Справа № 159/5680/18
Суддя: Наваляний Т. Д.
Дата ухвалення: 2019-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 рокум. КовельСправа № 159/5680/18

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Наваляного Т.Д.,

з участю секретаря Спасюк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського батальйону патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача батальйон патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 23.10.2018, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до поліцейського батальйону патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача батальйон патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 23.10.2018. В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказує, що постановою відповідача від 23.10.2018 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Як вбачається з вказаної постанови, суть правопорушення полягає в тому, що він, 23.10.2018, о 01 год. 15 хв. в м. Кременчук по вул. Хамелюка, 8 керував автомобілем марки «ДАФ», держаний номерний знак НОМЕР_1 та перевозив негабаритний вантаж, ширина якого становила понад 2 м. 60 см. без відповідного на те дозволу, чим порушив п. 22 ПДР України, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП України. Вважає оскаржувану постанову незаконною, оскільки інспектором поліції неправомірно притягнуто його до адміністративної відповідальності. Просив скасувати постанову відповідача від 23.10.2018 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП.

Відповідно до положень ч.5 ст. 262 КАС України вказана адміністративна справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою суду від 02.11.2018 відкрито провадження у справі за даним позовом. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов протягом пятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач подав суду відзив на позов, згідно якого позов не визнає, зазначає, що позивач порушив правила дорожнього руху за що його правомірно притягнуто до відповідальності. Просив в задоволенні позову відмовити з мотивів його безпідставності.

Оскільки розгляд справи відбувався у відсутності учасників справи, на підставі наявних доказів, тому у відповідності до ч.4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов наступного висновку.

З постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимісерії ЕАВ № 685189 від 23.10.2018, слідує, що ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він, 23.10.2018, о 01 год. 15 хв. в м. Кременчук по вул. Халаменюка, 8 керував автомобілем марки «ДАФ», держаний номерний знак НОМЕР_1 та перевозив негабаритний вантаж, ширина якого становила понад 2 м. 60 см. без відповідного на те дозволу, чим порушив п. 22 ПДР України, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП. Вказаною постановою на позивача накладено стягнення у виді штрафу в сумі 510 гривень.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 9 КУпАП визначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Стаття 132-1 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за порушення правил проїзду великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами.

Відповідно до п. 22.5 ПДР України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 38 т (на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - до 40 т; для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», зазначено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31.12.1993 № 1094.

Згідно п. 4 «Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», затвердженого постановою КМУ від 18.01.2001 року № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі виданого перевізникові Державтоінспекцією за наявності погодження з дорожніми, комунальними, залізничними та іншими підприємствами і організаціями дозволу, в якому визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів.

Відповідно до ч.3 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до копії дозволу на участь в дорожньому русі, транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, № 642 НГ, виданого Департаментом патрульної поліції відділом безпеки дорожнього руху Управління безпеки дорожнього руху, було погодження проїзд автомобіля «ДАФ», державний номерний знак НОМЕР_1 з причіпом та вантажем по визначеному маршруту. Дія дозволу з 18.10.2018 по 31.10.2018. Згідно вказаного дозволу, дозволено перевозити вантаж - обладнання довжиною 20 м., шириною 3,20 м., висотою 4,00 м., загальною вагою автопоїзду 39,00 т., з навантаженням на найбільш навантажені вісь 11 т., без автомобіля супроводження.

При цьому, з копії наданого дозволу вбачається, що позивачу було погоджено маршрут в м. Кременчук наступними вулицями: рух містом вул. Київська, вул. Вадима Пугачова, проспект Свободи, Полтавський проспект, міська смуга Кременчука виїзд на М22 М22 виїзд на Т17-36 Т17-36 Горішні Плавні.

Таким чином, доводи відповідача про те, що дозволу на рух в місті Кременчук, по вул. Халаменюка, 8 у позивача не було заслуговують на увагу, оскільки саме дозволу на рух по визначеній вулиці у ОСОБА_1 не було.

Стосовно доводів позивача про те, що відповідач незаконно розглянув справу безпосередньо на місці вчинення правопорушення та повинен був скласти її за місцезнаходженням управління патрульної поліції, то суд зазначає наступне.

У статті 258 КУпАП наведено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Частиною 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі (частина 5 ст. 258 КУпАП).

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої ст. 276 КупАП дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини першої ст. 276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на викладене, відповідач діяв в межах компетенції, склавши оскаржувану постанову «на місці» вчинення порушення, а не «за місцем» його вчинення.

Проаналізувавши зібрані в судовому засіданні докази та норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в порушенні ним вимог правил дорожнього руху України повністю доведена. Доказів, які б спростовували факт вчинення позивачем правопорушень судом не здобуто, а ті обставини, на які посилається позивач, наведені останньою з метою уникнення адміністративної відповідальності.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що дотримання ПДР України є невідємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення, винесена відносно ОСОБА_1 від 23.10.2018 відповідає вимогам ст. 283 КУпАП є законною та обґрунтованою, оскільки при її винесенні виконано усі вимоги чинного законодавства та на підставі повного і всебічного з'ясування обставин вирішено справу, а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 8, 9, 19, 25, 77, 194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, на підставі ст. ст. 245, 251, 280 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського батальйону патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача батальйон патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 23.10.2018 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_3