Справа № 500/4272/18
Суддя: Бурнусус О. О.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/4272/18
Провадження № 2-а/500/9/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання Петрової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 4 роти 2 батальйону управління патрульної поліції у Миколаївській області ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

02.07.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив скасувати постанову інспектора патрульної поліції 4 роти 2 батальйону управління патрульної поліції у Миколаївській області ОСОБА_2 від 18.06.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.06.2018 року інспектором патрульної поліції 4 роти 2 батальйону управління патрульної поліції у Миколаївській області ОСОБА_2 було винесено постанову серії АР № 238040 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., у звязку із тим, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом (мопедом) в темну пору доби, у якого не було увімкнено фару. Як зазначено позивачем в позові, зазначена постанова є незаконною та підлягає скасування з тих підстав, що інспектор Лещинський В.Є. зупинив ОСОБА_1 18.06.2018 року о 21 годині 10 хвилин за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Білгород Дністровська, 20, оскільки не була увімкнена фара, а як зазначив інспектор одразу після заходу сонця, потрібно рухатися на транспортному засобі зі світлом. В пункті 19.1 Правил дорожнього руху такого поняття, як схід та захід сонця не існує. А є чітке поняття не достатня видимість (менше 300 метрів), на що інспектор Лещинський В.Є. не звернув уваги. Також, в супереч ст. 276 КУпАП, згідно якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто за місцезнаходженням органу уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. В даному випадку справа не розглядалась за адресою м. Ізмаїл, вул. Телеграфна, 72 де розташоване управління патрульної поліції м. Ізмаїла.

В наслідок чого, як зазначає позивач відповідач ОСОБА_2 незаконно розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, хоча закон дозволяє розглянути справу виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати зазначені справи. Відповідач ОСОБА_2 позбавив позивача ОСОБА_1 можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП. Відповідач ОСОБА_2 порушив вимоги щодо процедури розгляду справи а саме проігнорував порядок встановлений ст. ст. 278, 279 КУпАП.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити та не заперечує щодо застосування ст. 22 КУпАП.

Відповідач інспектор 4 роти 2 батальйону управління патрульної поліції у Миколаївській області ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник відповідача надав письмові пояснення та заяву якою просив застосувати вимоги ст. 22 КУпАП і звільнити позивача від адміністративної відповідальності у виді штрафу. У відзиві на позовну заяву, представником відповідача зазначається, що під час патрулювання 18.06.2018 року інспектором управління патрульної поліції Миколаївської області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 разом з напарником було виявлено порушення Правил дорожнього руху. А саме, водій транспортного засобу (мопеду) керував вказаним мопедом в темну пору доби без ввімкненої фари, чим порушив п. 19.1. Правил дорожнього руху України. Після чого інспектором було прийнято рішення про зупинку даного транспортного засобу, згідно п. 1 ч. 1 ст. 35 закону України «Про національну поліцію». Інспектор підійшов до водія, ким виявився ОСОБА_1, належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину зупинки і перевірки документів та попросив предявити документи зазначені в п. 2.1 Правил дорожнього руху України на підставі ст. 32 Закону України «Про національну поліцію» та пункту 2.4 (а) Правил дорожнього руху України. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення п. 19.1. Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП було прийнято рішення про винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення. Після чого, водію було розяснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, положення ст. 63 КупАП порядок та строки оскарження постанови, а також наслідки несплати штрафу. Після чого, інспектор виніс постанову та наклав стягнення на ОСОБА_1 в розмірі 425 грн. Розгляд справи про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху та притягнення особи до відповідальності має відбуватися у скороченому провадженні. Скорочене провадження у справі про зазначене адміністративне правопорушення передбачає зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення без складення відповідного протоколу. Також, відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення мають враховуватися характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі, тому слід вважати, що стягнення було накладено правомірно та у відповідності до вимог КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

18.06.2018 року інспектором 4 роти 2 батальйону управління патрульної поліції у Миколаївській області ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 238040 та на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за ч.2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Як вбачається з вищезазначеної постанови 18.06.2018 року о 21 годині 45 хвилин в м. Ізмаїлі по вул. Білгород Дністровська, ОСОБА_1 керував в темну пору мопедом Suzuki Lets д/н НОМЕР_1, у якого не були включені фари ближнього світла, чим порушив п. 19.1 Правил дорожнього руху України.

Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, імя та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, імя та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис;

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 76 КАС України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, на відповідача, як на суб'єкта владних повноважень покладається обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями) встановлено, що темна пора доби частина доби від заходу до сходу сонця.

Пунктом 19.1 вищезазначених Правил дорожнього руху, передбачено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої:а) на всіх механічних транспортних засобах фари ближнього (дальнього) світла; б) на мопедах (велосипедах) і гужових возах (санах) фари або ліхтарі; в) на причепах та транспортних засобах, що буксируються, - габаритні ліхтарі.

Згідно витягу прогнозу погоди, зробленого з офіційного сайту «Sinoptik. ua.», станом на 18 червня 2018 року в м. Ізмаїлі Одеської області захід сонця відбувався о 19 годинні 57 хвилин.

Позивач ОСОБА_1 не заперечував у позовній заяві того факту, що керував мопедом без увімкненого світла фар, але заперечував що він у виниклій ситуації повинен був увімкнути світло фар, оскільки видимість на 300 метрів дозволяла не включати фару.

В свою чергу як вбачається з оскаржуваної постанови, то позивач ОСОБА_1 керував мопедом Suzuki Lets д/н НОМЕР_1 о 21 годині 45 хвилин без увімкненого ближнього (дальнього) світла фар.

В наслідок чого, посилання позивача ОСОБА_1 на те, що понять «схід» або «захід» в правилах дорожнього руху немає, є необґрунтованим, оскільки п. 1.10 Правилах дорожнього руху передбачено, що темна пора доби частина доби від заходу до сходу сонця.

В свою чергу, відповідно до ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими Кодексом про адміністративні правопорушення України.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4)змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Аналізуючи зазначені норми законодавства, суд приходить до висновку, що положення статті 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення прямо не вказують, що суд при розгляді справи в порядку Кодексу адміністративного судочинства України наділений повноваженнями, визначеними статтею 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Разом з тим, специфіка такого перегляду полягає в тому, що суд фактично і виконує повноваження органу (посадової особи), яка переглядає постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Виходячи з положень частини 2 статті 124 Конституції України, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення, суд вважає за необхідне зазначити, що суд який переглядає постанову у справі про адміністративне правопорушення не може мати менше повноважень, аніж вищестоящий орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення. Суд, який переглядає постанову в порядку Кодексу адміністративного судочинства України, з особливостями визначеними Кодексом України про адміністративні правопорушення, не може мати менші повноваження аніж апеляційний суд загальної юрисдикції.

Наведене вище дає підстави дійти висновку, що суд наділений усією повнотою тих повноважень, які визначені статтею 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в тому числі й правом змінити постанову в частині зміни заходу стягнення аж до звільнення особи від відповідальності у зв'язку з малозначністю.

Крім того, дане положення закріплено в ч. 3 ст. 286 КАС України, згідно якої за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи те, що представник відповідача надав письмові пояснення та заяву якою просив застосувати вимоги ст. 22 КУпАП та позивач у письмовій заяві не заперечував щодо цього, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, проте, враховуючи обставини вчинення правопорушення, відсутність шкідливих наслідків, особу порушника, суд вважає можливим звільнити позивача ОСОБА_1 від відповідальності за малозначністю скоєного правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП та закрити провадження по справі обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 241, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (паспорт серії КМ № 670926 виданий Ізмаїльським МВ ГУМВС України в Одеській області 09.07.2010 року, РНОКПП НОМЕР_2) до інспектора 4 роти 2 батальйону управління патрульної поліції у Миколаївській області ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольни частково.

Змінити індивідуальний акт у вигляді постанови серії АР № 238040від 18.06.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою визнано ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 122 КУпАП та накладено на адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень, звільнивши його від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення і обмежитись усним зауваженням, а провадженні по справі про адміністративне правопорушення закрити.

В решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Текст рішення складено 24.01.2019 року.

Суддя: ОСОБА_3