Справа № 620/3712/18
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3712/18 Суддя (судді) першої інстанції: Соломко І.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменко В.О., Безименної Н.В.,

за участю секретаря: Тищенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2018 року (м. Чернігів, дата виготовлення повного тексту 23.11.2018) у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про визнання неправомірними дії, визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А:

Публічне акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» звернулось з позовом до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», в якому просив суд:

1) визнати неправомірними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Ленько А.М. щодо винесення постанови про поновлення вчинення виконавчих дій від 29.10.2018 в межах виконавчого провадження №56356894;

2) визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Ленько А.М. про поновлення вчинення виконавчих дій від 29.10.2018 в межах виконавчого провадження №56356894.

Позовні вимоги позивача обґрунтовано тим, що 18.05.2018 постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Ленька А.М. зупинено виконавче провадження № 56356894 з виконання виконавчого листа на підставі п.10 частини першої ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження».

29 жовтня 2018 року поновлено виконавче провадження з посиланням на частину п'яту ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження».

Однак позивач вважає, що такі дії державного виконавця суперечать приписам Закону України «Про виконавче провадження», з огляду на те, що не можуть бути підставою для поновлення провадження обставини, які не слугували підставою для його зупинення.

У відзиві на позовну заяву відповідачем вказано, що зупинення та поновлення виконавчого провадження № 56356894 здійснено на підставі Закону України «Про виконавче провадження.

Так, 18.05.2018 постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Ленька А.М. зупинене виконавче провадження № 56356894 з виконання виконавчого листа на підставі п.10 частини першої ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», однак, 26.10.2018 до органу виконавчої служби надійшов лист ПАТ «НАК «Нафтогаз України» про продовження примусового виконання рішення суду у зв'язку з усуненням обставин, що стали підставою для зупинення виконавчих дій, а саме у зв'язку з реструктуризацією заборгованості.

Враховуючи, що судові рішення є обов'язковими для виконання, державним виконавцем правомірно поновлене виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду Чернігівської області № 927/769/16 від 16.02.2017.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2018 року адміністративний позов - задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Ленька А.М. про поновлення вчинення виконавчих дій від 29.10.2018 в межах виконавчого провадження № 56356894.

В решті позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

Зокрема, апелянт вказує на те, що суд першої інстанції помилково послався на правову позицію Великої Палати Верховного Суду у справі №927/395/13 від 17.10.2018, оскільки у даній справі, на відміну від вищезазначеної справи, постанова про поновлення виконавчих дій приймалась не у зведеному виконавчому провадженні, а на виконання рішення господарського суду Чернігівської області у справі №927/769/16 від 10.01.2017.

При цьому, до юрисдикції адміністративних судів належать усі справи з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень на підставі виконавчих документів, виданих судами всіх юрисдикцій, за винятком тих, які видано загальними та господарськими судами у разі звернення до суду сторін відповідного виконавчого провадження чи їх представників.

Оскільки даний позов стосується порушення прав особи під час виконання в межах виконавчого провадження судового рішення, ухваленого відповідно до норм Господарського процесуального кодексу України, відтак даний спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Крім того, апелянт вказує, що в порушення вимог статті 50 КАС України судом першої інстанції прийнято 22.11.2018 ухвалу про залучення Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» в якості третьої особи, без виходу до нарадчої кімнати, та в порушення вимог статті 126 КАС України неналежним чином повідомлено про судове засідання, призначене на 23.11.2018.

Також апелянт звертає увагу, що позивачем порушено строки звернення до суду.

При цьому, згідно правової позиції Верховного Суду від 10.05.2018 у справі № 903/336/14, оскільки включення до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» не є безумовною підставою для зупинення будь-якого виконавчого провадження, відповідно, твердження позивача у даній справі про спеціальне застосування приписів п. 6 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» є безпідставним.

Таким чином, на думку апелянта, судом першої інстанції не в повній мірі досліджено коло норм матеріального права, що підлягають застосуванню в даних правовідносинах та порушено норми процесуального права.

24.01.2019 через канцелярію суду позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду - без змін.

У судове засідання 24.01.2019 з'явились представники позивача та третьої особи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як свідчать матеріали справи, Публічне акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» є юридичною особою, , що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (а.с. 11-12).

В провадженні відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області перебуває виконавче провадження ВП № 56356894 з виконання Наказу Господарського суду Чернігівської області №927/769/16 від 16.02.2017 про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» боргу на користь ПАТ «НАК «Нафтогаз України» в розмірі 10 775 948 грн 34 коп. в межах зведеного виконавчого провадження. (а.с. 45).

10.05.2018 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Ленько А.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 56356894 з виконання вищевказаного наказу Господарського суду Чернігівської області (а.с. 20-21).

Постановою державного виконавця від 10.05.2018 приєднано виконавче провадження № 56356894 до зведеного виконавчого провадження №15700088, яке веде ВПВР УДВС ГТУЮ у Чернігівській області (а.с. 22-23).

