Справа № 360/3334/18
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

22 січня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3334/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Шембелян В.С. розглянувши в письмовому провадженні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом 6 державної пожежно-рятувальної частини Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області до Головного управління ДФС у Луганській області про скасування рішення № НОМЕР_1 від 20.12.2017 та № НОМЕР_2 від 20.12.2017 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску,-

ВСТАНОВИВ:

22 жовтня 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов 6 державної пожежно-рятувальної частини Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області (далі позивач, ДПРЧ-6) до Головного управління ДФС у Луганській області (далі відповідач, ГУ ДФС у Луганській області), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення № НОМЕР_1 від 20.12.2017 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в сумі 80978 грн 66 коп.;

- визнати протиправним та скасувати рішення № НОМЕР_2 від 20.12.2017 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в сумі 5072 грн 17 коп.

Підставою подання даної позовної заяви є не згода позивача із оскаржуваним рішенням. Оскільки позивач є добросовісним платником податків і зборів, то суми єдиного внеску були своєчасно нараховані та перераховані на рахунок ДПІ у м. Старобільську, тобто було здійснено необхідні дії для повного та своєчасного виконання свого податкового обов'язку. Хоча суми єдиного внеску і були перерозподілені на належні рахунки пізніше, позивач не повинен нести за це відповідальності, адже свій обовязок зі сплати єдиного внеску виконав своєчасно, не порушуючи строку, установленого абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону України Про збір та облік єдиного внеску, що підтверджує; п. 1 ч. 10 ст. 9 цього закону. Просить звернути увагу: якщо керуватися суто буквою закону, то обовязок платника єдиного внеску своєчасно подати фінансовій установі платіжний документ на перерахування єдиного внеску, який остання прийме до виконання, що й було зроблено. До того ж, орган доходів і зборів мав можливість використовувати кошти за. цільовим призначенням, отже ніяких збитків бюджету України завдано не було.

Ухвалою суду від 29.10.2018 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків (арк.спр. 46).

Ухвалою суду від 12.11.2018 відкрито провадження у справі, ухвалено справу розглядати в порядку загального позовного провадження, по справі призначено підготовче засідання (арк.спр. 1-2).

Від Головного управління ДФС в Луганській області через відділ діловодства, обліку та звернення громадян (канцелярію) суду 04.12.2018 надійшов відзив на позов (арк. спр. 55-57), в якому зазначено, що позивачем не заперечується факт несвоєчасної сплати єдиного внеску, спірним питанням відповідно до змісту позову є виключно правомірність застосування фінансових санкцій за несвоєчасну сплату єдиного внеску. Фінансові санкції та пеня були нараховані у зв'язку з тим, що погашення заборгованості з єдиного внеску виникло лише з вини самого платника з причини помилкових нарахувань зобов'язань з єдиного внеску та перерахування коштів з єдиного внеску на невідповідні рахунки. Також з причини того, що сплати нарахувань та погашення заборгованості з єдиного внеску відбувалося платежами після 20 числа кожного місяця, що є порушенням норм ч.8 ст.9 Закону України № 2464.

Згідно ч.2 ст. 6 Закону України № 2464 платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Відповідно у зв'язку з несвоєчасною сплатою єдиного внеску в зазначені періоди, ГУ ДФС у Луганській області були правомірно застосовані до позивача рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені від 20.12.2017 № НОМЕР_2 та від 20.12.2017 № НОМЕР_1. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 06.12.2018 відкладено підготовче засідання за клопотанням представника відповідача (арк.спр. 67).

Ухвалою суду від 15.08.2018 зупинено провадження у справі до одужання представника позивача (арк.спр. 88).

Ухвалою суду від 27.12.2018 поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання (арк.спр. 94).

Ухвалою суду від 22.01.2018 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні (арк.спр. 104).

Суд розглядає справу в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін в письмовому провадженні відповідно до вимог частини девятої статті 205 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статті 90 КАС України, суд встановив такі обставини справи.

6 державна пожежно-рятувальна частина Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області є юридичною особою, код 38052448, перебуває на обліку в Станично-Луганській ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області як платник єдиного внеску, юридична адреса: 92700, Луганська область, м. Старобільськ, вул. Старотаганрогська, 113.

Відповідно до Положення 6 державна пожежно - рятувальна частина Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області є бюджетною установою, що утримується за рахунок коштів державного бюджету. У ДПРЧ-6 проходять службу особи рядового і начальницького складу цивільного захисту та працюють вільнонаймані працівники на підставі трудового договору (арк.спр. 21-22).

ДПРЧ-6 виступає роботодавцем та є платником єдиного внеску та у відповідності до вимог чинного законодавства зареєстрований платником податків і зборів в обєднаній державній податковій інспекції міста Старобільська Головного управління ДФС у Луганській області, в тому числі з 21 червня 2012 року зареєстрований платником єдиного внеску з присвоєнням реєстраційного номеру НОМЕР_3 (арк.спр. 39).

