні свині повинні бути ідентифіковані за допомогою вушних бирок або татуювання при їх переміщенні в інше господарство.

Відтак, оскільки ідентифікація здійснюється лише при переміщенні товарних свиней в інші господарства, доводи податкового органу у цій частині визнані судом першої та апеляційної інстанції безпідставними.

Разом з тим, під час розгляду справи із звітів про рух поголів'я з 01 січня 2015 року по 30 вересня 2016 року, які містяться в матеріалах справи встановлено, що при переміщенні товарних свиней на забій в інші шість господарств, позивачем дотримано вимоги щодо ідентифікації та реєстрації свиней, визначених Положенням.

Суди попередніх інстанцій оцінюючи спір у цій частині дійшли до висновку, що продаж свиней фізичним особам ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6. не є переміщенням в інше господарство, порядок якого закріплено в Положенні.

Відсутність ветеринарних свідоцтв на свиней, реалізованих фізичним особам ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6., зумовлена встановленням факту того, що ветеринарні свідоцтва не видавались нікому з фізичних осіб, яким здійснювалась реалізація свиней за період, що перевірявся.

Суд визнає, що довід відповідача щодо відсутності ветеринарного свідоцтва є неприйнятним з огляду на положення частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції, яка діє з 15 грудня 2017 року.

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність у позивача відповідних первинних документів як підстав для бухгалтерського обліку господарських операцій, якими зафіксовані факти їх здійснення, відповідно до частини першої та другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дослідженнями акта перевірки та долученими до матеріалів справи відповідними первинними документами підтверджений рух реалізованого позивачем товару, що доводить неправомірність збільшення позивачу суми грошового зобов'язання за основним платежем - 2101348,00 грн. та як наслідок безпідставність застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі - 1 050 674,00 грн.

За положеннями статті 109 Податкового кодексу України, податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про неправомірність прийняття відповідачем податкового повідомлення - рішення за платежем "податок на додану вартість" на 3152022,00 грн. Податковим органом не доведена правомірність прийнятого спірного податкового повідомлення-рішення у цій частині.

Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційна скарга податкового органу залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції та ухвала суду апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області залишити без задоволення.

Постанову Чернівецького окружного адміністративного від 07 червня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року у справі №824/183/17-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф. Ханова

Судді: І.А. Гончарова

І.Я. Олендер