Справа № 420/5574/18
Суддя: Білостоцький О. В.
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5574/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Білостоцького О.В.

При секретарі: Єренкевич О.А.

За участю сторін:

Позивача: не з'явився

Представника відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певній дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, в якому позивач просить суд: визнати протиправною відмову відповідача у перерахуванні та виплаті ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді апеляційного суду Одеської області у відставці з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення з 01 січня 2018 року; зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі перерахувати та виплачувати позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці згідно з положеннями частини 3 статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VІ в розмірі 90 відсотків від суддівської винагороди, з якої обчислюються щомісячне грошове утримання судді у відставці з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, починаючи з 01 січня 2018 року, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, та у разі зміни грошового утримання судді апеляційного суду Одеської області, який працює на відповідній посаді, здійснювати перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі всупереч ЗУ "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» від 15.05.2018 року №2415-VIII та ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 року №1774-VIII протиправно та безпідставно відмовило йому у здійсненні перерахунку та виплати довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01 січня 2018 року. Разом з тим такий перерахунок був здійснений відповідачем лише з 01.08.2018 року, та при цьому без урахування матеріальної допомоги на оздоровлення.

Позивач із вищезазначеними діями відповідача не погоджується.

Ухвалою суду від 20.11.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 було прийнято до розгляду, у справі було відкрито спрощене позовне провадження із повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

Позивач 19.12.2018 року та 18.01.2019 року до судових засідань не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином та своєчасно, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с. 75).

Представник Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі до судових засідань 19.12.2018 року та 18.01.2019 року також не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином та своєчасно, надав до суду відзив на адміністративний позов (а.с. 60-61). З відзиву на адміністративний позов вбачається, що відповідач позов не визнає, оскільки згідно п. 4 розділу II "Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року №3-1, перерахунок щомісячного довічного утримання судді у відставці проводиться з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Відповідач також зазначив, що Законом України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" від 15.05.2018 року №2415-VIII було внесено зміни до Закону України від 06 грудня 2016 року №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яким зокрема в абзаці 2 пункту 3 розділу ІІ слово та цифри "1600 гривень" замінено словами та цифрами "прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року". Зазначений Закон набрав чинності 22.07.2018 року.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

З огляду на вищезазначене, та враховуючи те, що Закон №2415-VIII набрав чинності 22.07.2018 року, відповідач вважає, що підстав для проведення перерахунку довічного грошового утримання позивача (судді у відставці) починаючи з 01.01.2018 року не вбачається.

Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі також зазначило, що його правову позицію підтримує Міністерство соціальної політики України, що підтверджується листом від 23.08.2018 року №32/0/196-18.

Щодо матеріальної допомоги на оздоровлення відповідач зазначив, що така допомога не входить до складу суддівської винагороди, а тому не може бути врахована ОСОБА_1 під час здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Крім того постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2018 року у справі №522/18682/17 позивачу вже було відмовлено у перерахунку та виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення.

Судом під час розгляду справи встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Одесі та з 13.12.2016 року отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

24.07.2018 року листом №11-13636/18 Державною судовою адміністрацією України було повідомлено голів апеляційних, апеляційних спеціалізованих, місцевих спеціалізованих судів, начальників територіальних управлінь Державної судової адміністрації України про необхідність внесення змін до штатних розписів установ та перерахунку суддівської винагороди, починаючи з 01.01.2018 року, а також про необхідність підготовки довідок про суддівську винагороду з 01.01.2018 року для обчислення щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2018 року - 1762 грн. (а.с. 22).

З урахування вищезазначеного, 31.07.2018 року Апеляційним судом Одеської області позивачу було видано довідку №417 про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (а.с. 21). З даної довідки вбачається, що станом на 01.01.2018 року суддівська винагорода ОСОБА_1, складає 36 502,77 грн., у тому числі: посадовий оклад - 19 382,00 грн., доплата за вислугу років - 15 505,60 грн., матеріальна допомога на оздоровлення - 1615,17.

Листом Апеляційного суду Одеської області від 31.07.2018 року вищезазначена довідка для здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці була надіслана Центральному об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України в м. Одесі (а.с. 20).

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи та не заперечувалось сторонами, відповідачем на підставі довідки від 31.07.2018 року №417 ОСОБА_1 було здійснено перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці з 01.08.2018 року, згідно до якого розмір пенсії позивача з 01.08.2018 року склав - 31 398,84 грн. Борг по перерахунку склав 5 773,68 грн. та був виплачений основним способом у плановий період, а саме у жовтні 2018 року.

При цьому при здійсненні вищезазначеного перерахунку Центральним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Одесі не було враховано матеріальної допомоги на оздоровлення.

