Справа № 823/1936/18
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/1936/18 Суддя першої інстанції: А.В. Руденко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Степанюка А.Г.,

суддів - Губської Л.В., Епель О.В.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради на проголошене о 09 годині 56 хвилин рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року, повний текст якого складено 28 вересня 2018 року, у справі за адміністративним позовом Департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради до Управління Державної казначейської служби України у місті Черкасах Черкаської області, треті особи - Департамент економіки та розвитку Черкаської міської ради, Товариство з обмеженою відповідальністю «Лимож», про визнання протиправним та скасування попередження, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2018 року Департамент житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради (далі - Позивач, Департамент житлово-комунального комплексу) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Державної казначейської служби України у місті Черкасах Черкаської області (далі - Відповідач, УДКС у м. Черкаси), треті особи - Департамент економіки та розвитку Черкаської міської ради (далі - Третя особа-1, Департамент економіки та розвиту), Товариство з обмеженою відповідальністю «Лимож» (далі - Третя особа-2, ТОВ «Лимож»), про:

- визнання протиправним та скасування попередження УДКС у м. Черкасах від 05.05.2018 року №965/4-16 про неналежне виконання бюджетного законодавства;

- зобов'язання УДКС у м. Черкасах зареєструвати бюджетні зобов'язання за додатковою угодою №2 від 26.04.2018 року до договору №192 від 25.07.2017 року, укладеного між Департаментом економіки та розвитку, Департаментом житлово-комунального комплексу та ТОВ «Лимож».

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24.09.2018 року у задоволенні позову відмовлено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що органи ДКС України у випадку виявлення порушень бюджетного законодавства наділені повноваженнями повертати без виконання подані документи та застосовувати заходи впливу. Відсутність в електронній системі закупівель договору про закупівлю, річного плану закупівель та звіту про результати проведення процедури закупівлі по замовнику - Департаменту житлово-комунального комплексу, свідчить про порушення вимог чинного законодавства, що свідчить про обґрунтованість застосування заходів впливу. Крім того, суд зауважив, що Департамент економіки та розвитку не набув статусу централізованої закупівельної організації (далі - ЦЗО).

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та винести нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що судом першої інстанції не враховано, що процедура закупівлі проведена саме ЦЗО, а не Департаментом житлово-комунального комплексу, чим дотримано порядок проведення закупівельних процедур. У контексті наведеного наголошує, що зазначення у додатковій угоді та договорі Позивача як платника, а не як замовника, не позбавляє останнього відповідного статусу замовника. При цьому, на думку Апелянта, неприйняття Кабінетом Міністрів України постанови щодо визначення особливості діяльності централізованої закупівельної організації не може бути перешкодою в її діяльності з огляду на створення її відповідно до вимог закону. Звертає увагу на помилковості висновків суду щодо порушення вимог законодавства про здійснення публічних закупівель, оскільки законодавством передбачено повноваження органів місцевого самоврядування створювати ЦЗО. Підкреслює на безпідставності посилання УДКС у м. Черкасах на листи Мінекономрозвитку України з огляду на їх необов'язковий характер.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2018 року відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 23.01.2019 року.

У відзиві на апеляційну скаргу УДКС у м. Черкасах просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що Позивач, будучи суб'єктом владних повноважень, не має права на стягнення витрат, пов'язаних зі сплати судового збору, з Відповідача. Наголошує, що оскільки в електронній системі закупівель були відсутні договір, річний план закупівель та звіт про результати проведення закупівель по замовнику Департаменту житлово-комунального комплексу, то застосування заходів впливу відповідало вимогам чинного законодавства. Підкреслює, що суд, встановивши, що процедура закупівлі Позивачем не проводилася, обґрунтовано врахував положення ч. 2 ст. 19 Конституції України щодо заборони органам місцевого самоврядування діяти на власний розсуд та неможливості реєстрації бюджетних зобов'язань органами ДКС України за відсутності встановлених Урядом України особливостей створення і діяльності ЦЗО. Крім того, звертає увагу, що рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 22.09.2017 року №985 була припинена діяльність ЦЗО в м. Черкаси.