18.05.2018, на підставі п.10 частини першої ст.34, ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження № 56356894 з примусового виконання наказу Господарського суду Чернігівської області від 16.02.2017 № 927/769/16 до виключення боржника з реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» (а.с. 26-27).

26.10.2018 відповідачем отримано клопотання ПАТ «НАК «Нафтогаз України» від 17.10.2018 № 14/5-270613 про продовження примусового виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.02.2017 № 927/769/16 (а.с. 64-65).

29.10.2018 на підставі вказаного клопотання державним виконавцем винесено постанову № 56356894 про поновлення виконавчого провадження згідно з частиною п'ятою ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 29-30).

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки державний виконавець при винесенні спірної постанови діяв всупереч наведеним положенням Закону України «Про виконавче провадження», а тому постанова про поновлення вчинення виконавчих дій від 29.10.2018 в межах виконавчого провадження № 56356894 є протиправною і підлягає скасуванню.

Разом з тим, визнання протиправним та скасування рішення охоплює в собі й визнання протиправності дій щодо її прийняття, тому питання протиправності дій в даному випадку, окремого окреслення судовим рішенням не потребує, відтак позовні вимоги в частині визнання неправомірними дій головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Ленько А.М. щодо винесення постанови про поновлення вчинення виконавчих дій від 29.10.2018 в межах виконавчого провадження №56356894 задоволенню не підлягають.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини є Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

У відповідності до частини першої статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п. 10 частини першої статті 34 Закону № 1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі: включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», її дочірня компанія «Газ України», Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз», постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем);

Частиною шостою статті 35 Закону № 1404-VIII визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до виключення боржника з реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії». У разі поновлення виконавчого провадження, зупиненого на підставі пункту 10 частини першої статті 34 цього Закону, виконавче провадження повторному зупиненню з цих підстав не підлягає.

Згідно з частиною п'ятою статті 35 Закону № 1404-VIII передбачено, що після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов'язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову.

З аналізу наведених норм Закону № 1404-VIII вбачається, шо поновлення виконавчого провадження, зупиненого на підставі п. 10 частиною першою ст. 34 цього Закону, можливе лише після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, тобто після виключення боржника з реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».

Як свідчать матеріали справи, згідно повідомлення Департаменту економіки систем життєзабезпечення Мінрегіону ПАТ «Облтеплокомуненерго» () станом на 10.10.2017 внесене до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» (а.с.53).

Як вірно встановлено судом першої інстанції, доказів того, що Публічне акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» виключено з реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», відповідачем до суду надано не було.

Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що постанова про поновлення вчинення виконавчих дій від 29.10.2018 в межах виконавчого провадження № 56356894 є неправомірною та підлягає скасуванню.

При цьому, оскільки визнання протиправним та скасування рішення охоплює в собі й визнання протиправності дій щодо її прийняття, а самі по собі неправомірні дії відповідача не створюють для позивача жодних правових наслідків у вигляді зміни або припинення його прав та не породжують для нього обов'язкових юридичних наслідків, тому позовні вимоги в частині визнання неправомірними дій головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області щодо винесення постанови про поновлення вчинення виконавчих дій від 29.10.2018 в межах виконавчого провадження № 56356894 задоволенню не підлягають.

Посилання відповідача на клопотання ПАТ «НАК «Нафтогаз України» від 17.10.2018 № 14/5-270613 про продовження примусового виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.02.2017 № 927/769/16, як на підставу для поновлення виконавчого провадження, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказані обставини не були підставою для зупинення, тому такі обставини не можуть слугувати і підставою для поновлення провадження.

Доводи апелянта про неврахування судом першої інстанції правової позиції Верховного Суду від 10.05.2018 у справі №903/336/14 згідно з якою включення до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» не є безумовною підставою для зупинення будь-якого виконавчого провадження, колегія суддів оцінює критично, оскільки предметом даного спору не є постанова про зупинення виконавчого провадження від 18.05.2018.

Твердження Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про необхідність закриття провадження у даній справі, оскільки суб'єктом владних повноважень приймалась оскаржувана постанова не у зведеному виконавчому провадженні, а в конкретному виконавчому провадженні, відкритому на виконання Наказу Господарського суду Чернігівської області №927/769/16 від 16.02.2017, колегія суддів вважає помилковими, з огляду на наступне.

Частиною першою статті 74 Закону № 1404-VIII визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з приписами статті 30 цього ж Закону виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

Отже, при виконанні судових рішень діє правило існування одного виконавчого провадження про примусове виконання щодо одного боржника, незалежно від кількості судових рішень та юрисдикцій, у яких вказані рішення, що підлягають примусовому виконанню, були ухвалені, та кількості стягувачів.

Водночас, Законом № 1404-VIII порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця при виконанні зведеного виконавчого провадження не визначено, а тому учасники виконавчого провадження оскаржують одні й ті самі рішення, дії чи бездіяльність державної виконавчої служби в судах різних юрисдикцій.

Як свідчать матеріали справи, 10.05.2018 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Ленько А.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 56356894 з виконання наказу Господарського суду Чернігівської області №927/769/16 від 16.02.2017 (а.с. 20-21).