20 рудня 2017 року позивачем за вх. номерами 13/108/28, та 13/108/29 було отримано:

- рішення ГУ ДФС у Луганській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № НОМЕР_1 від 20.12.2017 до 6 державної пожежно-рятувальної частини Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області застосовано штрафні санкції за несвоєчасну сплату єдиного внеску за період з 22.03.2016 до 23.11.2016 у сумі 68238,68 грн та нараховано пеню у розмірі 12739,98 грн (арк.спр. 40);

- рішення ГУ ДФС у Луганській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № НОМЕР_2 від 20.12.2017, яким до 6 державної пожежно-рятувальної частини Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області застосовано штрафні санкції за несвоєчасну сплату єдиного внеску за період з 21.01.2016 до 15.09.2017 у сумі 4507,44 грн та нараховано пеню у розмірі 564,73 грн (арк.спр. 42).

На підставі отриманих рішень позивачем була проведена перевірка стану щодо перерахування та сплати єдиного соціального внеску.

Під час проведення перевірки було виявлено, що у грудні 2015 року у Додатку 4 до порядку формування та подання страхувальниками звіту, щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування «Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації ) застрахованих осіб та суми, нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів у таблиці 4 «Нарахування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування на суми грошового забезпечення та на суми допомоги у звязку з вагітністю та пологами» були помилково внесені дані у розділ II рядку 3 Нараховано єдиного внеску, 33,2% - 3344,90 грн. та рядку 5 Утримано єдиного внеску із застрахованих осіб, 2% - 201,50 грн, які повинні були відображені у розділі І цієї таблиці (арк.спр.34).

Помилка була виплавлена у лютому 2016 року при здачі звіту за січень 2016 року (арк.спр. 35).

У червні 2016 року у Додатку 4 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування «Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми, нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів» у таблиці 4 «Нарахування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування на суми грошового забезпечення та на суми допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами» у рядку 6.1 «Нараховано єдиного внеску» була помилково зазначена сума нарахованого єдиного внеску 192543,84 грн замість необхідної 42359,65грн (арк.спр. 32).

Загальна сума грошового забезпечення підтверджується меморіальним ордером № 5 за червень 2016 року (арк.спр. 31).

Зазначена помилка була виправлена у жовтні 2016 року при наданні звіту з ЄСВ.

Згідно платіжного доручення № 24 від 26.02.2016 сплата єдиного соціального внеску у розмірі 39990,45грн, нарахованого на суму грошового забезпечення замість необхідного рахунку 1230, була здійснена на розрахунковий рахунок 1230, що призвело до недоїмки по сплаті ЄСВ, нарахованого на грошове забезпечення військовослужбовців (арк.спр. 37).

Помилка, була виправлена, у грудні 2016 року листом про перерахування коштів на відповідний рахунок від 05.12.2016 за вих № 13/108-270, адресованим Начальнику ОДПІ ОСОБА_1 (арк. спр.24).

У червні 2017 року платіжним дорученням № 133 від 29.06.2017 у розмірі 10343,45 грн, та у липні 2017 року платіжним дорученням № 20 від 14.07.2017 у розмірі 3315,76 грн, платіжним дорученням № 145 від 26.07.2017 у сумі 12080,04 грн ЄСВ нарахований на заробітну плату вільнонайманих працівників, було перераховано на рахунок 1230, який застосовується для зарахування ЄСВ, нарахованого на грошове забезпечення атестованих співробітників замість необхідного 1230, що призвело до недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування (арк.спр. 25, 38).

Позивач, не погодившись з рішеннями № НОМЕР_1 від 20.12.2017 та № НОМЕР_2 від 20.12.2017 про застосування фінансових санкцій, подав до Державної фіскальної служби України (далі ДФС України) скаргу від 09.07.2018, яку ДФС України розглянуто та 09.08.2018 прийнято рішення про залишення скарги без розгляду (арк.спр. 27-30, 36).

Спірним у даній справі є правомірність прийняття відповідачем рішення № НОМЕР_1 від 20.12.2017 та № НОМЕР_2 від 20.12.2017 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 21.01.2016 до 15.09.2017 та за період з 22.03.2016 до 23.11.2016.

При вирішенні справи суд керується такими вимогами чинного законодавства.

Основним нормативно-правовим актом, що визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку є Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (надалі - Закон № 2464-VI).

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 частини першої статті 4 Закону №2464-VI, платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Абзацом 2 частини восьмої статті 9 Закону №2464-VI передбачено, що при цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 6 Закону №2464-VI, платник єдиного внеску зобов'язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством.

Пунктом 2 статті 6 Закону №2464-VI встановлено, що платник єдиного внеску зобов'язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до частини п'ятої статті 9 Закону №2464-VI, сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь).

Відповідно до частини сьомої статті 9 Закону №2464-VI, єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Днем сплати єдиного внеску вважається: 1) у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Згідно частини 9 статті 25 Закону №2464-VI, передача платниками єдиного внеску своїх обов'язків з його сплати третім особам заборонена, крім випадків, передбачених законодавством.

Судом встановлено, що згідно платіжного доручення № 24 від 26.02.2016 сплата єдиного соціального внеску у розмірі 39990,45грн, нарахованого на суму грошового забезпечення замість необхідного рахунку 1230, була здійснена на розрахунковий рахунок 1230, що призвело до недоїмки по сплаті ЄСВ, нарахованого на грошове забезпечення військовослужбовців (арк.спр. 37). Помилка, була виправлена, у грудні 2016 року листом про перерахування коштів на відповідний рахунок від 05.12.2016 за вих № 13/108-270, адресованим Начальнику ОДПІ ОСОБА_1 (арк. спр.24).

У червні 2017 року платіжним дорученням № 133 від 29.06.2017 у розмірі 10343,45 грн, та у липні 2017 року платіжним дорученням № 20 від 14.07.2017 у розмірі 3315,76 грн, платіжним дорученням № 145 від 26.07.2017 у сумі 12080,04 грн ЄСВ нарахований на заробітну плату вільнонайманих працівників, було перераховано на рахунок 1230, який застосовується для зарахування ЄСВ, нарахованого на грошове забезпечення атестованих співробітників замість необхідного 1230, що призвело до недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування (арк.спр. 25, 38). Помилка була виправлена у вересні 2017 року листом про перерахування коштів адресованим начальнику Старобільської ОДПІ ОСОБА_1

З матеріалів справи вбачається, що фактично позивачем сплачено єдиний внесок, проте на невідповідний рахунок.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду України від 21.02.2018 по справі №813/1008/16 штрафні санкції застосовуються у разі несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску, а не у випадку помилково сплачених сум єдиного внеску на невідповідний рахунок. Здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов'язання до державного бюджету має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов'язання, не можуть слугувати підставою для застосування штрафів.

З аналізу матеріалів справи та норм права, суд дійшов висновку, що позивачем своєчасно сплачено (перераховано) єдиний внесок до державного бюджету, проте на невідповідний рахунок, а отже, в даному випадку відсутні підстави для застосування штрафу та пені відповідно до Закону №2464-VI.

Таке правозастосування узгоджується з висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 16.06.2015 р. по справі №21-377а15 та в Постанові Верховного Суду від 22 травня 2018 р. №815/2405/16 ( №К/9901/27053/18), який має враховуватись при застосуванні норм права у подібних правовідносинах відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, за встановлених судом обставин перебування позивача на обліку в обєднаній державній податковій інспекції міста Старобільська Головного управління ДФС у Луганській області з 21 червня 2012 року по день прийняття оскаржених рішень від 20.12.2017 (а.с.39,59,69), суд має врахувати відповідно до ч. 3 ст. 291 Кодексу адміністративного судочинства України до спірних правовідносин висновки Верховного Суду, викладені в рішенні від 30 березня 2018 року у зразковій справі № 812/292/18 (провадження №Пз/9901/22/18), оскільки оскарженими рішеннями до позивача застосовані штрафні санкції в період проведення антитерористичної операції, що суперечить чинному законодавству, оскільки м. Старобільськ Луганської області, на території якого розташовано податковий орган, в якій на обліку як платник єдиного внеску перебуває позивач, та м.Сєвєродонецьк на території якого розташовано Головне управління ДФС у Луганській обасті, яке прийняло спірне рішення, входять до Переліків населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затверджених розпорядженням КМУ від 30.10.2014 №1053-р (втратило чинність) та розпорядженням КМУ від 02.12.2015 №1275-р (чинне).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, а оскаржені рішення скасуванню як протиправні.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1762,00 грн (платіжне доручення № 342 від 12.10.2018) (арк.спр. 3).

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з Головного управління ДФС у Луганській області за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов 6 державної пожежно-рятувальної частини Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області до Головного управління ДФС у Луганській області про скасування рішення № НОМЕР_1 від 20.12.2017 та № НОМЕР_2 від 20.12.2017 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Луганській області № НОМЕР_1 від 20.12.2017 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, за період з 22.03.2016 до 23.11.2016 штрафу у розмірі 68238,68 грн та нарахування пені у розмірі 12739,98 грн., всього на загальну суму 80978,66 (вісімдесят тисяч девятсот сімдесят вісім гривень 66 коп.).

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Луганській області № НОМЕР_2 від 20.12.2017 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, за період з 21.01.2016 до 15.09.2017 штрафу у розмірі 4507,44 грн та нарахування пені у розмірі 564,73 грн., всього на загальну суму 5072,17 (пять тисяч сімдесят дві гривні 17 коп.).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Луганській області (93401, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, 72, ідентифікаційний код юридичної особи 39591445) на користь 6 державної пожежно-рятувальної частини Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області (код за , юридична адреса: 92700, Луганська область, м.Старобільеьк, вул. Старотаганрогська, 113) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1762,00 грн (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено та підписано 25 січня 2019 року.

Суддя ОСОБА_2