Справа № 826/3634/18
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/3634/18 Суддя першої інстанції: Головань О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Губської Л.В., Епель О.В.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Фідобанк» Коваленка Олександра Володимировича на прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Фідобанк» Коваленка Олександра Володимировича про визнання незаконними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2018 року ОСОБА_2 (далі - Позивач, ОСОБА_2.) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Відповідач-1, Фонд), Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Фідобанк» Коваленка Олександра Володимировича (далі - Відповідач-2, Уповноважена особа) про:

- визнання незаконною бездіяльності й дій Уповноваженої особи щодо невключення ОСОБА_2 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами - рахунками у гривні НОМЕР_2, НОМЕР_3, відкритих у Рівненському відділенні ПУАТ «Фідобанк», за рахунок коштів Фонду, та невизначення Коваленком Олександром Володимировичем суми, що підлягає відшкодуванню;

- зобов'язання Уповноваженої особи подати до Фонду у зазначений Законом спосіб додаткову інформацію стосовно збільшення кількості вкладників, за рахунок ОСОБА_2, якому необхідно провести виплати коштів, гарантованих відшкодувань за вкладами-рахунками у гривні НОМЕР_2, НОМЕР_3, відкритих у Рівненському відділенні ПУАТ «Фідобанк» за рахунок коштів Фонду із визначенням суми, що підлягають відшкодуванню;

- зобов'язання Фонду прийняти рішення про включення ОСОБА_2 до Загального реєстру вкладників ПУАТ «Фідобанк» для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування за банківськими вкладами-рахунками у гривні НОМЕР_2, НОМЕР_3, відкритих у Рівненському відділенні ПУАТ «Фідобанк» за рахунок коштів Фонду, із визначенням суми, що підлягають відшкодуванню за банківськими вкладами-рахунками у гривні НОМЕР_2, НОМЕР_3, відкритих у Рівненському відділенні ПУАТ «Фідобанк».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.11.2018 року позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи щодо не включення вкладника ПАТ «Фідобанк» ОСОБА_2 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом ПУАТ «Фідобанк» за рахунок;

- зобов'язано Уповноважену особу подати до Фонду інформацію щодо ОСОБА_2 як вкладників, який має право на виплату відшкодування коштів за вкладом ПУАТ «Фідобанк» за рахунок Фонду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

При цьому, задовольняючи позовні вимоги в частині, суд підкреслив, що на момент віднесення ПУАТ «Фідобанк» до категорії неплатоспроможних, на рахунках ОСОБА_2 обліковувалися кошти, Уповноваженою особою не доведено порушення Позивачем порядку укладення договорів банківського рахунку, перевірка правочинів на предмет їх нікчемності мала бути завершена 20.07.2017 року, а тому, оскільки рішення про віднесення правочину до нікчемного не приймалося, перешкоди для включення ОСОБА_2 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, відсутні.

Відмовляючи у задоволенні іншої частини позовних вимог, суд першої інстанції зауважив, заявлені до Фонду позовні вимоги є передчасними, адже включенню вкладника до загального реєстру передує направлення Уповноваженою особою додаткової інформації про таку особу.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Відповідач-2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким у позові відмовити в повному обсязі. При цьому звертає увагу на неврахування судом, що невключення ОСОБА_2 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, було зумовлено необхідністю виконання положень ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в частині перевірки правочинів на предмет їх нікчемності. Вказує на залишення поза увагою суду, що 19.02.2018 року Уповноваженою особою направлено Фонду лист щодо завершення перевірки операцій за вкладами на предмет виявлення нікчемних правочинів вкладників ПУАТ «Фідобанк» та зняття обмежень, у тому числі щодо включення інформації про ОСОБА_2 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду. При цьому наголошує, що до виключної компетенції Фонду належить питання щодо включення вкладника до загального реєстру. Окремо звертає увагу на неможливості стягнення судового збору з Уповноваженої особи, оскільки в силу правової позиції Верховного Суду з банку, в якому вже розпочато ліквідаційну процедуру, неможливо стягнути кошти інакше, як це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.12.2018 року відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 23.01.2019 року.