Однак, колегія суддів звертає увагу, що постановою державного виконавця від 10.05.2018 приєднано виконавче провадження № 56356894 до зведеного виконавчого провадження №15700088, яке веде ВПВР УДВС ГТУЮ у Чернігівській області (а.с. 22-23).

Відтак, всі виконавчі дії по виконавчому провадженню № 56356894 здійснюються у межах зведеного виконавчого провадження №15700088 (а.с. 34).

При цьому, у статті 287 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу ДВС, приватного виконавця.

Згідно з положеннями частини першої цієї статті учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

У частині п'ятій статті 287 КАС України передбачено, що адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Тобто, частина п'ята статті 287 КАС України передбачає загальне правило оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень до того суду, який ухвалив вказане рішення, якщо таке виконання не обтяжене об'єднанням з виконанням рішень, ухвалених судами за правилами іншої юрисдикції.

Однак, оскільки чинним законодавством не врегульовано порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, у такому випадку застосовується частина перша статті 287 КАС України і вказані справи слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічний правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14 березня 2018 року у справі № 660/612/16-ц та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 вересня 2018 року у справі №906/530/17.

Щодо посилань апелянта на порушення порядку залучення його у справі як третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Частиною другою статті 49 КАС України визначено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов'язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов'язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

Згідно з частиною п'ятою вказаної статті про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов'язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Ухвала за наслідками розгляду питання про вступ у справу третіх осіб окремо не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Як свідчать матеріали справи, ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.11.2018, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, залучено в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (а.с. 77).

При цьому, відповідно до частини п'ятої статті 243 КАС України окремим документом викладаються ухвали лише з питань: 1) залишення позовної заяви без руху; 2) повернення позовної заяви; 3) відкриття провадження в адміністративній справі; 4) об'єднання справ та роз'єднання позовних вимог; 5) забезпечення доказів; 6) визначення розміру судових витрат; 7) продовження та поновлення процесуальних строків; 8) передачі адміністративної справи до іншого адміністративного суду; 9) забезпечення позову; 10) призначення експертизи; 11) виправлення описок і очевидних арифметичних помилок; 12) відмови в ухваленні додаткового судового рішення; 13) роз'яснення судового рішення; 14) зупинення провадження у справі; 15) закриття провадження у справі; 16) залишення позовної заяви без розгляду.

Частиною сьомою вказаної статті передбачено, що ухвали, постановлені без виходу до нарадчої кімнати, заносяться секретарем судового засідання до протоколу судового засідання.

Таким чином, враховуючи викладені норми, винесення судом першої інстанції ухвали, постановленої без виходу до нарадчої кімнати, про залучення Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» прийнято з дотриманням норм процесуального права.

Доводи апелянта щодо порушення судом першої інстанції статті 126 КАС України під час повідомлення третьої особи про судове засідання 23.11.2018, колегія суддів вважає також помилковими, зважаючи на наступне.

Як вже зазначалося, особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені в статті 287 КАС України.

Згідно з частиною четвертою статті 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції, 22.11.2018 після залучення Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» в якості третьої особи, за допомогою телефонного зв'язку повідомлено вказане товариство про судове засідання, яке відбудеться 23.11.2018 о 11 год. 00 хв. (а.с. 79).

Частиною першою статті 268 КАС України передбачено, що у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур'єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв'язку.

Відтак, враховуючи стислі строки розгляду справ, передбачені статтею 287 КАС України, повідомлення учасників справи відбувається негайно шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур'єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв'язку.

Отже, порядок вручення повісток не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання, визначений у статті 126 КАС України, на дану категорію справ не поширюється.

Посилання апелянта на пропуск позивачем строку звернення до суду та необхідність залишення позовної заяви без розгляду на підставі статті 240 КАС України, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, з огляду на таке.

Частиною другою статтею 287 КАС України визначено, що позовну заяву може бути подано до суду: 1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; 2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Як свідчать матеріали справи, 12 листопада 2018 року за допомогою засобів поштового зв'язку позивачем до суду подано позовну заяву про визнання протиправною та скасування постанови про поновлення вчинення виконавчих дій від 29.10.2018 в межах виконавчого провадження №56356894 (а.с. 37).

Згідно супровідного листа відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 29.10.2018 №13166 оскаржувана постанова надійшла на адресу Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» 31.10.2018 за вх. №2789 (а.с. 28).

Частиною шостою статті 120 КАС України визначено, що якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Враховуючи, що десятиденний строк з моменту отримання оскаржуваної постанови від 29.10.2018, припав на 10.11.2018 (субота), що є неробочим днем, тому подання позивачем до суду адміністративного позову 12.11.2018, що підтверджується описом вкладення та проставленим штемпелем на конверті (а.с. 35-37) в перший робочий день здійснено з дотриманням процесуальних строків звернення до суду.

Судом апеляційної інстанції також враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 229, 242, 243, 251, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 24.01.2019.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна