Справа № 350/2329/18
Суддя: Максимів І. В.
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 350/2329/18
Провадження № 2-а/350/5/2019
Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Максиміва І.В.

при секретарі Видойник І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону УПП у Хмельницькій області Крещука Ігоря Степановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором роти № 3 батальйону УПП у Хмельницькій області Крещуком І.С. від 20 листопада 2018 року серії НК №287445 про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 255 гривень та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обгрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 покликається на те, що згідно постанови серії НК № 287445 від 20.11.2018 року, винесеної інспектором роти № 3 батальйону УПП у Хмельницькій області Крещуком І.С. на нього накладено адміністративне стягнення у виді 255 гривень штрафу, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Правопорушення полягало в тому, що він нібито 20.11.2018 року приблизно о 12:00 годин, керуючи автомобілем НОМЕР_1, на автодорозі Н-03 Житомир-Чернівці 225 км. перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, що розділяє протилежні потоки напрямку руху транспортних засобів, чим порушив п. 8.5.1 ПДР України. Оскаржувану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає до скасування, оскільки зазначеного дня керуючи власним автомобілем НОМЕР_1, рухався по автодорозі Н-03 Житомир-Чернівці з м. Хмельницький в напрямку м. Камянець-Подільський. В попутному напрямку перед ним рухався вантажний автомобіль зі швидкістю до 30 км/год, який він змушений був обігнати, щоб уникнути зіткнення, так як правилами дорожнього руху дозволено об'їзд поодиноких автомобілів, які рухаються зі швидкістю до 30 км/год. Оскільки в той день були складні погодні умови, тому дорожньої розмітки на автодорозі видно не було, також на зазначеній ділянці дороги не було встановлено відповідніх дорожніх знаків. Крім того вказує, що відповідачем не дотримано ст. 276 КУпАП, якою передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Натомість, відповідач розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу без урахування всіх обставин справи.

Тому просить скасувати вищевказану постанову, оскільки правопорушення він не вчиняв, а постанова винесена бездоказово, основана на припущеннях та в порушення його прав. Просить позов задоволити.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, просив позов задоволити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, однак направив суду відзив на позов, в якому просив у задоволенні позову відмовити, а оскаржувану постанову залишити без змін. Крім цього у відзиві на позов зазначив, що 20.11.2018 року, під час виконання своїх службових обов'язків, інспектором патрульної поліції, лейтенантом поліції Крещуком І.С. під час візуального спостереження було виявлено, що водій ОСОБА_1 близько 12 год. 00 хв., керуючи транспортним засобом марки Mercedes-Benz Sprinter 316 д.н.з. НОМЕР_2 на 225 км. а/д Н-03 «Житомир-Чернівці» перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1 «Вузька суцільна лінія», яка розділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п. 8.5.1 ПДР України, внаслідок чого скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Зазначив, що у своїй позовній заяві позивач вказує, що він перетнув суцільну лінію розмітки, оскільки в той день були складні погодні умови, була погана видимість, а тому він не бачив дорожньої розмітки, а відповідних дорожніх знаків встановлено не було. Крім цього, на даній ділянці дороги він здійснив обгін автомобіля, який рухався попереду зі швидкістю менше 30 км/год, що дозволено Правилами дорожнього руху. Однак, згідно розділу 34 ПДР передбачено, що як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для обгону транспортних засобів, що рухаються зі швидкістю менше 30 км/год. Разом з тим, позивач у своїй позовній заяві не навів жодних доказів небезпеки для його руху, що як виняток дозволяли йому здійснити обгін транспортного засобу, що рухався попереду із швидкістю 30 км/год та перетнути при цьому суцільну лінію розмітки.

Навпаки, позивач у своєму позові вказує на малозначність вчиненого ним правопорушення, оскільки він керував автомобілем у складних погодних умовах, були опади снігу, а тому він не побачив суцільну лінію розмітки, тим самим визнавши свою вину у вчиненому правопорушенні.

Відповідач вважає, що позивач ОСОБА_1 своїми діями також порушив п. 2.3 б) ПДР, відповідно до якого, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, а також не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі.

Вказане правопорушення безпосередньо було виявлене інспектором поліції під час несення служби, що підтверджується також і рапортом інспектора Крещука І.С. на ім'я начальника поліції від 20.11.2018 року, внаслідок чого було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на місці вчинення правопорушення.

Відповідач вважає, що інспектор поліції діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та КУпАП, а тому постанова НК № 287445 від 20.11.2018 року винесена у відповідності до закону та в межах повноважень, а тому не підлягає до скасування. Просить в позові відмовити.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснювалося.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п.1.1 Правил дорожнього руху передбачено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Згідно п.1.9 Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 20.11.2018 року інспектором патрульної поліції, лейтенантом поліції Крещуком І.С. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 287445 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, яка мотивована тим, що ОСОБА_1, 20.11.2018 року о 12 год. 00 хв., керуючи транспортним засобом марки Mercedes-Benz Sprinter 316 д.н.з. НОМЕР_2 на 225 км. а/д Н-03 «Житомир-Чернівці» перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, що розділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п. 8.5.1 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Згідно вказаної постанови на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

Так, п. 8.5 Правил дорожнього руху передбачено, що дорожня розмітка поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює.

Підпунктом 8.5.1 Правил дорожнього руху визначено, що горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП України визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Статтею 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Так на підтвердження правомірності своїх дій відповідачем зазначено, що інспектором поліції безпосередньо, візуально було виявлено правопорушення допущене водієм ОСОБА_1, при цьому відеоспостереження не проводилось. Внаслідок виявленого правопорушення, вчиненого ОСОБА_1, інспектором було винесено постанову на місці вчинення правопорушення, що підтверджується рапортом інспектора роти № 3 БУПП у Хмельницькій області, лейтенантом поліції Крещуком І.С. на ім'я начальника УПП у Хмельницькій області Роо О.А.

Разом з тим, позивачем заперечується факт вчинення ним правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, однак позивач в судове засідання для надання пояснень не з'явився, будь-яких доказів на спростування постанови винесеної відповідачем не надав, як і будь-яких виняткових обставин, які б дозволяли йому здійснити обгін транспортного засобу, що рухався попереду із швидкістю 30 км/год та перетнути при цьому суцільну лінію розмітки не навів.

Крім цього, позивач вказує у своїй позовній заяві на малозначність вчиненого ним правопорушення, оскільки він керував автомобілем у складних погодних умовах, а саме були опади снігу, а тому він не побачив суцільну лінію розмітки, тим самим визнавши свою вину у вчиненому правопорушенні.

Стосовно посилання позивача на порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, слід зазначити наступне.

Згідно зі ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1, 2, 3 ст. 122, ст. 126 КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч. 2, ч. 3 та 4 ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із винесеної постанови по справі про адміністративне правопорушення від 20.11.2018 року, а також із позовної заяви, позивач жодним чином не оспорював допущене правопорушення на місці зупинки його транспортного засобу, що також підтверджується його підписом на постанові, при цьому будь-яких пояснень позивач не надав.

Відповідно до положень частини 1 статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

З врахуванням роз'яснень рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015 положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Однак, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року № 596-VIII, внесені зміни в правові норми Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема доповнено статтю 258 КУпАП частиною 2, відповідно до якої визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Крім цього Законом викладено у новій редакції частину 4 названої статті 258 КУпАП, відповідно до якої передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 згідно розділу III пунктів 1, 2 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З наведеного вбачається, що уповноважений працівник Національної поліції має право виносити постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, розгляд яких віднесено до його компетенції, на місці вчинення адміністративного правопорушення, а тому дії працівника поліції по складенню постанови при виконанні ним своїх обов'язків є такими, що випливають з його посадових обов'язків.

З огляду на викладене, дії відповідача щодо винесення оскаржуваної постанови на місці вчинення правопорушення відповідають вимогам Закону.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення слід відмовити.

Керуючись статтями 241-246, 255, 286, 295, 297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону УПП у Хмельницькій області Крещука Ігоря Степановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні під час його проголошення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Максимів І.В.

Повний текст рішення складений 21 січня 2019 року.