У відзиві на апеляційну скаргу Позивач просить:

- відмовити в апеляційній скарзі Уповноваженої особи;

- рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та прийняти у цій частині нове, яким зобов'язати Фонд включити ОСОБА_2 до загального реєстру вкладників ПУАТ «Фідобанк» для здійснення виплати гарантованої суми відшкодування за банківськими вкладами - рахунками ОСОБА_2, відкритими у Рівненському відділенні ПУАТ «Фідобанк», та здійснити відшкодування вищезазначених коштів;

- в іншій частині рушення суду першої інстанції залишити без змін.

В обґрунтування своєї позиції зазначає, що листом від 19.02.2018 року Уповноважена особа лише повідомила Фонд про закінчення перевірки вкладників ОСОБА_2 та необхідність зняття з них тимчасових обмежень, однак доказів надання додаткової інформації до Фонду Апелянтом не надано. Крім того, наголошує, що на сьогоднішній день Фондом не прийнято рішення про включення ОСОБА_2 до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПУАТ «Фідобанк». Стверджує про необхідність виходу за межі позовних вимог у межах даної справи.

У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу від іншого учасника справи не надійшло.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.11.2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог не є предметом апеляційного оскарження, адже суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції лише за вимогами апеляційної скарги, а не відзиву на неї, судова колегія вважає за необхідне здійснювати перевірку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги Уповноваженої особи.

У судовому засіданні представник Відповідача доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд її вимоги задовольнити повністю з викладених у ній підстав.

Інші учасники процесу, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не прибули.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника апелянта, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції - скасувати в частині, виходячи з такого.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив, що за договором про відкриття банківського рахунку від 21.08.2014 року та за депозитним договором від 20.04.2016 року № 408291-840/2016, укладеними між ОСОБА_2 та ПУАТ «Фідобанк», були відкриті банківські (поточні) рахунки НОМЕР_2 та НОМЕР_3 у валюті - гривня.

16.05.2016 року на рахунок ОСОБА_2 НОМЕР_2 були зараховані кошти безготівковим шляхом з рахунку НОМЕР_4 ОСОБА_3 у сумі 200 000,00 грн. з призначенням платежу «Поповнення картрахунку». При цьому з рахунку НОМЕР_2 Позивачем 19.05.2016 року знято 70 375,00 грн., залишок становить 129 637,30 грн. (а.с. 103-106), на рахунку НОМЕР_3 у гривні залишок коштів складає 415,84 грн. (а.с. 93-102).

На підставі рішення Національного банку України від 20.05.2016 року № 8 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 20.05.2016 року № 783 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПУАТ «Фідобанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», згідно якого тимчасову адміністрацію запроваджено строком на один місяць з 20.05.2016 року до 19.06.2016 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПУАТ «Фідобанк», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Коваленку Олександру Володимировичу строком на один місяць з 20.05.2016 року до 19.06.2016 року включно.

Виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 09.06.2016 року № 959, яким продовжено строки тимчасової адміністрації у неплатоспроможному ПУАТ «Фідобанк» з 20.06.2016 року до 19.07.2016 року включно, а також продовжено на вказаний період повноваження Уповноваженої особи.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 18.07.2016 року № 142-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 19.07.2016 року №1265 «Про початок процедури ліквідації ПУАТ «Фідобанк» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно якого з 20.07.2016 року до 19.07.2018 року включно розпочато ліквідацію ПУАТ «Фідобанк», призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПУАТ «Фідобанк», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон), в тому числі з підписання всіх договорів, пов'язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Коваленку Олександру Володимировичу з 20.07.2016 року до 19.07.2018 року включно.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 звертався до Уповноваженої особи з питаннями щодо виплати грошових коштів та внесення його до переліку осіб, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Фідобанк», зокрема, листами від 24.06.2016 року (а.с. 24), 28.07.2016 року (а.с. 25), 29.03.2017 року (а.с. 26), 23.08.2017 року (а.с. 28).

Листом від 04.04.2017 року № 1-11-1-3-3/795-ЛК-ОГ Уповноваженою особою повідомлено ОСОБА_2 про те, що на підставі ч.6 ст. 12, ч. 2 ст. 38, абз. 11 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та абз. 2 п. 5 розділу ІІ Порядку виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 26.05.2016 року № 826, з метою належного виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 20.02.2017 року продовжити строк проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними до 15.05.2017 року (а.с. 27).

Крім того, листом від 22.09.17 року №1-11-1/423-ЛК-ОГ/1 Уповноваженою особою повідомлено ОСОБА_2 про те, що станом на 21.09.2017 року рахунки Позивача знаходяться в процесі перевірки, в рамках якої ПУАТ «Фідобанк» було направлено матеріали до правоохоронних органів (07.08.2017 року кримінальне провадження № 0008306 через місцеву прокуратуру Дніпровського району м. Києва, в порядку ст. 218 КПК України направлено до Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області) та повідомлено про те, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №3359 від 03.08.2017 року «Щодо продовження строку проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів) ПУАТ «Фідобанк» на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемним» продовжено строк перевірки до 20.01.2018 року (а.с. 29).

Судом першої інстанції встановлено, що 27.11.2017 року ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про отримання повідомлення про рішення по кримінальному провадженню № 0008306 (а.с. 30), яке листом від 10.01.2018 року № К-899/200/02-2018 повідомило, що 29.11.2017 року слідчим СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області Карпінським В.І. прийнято рішення про закриття даного кримінального правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 284 КПК України (встановлена відсутність події кримінального правопорушення (а.с. 31).

11.12.2017 року ОСОБА_2 повторно звернувся до Уповноваженої особи із заявою про включення його до переліку вкладників для отримання гарантованої суми відшкодування (а.с. 32-33).

Проте, листом від 28.12.2017 року №1-11-1/931-ЛК-ОГ/1 Уповноваженою особою повідомила Позивача про те, що станом на 27.12.2017 року рахунки, відкриті в ПУАТ «Фідобанк» на ім'я ОСОБА_2, знаходяться на перевірці на підставі ч. 2 ст. 38, абз. 9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з метою належного виявлення правочинів (у тому числі договорів) що є нікчемними (а.с. 37).

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що наказом Уповноваженої особи №29 від 25.05.2016 року «Про перевірку в ПАТ «Фідобанк» вкладів фізичних осіб» надано розпорядження здійснити в ПУАТ «Фідобанк» перевірку документів, пов'язаних з укладенням банком договорів банківського вкладу (депозиту) та договорів банківського рахунку (поточних рахунків, в тому числі карткових) з вкладникам, а також обставин зарахування грошових коштів на рахунки таких осіб для визначення підстав можливого обмеження уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснення банком на час тимчасової адміністрації банківських операцій щодо виплат коштів вкладникам (а.с. 129-130).

Наказом Уповноваженої особи №94 від 07.06.2016 року «Про тимчасове обмеження здійснення в ПАТ «Фідобанк» на час тимчасової адміністрації банківських операцій щодо виплат коштів вкладникам за відповідними рахунками вкладів» тимчасово обмежено здійснення в ПУАТ «Фідобанк» банківські операції щодо виплати коштів вкладникам за рахунками (а.с. 132).

Наказом Уповноваженої особи №35 від 05.08.2016 року «Щодо продовження строку повноважень комісії з перевірки вкладів фізичних осіб, призначеної наказом №29 від 25.05.2016» строк повноважень Комісії з перевірки вкладів фізичних осіб продовжено (а.с. 131).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду №3359 від 03.08.2017 року «Щодо продовження перевірки правочинів (у тому числі договорів ПАТ «Фідобанк» на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними» продовжено строк перевірки до 20.01.2018 року (а.с. 134), а рішенням виконавчої дирекції Фонду №312 від 01.02.2018 року продовжено строк проведення перевірки щодо фізичних осіб - вкладниках ПУАТ «Фідобанк», на рахунки яких було здійснено перерахування коштів з рахунків інших фізичних осіб, до 20.02.2018 року (а.с. 135).

На підставі встановлених вище обставин, здійснивши системний аналіз приписів ст. ст. 3, 26, 27, 38 Закону України «Про систему гранування вкладів фізичних осіб», п. п. 3, 4, 5 Порядку виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення», затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 26.05.2016 року №826, а також затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09.08.2012 року №14 Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб за вкладами, суд першої інстанції прийшов до висновку, що в Уповноваженої особи не було правових підстав для невключення Позивача до переліку вкладників, які мають право відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, що свідчить про часткову обґрунтованість позовних вимог.

Однак з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може повністю погодитися з огляду на таке.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 26 Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

При цьому, згідно п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону Фонд не відшкодовує кошти за вкладом у розмірі менше 10 гривень.

За правилами частин першої-третьої статті 27 Закону передбачено, що уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється в останній день перед початком процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника.

Згідно ч. 5 ст. 27 Закону протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Приписи ч. 6 ст. 27 Закону визначають, що Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-11 частини четвертої статті 26 цього Закону.

Згідно ч. ч. 2-4 ст. 38 Закону протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Фонд: 1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; 3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

У разі отримання повідомлення Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину. Такий нікчемний договір не може бути використаний для визначення ринкової ціни.

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, на час розгляду справи рішення про визнання вказаних правочинів нікчемними в порядку ст. 38 Закону не приймалося, натомість, з вказаного питання проводилася перевірка.

Водночас, як було зазначено вище, в силу положень ст. 38 Закону перевірка правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті, проводиться протягом дії тимчасової адміністрації, яка завершила свою діяльність з прийняттям правлінням Національного банку України від 18.07.2016 року №142-рш постанови «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» та початком ліквідаційної процедури.

Згідно п. п. 3, 4, 5 розділу ІІ Порядку виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.05.2016 року №826 (далі - Порядок №826), Уповноважена особа Фонду своїм розпорядчим документом створює комісію для здійснення перевірки документів, пов'язаних із вчиненням правочинів (укладенням договорів), метою якої є виявлення фактів нікчемності таких правочинів (укладених договорів), виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій зі сторони працівників банку або інших осіб стосовно банку.

До прийняття рішення про виявлення факту нікчемності правочину (договору) Уповноважена особа Фонду може приймати рішення щодо тимчасового обмеження здійснення неплатоспроможним банком операцій, що можуть призвести до зменшення активів банку, втрати майна, збільшення збитків банку, збільшення витрат Фонду тощо, обов'язково повідомивши про таке рішення Фонд. Зазначене рішення може прийматися в межах здійснення тимчасової адміністрації або ліквідації в банку.

Перевірка правочинів (договорів) на предмет нікчемності проводиться Комісією у період здійснення Фондом тимчасової адміністрації банку.

У разі необхідності проведення перевірки протягом процедури ліквідації банку така перевірка повинна бути завершена не пізніше шести місяців з дня початку процедури ліквідації банку. За рішенням виконавчої дирекції Фонду перевірку може бути продовжено, але не більше, ніж на шість місяців.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно зазначено судом першої інстанції, ліквідаційна процедура ПУАТ «Фідобанк» розпочалася 20.07.2016 року після прийняття виконавчою дирекцією Фонду рішення від 19.07.2016 року №1265 «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» та делегування повноважень ліквідатора банку», і шестимісячний строк завершився 20.01.2017 року.

Згідно п. 5 ч. 2 Порядку №826 вказаний строк міг бути продовжений Фондом на шість місяців, які завершилися 20.07.2017 року. При цьому, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.10.2017 року у справі №826/17410/16, яка набрала законної сили 13.03.2018 року, пункт 5 розділу ІІ Порядку №826 визнано таким, що не відповідає акту вищої юридичної сили.

За таких обставин, встановивши відсутність рішення про визнання укладених Позивачем правочинів нікчемними, прийнятого в порядку ст. 38 Закону, суд першої інстанції обґрунтовано підкреслив, що Відповідач-2 мав виконати свій обов'язок згідно ст. 27 Закону та включити Позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Викладене, на переконання судової колегії, свідчить про правильність твердження суду про допущення Уповноваженою особою протиправної бездіяльності щодо невключення ОСОБА_2 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПУАТ «Фідобанк» за рахунок Фонду.

Відповідно до пункту 6 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року №14 (далі - Положення №14), Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку, окрім іншого, перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 5 до цього Положення.

Переліки, зазначені у цьому пункті, надаються до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом. У супровідному листі зазначаються назви переліків, кількість інформаційних рядків та підсумкові значення сум.

Перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, формується за структурою, визначеною додатком 7 до цього Положення, та не включає інформацію про вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 Закону.

Протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків.

Фонд складає на підставі Переліку реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат за формою, наведеною у додатку 8 до цього Положення, що затверджується виконавчою дирекцією Фонду.

Відповідно до пунктів 4, 5 розділу ІІІ Положення №14 на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Фонд здійснює відшкодування коштів за вкладами відповідно до Загального реєстру за частинами Загального реєстру. Якщо виплати відшкодувань розпочинаються під час дії тимчасової адміністрації, до першої частини Загального реєстру включаються гарантована сума за рахунком за вкладами, щодо яких Фондом або уповноваженою особою Фонду не обмежено здійснення банком операцій: за договорами банківського вкладу, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку; за договорами банківського рахунку.

Якщо виплати відшкодувань розпочинаються під час ліквідації, до першої частини Загального реєстру включаються гарантована сума за рахунком за вкладами, щодо яких Фондом або уповноваженою особою Фонду не обмежено здійснення банком операцій: за договорами банківського вкладу незалежно від закінчення строку їх дії; за договорами банківського рахунку.

Гарантовані суми за рахунком за договорами банківського вкладу, строк дії яких закінчується після початку тимчасової адміністрації, виплачуються після прийняття рішення про ліквідацію банку.

До чергових частин Загального реєстру включаються гарантовані суми за рахунком за договорами банківського вкладу, що не були включені до першої частини Загального реєстру, та за договорами банківського рахунку після отримання Фондом інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною), щодо яких Фондом або уповноваженою особою Фонду не обмежено здійснення неплатоспроможним банком операцій.

Під час дії тимчасової адміністрації до чергових частин Загального реєстру включаються гарантовані суми за рахунком тільки за тими договорами банківського вкладу, що не були включені до першої частини Загального реєстру, щодо яких знято обмеження здійснення неплатоспроможним банком операцій та строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Частини Загального реєстру та дати початку виплат за ними затверджуються виконавчою дирекцією Фонду.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку рахунків до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку рахунків Реєстру відшкодувань вкладникам (Загального реєстру); 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Реєстру відшкодувань вкладникам (Загального реєстру).

При цьому Уповноважена особа може надавати Фонду протягом процедури ліквідації доповнення до переліку рахунків, зокрема щодо збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування.

За таких обставин, враховуючи встановлену вище відсутність перешкод щодо подання до Фонду додаткової інформації щодо переліку рахунків ОСОБА_2, за якими останній має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, Уповноважена особа зобов'язана включити відомості щодо останнього до відповідного переліку рахунків.

Разом з тим, відмовляючи у задоволенні позовних вимог до Фонду, суд першої інстанції не врахував такого.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.02.2018 року Уповноваженою особою направлено до директора-розпорядника Фонду лист №1-11-1/593-лк щодо завершення перевірки операцій за вкладами на предмет виявлення нікчемних правочинів вкладників ПАТ «Фідобанк» (а.с. 138-139).

При цьому, за наслідками розгляду запиту ОСОБА_2 від 02.10.2018 року щодо прийняття рішення про включення відомостей про Позивача як вкладника до загального реєстру вкладників ПУАТ «Фідобанк» для здійснення виплат гарантованої суми відшкодувань за банківськими вкладами і рахунками (а.с. 214), Фонд листом від 30.10.2018 року №27-036-21567/18 повідомив останнього, що 18.05.2018 року було прийнято рішення про відкладення розгляду пропозиції Уповноваженої особи щодо внесення змін і доповнень до переліку вкладників ПУАТ «Фідобанк», які мають право на виплату гарантованої Фондом суми відшкодування коштів та включення ОСОБА_2 до цього переліку до винесення судового рішення у справі №826/3634/18 (а.с. 220).

Разом з тим, у даному листі не міститься жодного посилання на норми права, які наділяють Фонд повноваженнями на відкладення розгляду пропозиції Уповноваженої особи щодо включення особи до переліку вкладників до набрання законної сили судовим рішенням у справі щодо такої особи.

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що Фонд безпідставно не прийняв пропозицію Уповноваженої особи Фонду внести зміни та доповнення до переліку вкладників, які мають право на виплату гарантованої суми відшкодування коштів та відклав розгляд даного питання. Відтак, з метою повного захисту прав Позивача та їх належного поновлення колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позову до Фонду та прийняти у цій частині нове рішення, яким зобов'язати Фонд прийняти рішення про включення ОСОБА_2 до Загального реєстру вкладників ПУАТ «Фідобанк» для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування за банківськими вкладами-рахунками у гривні НОМЕР_2, НОМЕР_3, відкритих у Рівненському відділенні ПУАТ «Фідобанк» за рахунок коштів Фонду, із визначенням суми, що підлягають відшкодуванню за банківськими вкладами-рахунками у гривні НОМЕР_2, НОМЕР_3, відкритих у Рівненському відділенні ПУАТ «Фідобанк», відповідно до наданої Уповноваженою особою додаткової інформації.

При цьому судова колегія вважає за необхідне звернути увагу, що задоволення позовних вимог в цій частині не є передчасним, оскільки матеріалами справи підтверджується факт порушення права Позивача на відшкодування вкладу не Уповноваженою особою, а й Фондом, який за відсутності належних правових підстав відклав розгляд питання щодо внесення змін і доповнень до переліку вкладників щодо ОСОБА_2

Посилання Апелянта на безпідставність стягнення з останнього витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору, на користь Позивача, судовою колегією оцінюється критично, оскільки встановлений Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» спеціальний порядок стягнення коштів не може обмежувати Позивача у відшкодуванні судових витрат.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, зважаючи на правильність висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог до Уповноваженої особи, однак помилковість позиції щодо необґрунтованості позовних вимог до Фонду, судова колегія вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати в частині позовних вимог до Фонду та ухвалити у цій частині нове про задоволення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права, що стали підставою для невірного вирішення справи в частині позовних вимог до Фонду. У зв'язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення суду - скасувати в частині.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З урахуванням наведеного судова колегія приходить до висновку про необхідність зміни розподілу судових витрат та стягнення з Фонду на користь ОСОБА_2 витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору, в сумі 704,60 грн.

Керуючись ст. ст. 139, 242-244, 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Фідобанк» Коваленка Олександра Володимировича - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 листопада 2018 року - скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задовольнити повністю.

Зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, ) прийняти рішення про включення ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування за банківськими вкладами-рахунками у гривні НОМЕР_2, НОМЕР_3, відкритих у Рівненському відділенні Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» за рахунок коштів Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням суми, що підлягають відшкодуванню за банківськими вкладами-рахунками у гривні НОМЕР_2, НОМЕР_3, відкритих у Рівненському відділенні Фонд гарантування вкладів фізичних осіб «Фідобанк», відповідно до наданої Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Фідобанк» Коваленка Олександра Володимировича додаткової інформації.

Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, ) на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді Л.В. Губська

О.В. Епель

Повний текст постанови складено « 23» січня 2019 року.