У межах встановлених строків від інших учасників справи відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули, а тому справа розглядалася у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив, що виконавчим комітетом Черкаської міської ради прийнято рішення від 16.08.2016 року №1022 «Про визначення централізованої закупівельної організації із закупівлі товарів, робіт і послуг за державні кошти» (далі - Рішення № 1022), пунктом 1 якого Департамент економіки та розвитку Черкаської міської ради визначено централізованою закупівельною організацією, відповідальною за організацію та проведення процедур закупівель та закупівель за рамковими угодами відповідно до вимог Закону України «Про публічні закупівлі» (а.с. 20-21).

Пунктом 4 Рішення №1022 відповідальними за підготовку і надання централізованій закупівельний організації річних планів закупівель з додатками, заявок на проведення торгів, а також інших документів, необхідних для проведення торгів в інтересах замовників, зокрема й тих, які є отримувачами коштів міського бюджету, визначено директорів департаментів та, у разі здійснення закупівлі за рахунок коштів, отриманих від господарської діяльності, керівників комунальних підприємств міста.

Департаментом економіки та розвитку 25.05.2017 року оприлюднене оголошення про проведення відкритих торгів з надання послуг щодо поточного ремонту дорожнього покриття (а.с. 23). Переможцем торгів визнано ТОВ «Лимож» (а.с. 24).

25.05.2017 року між Департаментом економіки та розвитку (Замовник), Департаментом житлово-комунального комплексу (Платник) та ТОВ «Лимож» (Підрядник) було укладено договір №192 на загальну суму 18 800 000,00 грн., за умовами якого Підрядник зобов'язується надати послуги з поточного ремонту вулично-дорожньої мережі за переліком, обсягами послуг та використовуючи матеріали, наведеними у додатках №№1-3 Договору, які є невід'ємними його частинами (далі - Договір, а.с. 26-27).

26.12.2017 року до вказаного Договору було укладено додаткову угоду №1 до договору №192 від 25.07.2017 року (а.с. 33), згідно якої п. 3.1 Договору викладено у наступній редакції: «ціна договору становить 18 800 000,00 грн. При цьому фінансування 2017 року - 12 510 215,00 грн.; фінансування 2018 року - 6 289 785,00 грн.».

Згідно відмітки на вказаній додатковій угоді № 1 УДКС у м. Черкасах 28.12.2017 року за №4016650/01 було зареєстроване бюджетне зобов'язання за Договором.

Абзацом 3 пункту 1 рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 16.05.2017 року № 514 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 16.08.2016 № 1022 «Про визначення централізованої закупівельної організації із закупівлі товарів, робіт і послуг за державні кошти» визначено, що процедури закупівель товарів, робіт і послуг за рахунок коштів міського бюджету, що розпочаті до прийняття рішення виконавчого комітету від 15.05.2017 року № 500 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 16.08.2016 № 1022 «Про визначення централізованої закупівельної організації із закупівлі товарів, робіт і послуг за державні кошти», завершуються Департаментом економіки та розвитку (а.с. 72).

26.04.2018 року між сторонами Договору укладено додаткову угоду №2 до нього, згідно якої п. 3.1 Договору викладено у наступній редакції: «ціна договору становить 19 255 742,00 грн. При цьому фінансування 2017 року - 12 510 215,00 грн.; фінансування 2018 року - 6 745 527,00 грн.» (а.с. 34).

Указану додаткову угоду №2 було надано УДКС у м. Черкаси для реєстрації бюджетного зобов'язання, однак, листом від 05.05.2018 року №965/4-16 Відповідач повернув надані документи без виконання (а.с. 42). Крім того у даному листі містилося попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства.

Підставою застосування до Департаменту житлово-комунального комплексу такого заходу впливу стала відсутність в електронній системі закупівель договору про закупівлю, річного плану закупівель та звіту про результати проведення процедури закупівлі по замовнику Департаменту житлово-комунального комплексу, що є порушенням абз. 2 п. 2.2 Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов'язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №309 від 02.03.2012 року, та згідно п. 21 ч. 1 ст. 116 Бюджетного кодексу України є порушенням бюджетного законодавства.

На підставі встановлених вище обставин, здійснивши системний аналіз приписів ст. ст. 116, 117 Бюджетного кодексу України, ст. ст. 1, 2, 7, 36 Закону України «Про публічні закупівлі», а також ряду положень Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов'язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2012 року №309, та інших підзаконних актів, суд першої інстанції прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог з огляду на наявність в УДКС у м. Черкасах правових підстав для відмови у реєстрації змін до бюджетного зобов'язання та застосування попередження.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може не погодитися з огляду на таке.

Згідно Положення про управління (відділення) Державної казначейської служби України у районах, районах у містах, містах обласного, республіканського значення, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.10.2011 року № 1280, управління Казначейства відповідно до покладених на них завдань та в установленому законодавством порядку, зокрема, здійснюють реєстрацію та облік бюджетних зобов'язань розпорядників та одержувачів бюджетних коштів; здійснюють у межах повноважень, передбачених законом, контроль за: дотриманням розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів, іншими клієнтами вимог законодавства у сфері закупівель в частині наявності, відповідності та правильності оформлення документів; застосовують або здійснюють заходи впливу за порушення бюджетного законодавства.

Управління Казначейства в установленому порядку мають право: повертати без виконання документи, подані розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів, іншими клієнтами і стягувачами у передбачених законодавством випадках; надавати попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства з вимогою щодо усунення порушення бюджетного законодавства, а також складати протоколи про порушення бюджетного законодавства учасниками бюджетного процесу, на підставі яких зупиняти в межах повноважень, передбачених законом, операції з бюджетними коштами, а також ініціювати призупинення бюджетних асигнувань; звертатись до суду, в тому числі у разі виявлення порушень бюджетного законодавства.

Отже, у межах спірних правовідносин саме на УДКС у м. Черкасах покладені обов'язки з контролю за відповідністю та правильністю оформлення документів у сфері закупівель.

Відповідно до ст. 2 Бюджетного кодексу України бюджетне асигнування - це повноваження розпорядника бюджетних коштів, надане відповідно до бюджетного призначення, на взяття бюджетного зобов'язання та здійснення платежів, яке має кількісні, часові та цільові обмеження (п. 6); бюджетне зобов'язання - це будь-яке здійснене відповідно до бюджетного асигнування розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, згідно з якими необхідно здійснити платежі протягом цього ж періоду або у майбутньому (п. 7); розпорядник бюджетних коштів - бюджетна установа в особі її керівника, уповноважена на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов'язань, довгострокових зобов'язань за енергосервісом та здійснення витрат бюджету (п. 47).

Стаття 22 Бюджетного кодексу України передбачає, що для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів.

Приписи ст. 43 БК України визначають, що при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 46 БК України однією зі стадій виконання бюджету за видатками є взяття бюджетних зобов'язань.

Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 48 Бюджетного кодексу розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов'язань минулих років, довгострокових зобов'язань за енергосервісом, узятих на облік органами Казначейства України; щодо завдань (проектів) Національної програми інформатизації - після їх погодження з Генеральним державним замовником Національної програми інформатизації.

Порядок здійснення реєстрації та обліку бюджетних зобов'язань розпорядників бюджетних коштів визначається Міністерством фінансів України.

Порядок реєстрації та обліку бюджетних зобов'язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України затверджено наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2012 року №309 (далі - Порядок №309).

Згідно абз. 2 п. 1.1 Порядку №309 орган Казначейства здійснює реєстрацію та облік бюджетних зобов'язань, бюджетних фінансових зобов'язань розпорядників і одержувачів бюджетних коштів відповідно до Бюджетного кодексу України та з урахуванням вимог Закону України «Про міжнародні договори України», законодавства у сфері закупівель, інших актів законодавства України, що не суперечать бюджетному законодавству, та цього Порядку.

За правилами п. 2.2 Порядку №309 розпорядники бюджетних коштів протягом 7 робочих днів з дати взяття бюджетного зобов'язання подають до відповідного органу Казначейства Реєстр бюджетних зобов'язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів за формою згідно з додатком 1 (далі - Реєстр) на паперових (у двох примірниках) та електронних носіях і оригінали документів або їх копії, засвідчені в установленому порядку, що підтверджують факт узяття бюджетного зобов'язання.

За умови взяття бюджетного зобов'язання, за яким застосовується процедура закупівлі товарів, робіт і послуг, розпорядник бюджетних коштів подає з урахуванням законодавства у сфері закупівель до органу Казначейства документи, зазначені в абзаці першому цього пункту, протягом 7 робочих днів з дати оприлюднення звіту про результати проведення процедури закупівлі у разі наявності в обліку органу Казначейства кошторису (плану використання бюджетних коштів) або протягом 7 робочих днів з дати взяття на облік органом Казначейства кошторису (плану використання бюджетних коштів).

Пунктом 2.8 Порядку №309 передбачено, що у разі змін умов бюджетних зобов'язань (додаткові договори, розірвання договору тощо) розпорядник бюджетних коштів повинен протягом 7 робочих днів з дати їх виникнення подати до органів Казначейства Реєстр та/або Реєстр фінансових зобов'язань і відповідні підтвердні документи щодо уточнення реквізитів та показників таких бюджетних зобов'язань.

При зміні курсу валют на дату здійснення операції розпорядником бюджетних коштів вносяться відповідні зміни до реєстрів.

У разі зняття з реєстрації бюджетних фінансових зобов'язань до органів Казначейства подається Реєстр фінансових зобов'язань разом з документами (накладна, акт тощо), що підтверджують повернення товару постачальнику з причин невідповідності договірним умовам, відповідним рішенням суду стосовно обсягів або якості виконаних робіт, наданих послуг, додатковою угодою про зміну умов договору тощо.

При знятті з обліку бюджетних зобов'язань та бюджетних фінансових зобов'язань суми у реєстрах проставляються з мінусом.

Згідно п. 2.9 Порядку №309 органи Казначейства не реєструють:

а) зобов'язання у разі: відсутності у розпорядника бюджетних коштів бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом; відсутності документів, які підтверджують факт узяття бюджетного зобов'язання; відсутності затвердженого в установленому порядку паспорта бюджетної програми (крім випадків, у яких законодавством не передбачено його затвердження); невідповідності напрямів витрачання бюджетних коштів бюджетному асигнуванню, паспорту бюджетної програми; відсутності документів щодо закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до законодавства у сфері закупівель; недотримання розпорядниками бюджетних коштів бюджетних повноважень та обмежень, які вводяться законодавчими та іншими нормативно-правовими актами; недотримання вимог щодо оформлення поданих документів;

б) фінансові зобов'язання у разі: відсутності відповідного бюджетного зобов'язання, відображеного у бухгалтерському обліку виконання державного та місцевих бюджетів; відсутності у розпорядника бюджетних коштів фактичних надходжень спеціального фонду; відсутності документів, які підтверджують факт узяття бюджетного фінансового зобов'язання; недотримання вимог щодо оформлення поданих документів; невідповідності фінансового зобов'язання відповідному бюджетному зобов'язанню, відображеному в бухгалтерському обліку виконання державного та місцевих бюджетів; недотримання розпорядниками бюджетних коштів бюджетних повноважень та обмежень, які вводяться законодавчими та іншими нормативно-правовими актами.

У таких випадках органи Казначейства зобов'язання та/або фінансові зобов'язання не реєструють, а застосовують заходи впливу за порушення бюджетного законодавства, визначені Бюджетним кодексом України.

Надаючи оцінку висновкам УДКС у м. Черкасах, з якими погодився суд першої інстанції, щодо порушення Департаментом житлово-комунального комплексу вимог Закону України «Про публічні закупівлі» та, у зв'язку з цим, Порядку №309, судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про публічні закупівлі» (далі - Закон) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів:

- до здійснення оплати за договором про закупівлю перевіряє наявність договору про закупівлю, річного плану закупівель та звіту про результати проведення процедури закупівлі, які підтверджують проведення процедури закупівлі, за результатами якої укладено договір про закупівлю;

- вживає заходів з недопущення здійснення платежів з рахунка замовника згідно з узятим фінансовим зобов'язанням за договором про закупівлю у випадках: відсутності або невідповідності встановленим законодавством вимогам необхідних документів, передбачених абзацом другим цієї частини; відміни процедури закупівлі; набрання законної сили рішенням суду про визнання результатів процедури закупівлі недійсними; на період призупинення процедури закупівлі; наявності відповідного рішення органу оскарження відповідно до статті 18 цього Закону.

Згідно ст. 36 Закону договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Учасник - переможець процедури закупівлі під час укладення договору повинен надати дозвіл або ліцензію на провадження певного виду господарської діяльності, якщо отримання такого дозволу або ліцензії на провадження такого виду діяльності передбачено законодавством.

Забороняється укладання договорів, що передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель, крім випадків, передбачених цим Законом.

Умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов'язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: 1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; 2) зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі; 3) покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі; 4) продовження строку дії договору та виконання зобов'язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об'єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі; 5) узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг); 6) зміни ціни у зв'язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок; 7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни; 8) зміни умов у зв'язку із застосуванням положень частини п'ятої цієї статті.

Дія договору про закупівлю може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що передумовою реєстрації бюджетного зобов'язання є перевірка наявності договору про закупівлю, річного плану закупівель та звіту про результати проведення процедури закупівлі, які підтверджують проведення процедури закупівлі, за результатами якої укладено договір про закупівлю. При цьому така перевірка повинна обов'язково проводитися до здійснення оплати за договором про закупівлю.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та було встановлено раніше, у ході перевірки можливості реєстрації бюджетного зобов'язання за додатковою угодою №2 до Договору УДКС у м. Черкасах було встановлено відсутність в електронній системі закупівель договору про закупівлю, річного плану закупівель та звіту про результати проведення процедури закупівлі по замовнику - Департаменту житлово-комунальних послуг. Викладене, на переконання судової колегії, свідчить про те, що подання на реєстрацію бюджетних зобов'язань за Договором та додатком №2 до нього є порушенням вимог Порядку №309.

Крім того, судовою колегією враховується, що за правилами Бюджетного кодексу України та Порядку №309 бюджетні зобов'язання щодо договорів реєструються протягом одного бюджетного періоду та лише на один бюджетний період. При цьому, законодавцем прямо встановлено заборону на продовження строку дії договору у випадку збільшення за наслідками такого продовження суми, визначеної у договорі.

Посилання Департаменту економіки та розвитку на те, що УДКС у м. Черкасах повинно було зареєструвати зобов'язання за додатковою угодою №2 за правилами п. 2.8 Порядку №309 судовою колегією оцінюється критично, оскільки, за умови встановлення органами ДКС України при реєстрації бюджетного законодавства підстав, передбачених п. 2.9 Порядку №309, реєстрація зобов'язань не здійснюється. При цьому суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що додаткова угода №2 укладена у зв'язку зі зміною встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, тобто згідно п. 7 ч. 4 ст. 36 Закону, а не на підставі ч. 5 ст. 36 Закону. Викладене свідчить про необґрунтованість посилання Апелянта на те, що у межах спірних правовідносин мала місце зміна вже зареєстрованого бюджетного зобов'язання.

Відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 116 БК України порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме порушення порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов'язань, включаючи необґрунтовану відмову в реєстрації або несвоєчасну реєстрацію бюджетних зобов'язань.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 117 БК України за порушення бюджетного законодавства до учасників бюджетного процесу можуть застосовуватися такі заходи впливу - попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства з вимогою щодо усунення порушення бюджетного законодавства - застосовується в усіх випадках виявлення порушень бюджетного законодавства. Виявлені порушення бюджетного законодавства мають бути усунені в строк до 30 календарних днів.

Приписи ч. 1 ст. 118 Бюджетного кодексу України визначають, що попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства з вимогою щодо усунення порушення бюджетного законодавства може застосовуватися учасниками бюджетного процесу, уповноваженими цим Кодексом на здійснення контролю за дотриманням бюджетного законодавства.

З урахуванням наведеного, а також зважаючи на встановлені вище обставини порушення Позивачем порядку реєстрації бюджетних зобов'язань у зв'язку з відсутністю в електронній системі закупівель договору про закупівлю, річного плану закупівель та звіту про результати проведення процедури закупівлі по замовнику, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими висновки Черкаського окружного адміністративного суду щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Крім того, надаючи оцінку твердженням Апелянта про те, що Відповідачем не надано оцінку та не досліджено наявність належним чином оформлених процедур закупівлі замовником - Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради, як централізованою закупівельною організацією, колегія суддів зазначає, що виходячи з вимог діючого законодавства України, перевіряти дотримання процедур закупівлі Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради не входить в повноваження Управління, так як згідно п. 3 ст. 7 Закону органи, уповноважені на здійснення контролю у сфері закупівель, не мають право втручатися в проведення процедур закупівель.

Відповідно до ст. 1 Закону централізовані закупівельні організації - юридичні особи, що визначаються Кабінетом Міністрів України, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування як замовники, які організовують і проводять процедури закупівель та закупівлі за рамковими угодами в інтересах замовників відповідно до цього Закону. Централізовані закупівельні організації набувають усіх прав та обов'язків замовників, що визначені цим Законом, та несуть відповідальність згідно із законами України. Особливості створення та діяльності централізованих закупівельних організацій встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Суд першої інстанції вірно врахував, що Кабінетом Міністрів України не затверджено відповідних нормативно-правових актів, які визначають особливості створення та діяльності централізованої закупівельної організації в м. Черкасах.

Відтак, правові підстави здійснення діяльності централізованими закупівельними організаціями, визначеними органами місцевого самоврядування (зокрема, Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради) виникатимуть після затвердження Кабінетом Міністрів України та набрання чинності відповідними нормативно-правовими актами, які визначатимуть особливості створення та діяльності таких організацій.

Таким чином, діючим законодавством України не передбачено проведення процедур закупівлі замовником - Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради як централізованою закупівельною організацією.

Аналогічної позиції дотримується і Мінекономрозвитку України у своєму листі від 01.03.2018 року №3302-04/8923-06 (а.с. 88), де вказує на передчасність створення ЦЗО за рішенням виконавчого комітету міської ради. При цьому судовою колегією враховується, що відповідно до пп. пп. 55-58 п. 4 Положення про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року № 459 (далі - Положення №459) саме на Мінекономрозвитку України покладено обов'язок із надання роз'яснень щодо застосування законодавства у сфері державних закупівель, а також відповідей рекомендаційного характеру у сфері застосування законодавства у сфері закупівель.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2016 року № 928 «Про реалізацію пілотного проекту з організації діяльності централізованої закупівельної організації» (далі - Постанова № 928) затверджено Порядок реалізації пілотного проекту з організації діяльності централізованої закупівельної організації в інтересах Секретаріату Кабінету Міністрів України та центральних органів виконавчої влади в рамках реалізації пілотного проекту з організації діяльності централізованої закупівельної організації.

Відповідно до Положення №459 Міністерство економічного розвитку і торгівлі України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державних та публічних закупівель.

У зв'язку з викладеним, на виконання вимог Постанови № 928 наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 12.01.2017 року № 20 визначено державну установу «Професійні закупівлі» відповідальною за виконання функцій централізованої закупівельної організації у рамках пілотного проекту та затверджено перелік товарів і послуг, закупівлю яких може здійснювати централізована закупівельна організація.

Таким чином, на сьогодні чинним законодавством України визначена єдина державна установа «Професійні закупівлі», яка вправі здійснювати функції централізованої закупівельної організації у рамках пілотного проекту.

З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим твердження Черкаського окружного адміністративного суду про відсутність у Департаменту економіки та розвитку правового статусу замовника як ЦЗО, у зв'язку з чим приходить до висновку щодо необґрунтованості позовних вимог.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Л.В. Губська

О.В. Епель

Повний текст постанови складено « 23» січня 2019 року.