Не погоджуючись із вищезазначеними діями відповідача щодо здійснення такого перерахунку, починаючи з 01.08.2018 року, а не з 01.01.2018 року, як то передбачено Законом України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" від 15.05.2018 року №2415-VIII, позивач 10.10.2018 року звернувся із заявою до Центрального об'єднаного управлінням Пенсійного фонду України із вимогою надати йому відповідні пояснення (а.с. 23).

На звернення позивача, відповідач листом від 12.10.2018 року №505/Д-11 повідомив ОСОБА_1, що перерахунок його довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді на підставі довідки від 31.07.2018 року №417, виданої Апеляційним судом Одеської області, було здійснено саме з 01.08.2018 року у розмірі 31 398,84 грн., оскільки Закон України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» від 15.05.2018 року №2415 набув чинності 22.07.2018 року. При цьому частиною 1 ст.58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. З огляду на вищезазначене Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі не вбачає підстав для здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці починаючи з 01.01.2018 року (а.с. 24).

Не погоджуючись із вищезазначеними діями відповідача, ОСОБА_1 звернувся з даним адміністративним позовом до Одеського окружного адміністративного суду.

Заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши адміністративний позов та письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об'єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно до ст.126 Конституції України, незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і Законами України. Матеріальне забезпечення суддів, в тому числі суддів у відставці, та гарантії їх соціального захисту є одним із складових елементів принципу незалежності суддів.

Законом України "Про судоустрій і статус суддів" врегульовані правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів (далі Закон).

Статтею 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року №2453-VI (далі - Закон №2453-VI) (у редакції, чинній на момент призначення позивачеві довічного грошового утримання) визначено, що судді, який вийшов у відставку, при досягненні пенсійного віку виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу" або, за його вибором, щомісячне довічне грошове утримання.

Суддя у відставці, який не досяг пенсійного віку, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею пенсійного віку за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу".

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Аналогічні правові норми закріплені у Законі України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII), який набрав чинності 30 вересня 2016 року і діяв на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок призначеного йому довічного грошового утримання.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 Закону №1402-VIII пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно ч. 4 ст. 142 Закону №1402-VIII у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно з пунктом 2 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI, крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Так, пунктом 23 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII передбачено, що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI.

Відповідно до пункту 25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Тобто, у питаннях визначення розмірів суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання норми Закону №2453-VI зберігають чинність, а позивач має право на перерахунок раніше призначеного йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, у тому числі у зв'язку зі збільшенням посадового окладу.

Постановою Правління Пенсійного фонду України №3-1 від 25.01.2008 року затверджено «Порядок подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України».

Відповідно до п. 1, 3-4 Розділу ІІ цієї Постанови, заява про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та довідка про розмір суддівської винагороди подається до органів, що призначають щомісячне довічне утримання.

Звернення за перерахунком щомісячного довічного утримання проводиться в разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Аналіз норм чинного законодавства дозволяє зробити висновок, що довічне грошове утримання судді у відставці залежить від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №1774-VIII від 06 грудня 2016 року було встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 гривень.

Судом встановлено, що 22 липня 2018 року набрав чинності Закон України від 15 травня 2018 року №2415-VIII «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав».

Цим законом внесено зміни до Закону України від 06 грудня 2016 року №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", зокрема в абзаці другому пункту 3 розділу ІІ слово та цифри "1600 гривень" замінено словами та цифрами "прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року".

Отже, дію цього Закону поширено на правовідносини, що виникли до набрання чинності цим нормативно-правовим актом, а саме: починаючи з 01 січня 2017 року.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року встановлено у розмірі 1600 гривень.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2018 року становить 1 762,00 гривні.

З огляду на зазначене, з 1 січня 2018 року посадовий оклад суддів встановлюється, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1 762,00 гривні, а тому саме з цієї дати зміна грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, є підставою для проведення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Посилання відповідача на те, що Закон України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» набрав чинності з 22 липня 2018 року, а тому перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивачу здійснено з 01 серпня 2018 року, оскільки закони не мають зворотної дії у часі, суд вважає безпідставним з огляду на те, що Закон України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» набрав чинності з 22 липня 2018 року та містить темпоральні застереження щодо зворотної дії у часі правової норми щодо зміни розрахункової величини, з якої обраховується суддівська винагорода, а саме не з 1 600,00 грн., а з прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також суд не приймає до уваги посилання відповідача на лист Міністерства соціальної політики України від 23.08.2018 року №32/0/196-18, який наданий у відповідь на лист-звернення Пенсійного фонду України від 02.08.2018 року №25413/02-10 щодо проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці з 01 серпня 2018 року, оскільки вказаний лист не є нормативно-правовим актом, який є обов'язковим для застосування.

Щодо неврахування матеріальної допомоги на оздоровлення при здійсненні позивачу перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2018 року, суд зазначає наступне.

Так спеціальним законом, який регулює питання призначення щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці є Закон України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-VI, суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України «Про Конституційний Суд України» та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Аналогічні положення містяться і в Законі України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року №1402-VIII.

Так відповідно до статті 135 Закону №1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Аналізуючи вищезазначені норми законодавства, суд зазначає, що спеціальними нормами закону чітко визначено склад суддівської винагороди, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, до якого не входить матеріальна допомога на оздоровлення.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що його заяву про звільнення у відставку від 20.07.2016 року не було своєчасно розглянуто Верховною Радою України, що призвело до того, що ОСОБА_1 було звільнено у відставку із посади судді апеляційного суду Одеської області рішенням Вищої ради правосуддя №3135/0/15-16 лише 08.12.2018 року, тобто вже після прийняття нового ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», оскільки зазначені обставини не є предметом розгляду адміністративної справи №420/5574/18 та позивачем не надано до суду доказів оскарження вищезазначених дій Верховної Ради України. Крім того, із прийняттям Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року №1402-VIII складові частини суддівської винагороди законодавцем змінено не було.

Суд також не приймає до уваги посилання позивача на пункт 2.3.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 року №5, згідно якого матеріальна допомога на оздоровлення відноситься до заохочувальних та компенсаційних виплат та входить до складу фонду оплати праці, оскільки, як було зазначено судом, раніше спеціальним законом, яким в даному випадку є Закон України «Про судоустрій і статус суддів», визначено, що суддівська винагорода не може визначатися іншими нормативно-правовими актами, ніж цей Закон.

Суд також вважає безпідставними посилання позивача на висновки Верховного Суду України, викладені в постановах від 20 лютого 2012 року № 21-430а11, 06 листопада 2013 року №21-350а13 про те, що матеріальна допомога на оздоровлення входить до системи оплати праці, є складовою заробітної плати та з неї нараховується та сплачується страховий внесок або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому її розмір враховується в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії та щомісячного грошового утримання. Суд зазначає, що предметом позову у зазначених справах є перерахунок пенсії державних службовців, призначених на підставі статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII, а в розглядає мій справі предметом позову є перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, при цьому спеціальним законом визначений склад суддівської винагороди, який застосовується при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Крім того суд не приймає до уваги посилання позивача на положення статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно яких отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично були нараховані та сплачені страхові внески або збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, враховується у заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Суд вважає ці посилання безпідставним, оскільки застосування цих норм можливе у разі призначення пенсії, а не щомісячного довічного грошового утримання, яке визначено спеціальним законом - Законом України «Про судоустрій та статус суддів».

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 27 лютого 2018 року у справі №738/1343/17, від 20 березня 2018 року у справі №749/951/17, від 20 березня 2018 року у справі №736/964/17, від 17 квітня 2018 року у справі №352/1918/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

При цьому суд також з цього питання приймає до уваги правову позицію Одеського апеляційного адміністративного суду, викладену в постанові від 28.03.2018 року у справі №522/18682/17, який зазначив, що матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди.

За таких обставин суд дійшов висновку, що Центральним об'єднаним управління Пенсійного фонду України в м.Одесі було правомірно відмовлено позивачу в проведенні перерахунку довічного грошового утримання з включенням суми матеріальної допомоги судді у відставці, з огляду на що позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині адміністративного позову задоволенню не підлягають.

Крім того суд не вбачає підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 в частині зобов'язання Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі здійснювати позивачу в подальшому перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у разі зміни грошового утримання судді апеляційного суду Одеської області, який працює на відповідній посаді, оскільки адміністративний суд наділений повноваженнями щодо захисту порушених прав позивачів, та не наділений повноваженнями щодо такого захисту від можливого порушення цих прав у майбутньому.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем до позовної заяви додана квитанція від 26.10.2018 року про сплату судового збору за подання адміністративного позову у сумі 704,80 грн.

Оцінюючи суму судового збору, сплачену позивачем, судом було враховано правову позицію Колегії Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 14.03.2017 року у справі № 21-3944а16, яка полягає в наступному: вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати не чинним рішення чи окремі його положення, зобов'язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо), як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності, є однією вимогою.

Суд зазначає, що вимога позивача про зобов'язання Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі перерахувати та виплачувати позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці є похідною від вимоги визнати протиправною відмову відповідача у перерахуванні та виплаті ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді апеляційного суду Одеської області у відставці, а тому на думку суду є однією вимогою немайнового характеру, за який позивачем було сплачений судовий збір у розмір 704,80 грн.

На підставі вищезазначеного суд вважає за необхідне стягнути з Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі на користь ОСОБА_1 суму сплаченого ним судового збору за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 77, 180, 192-194, 205, 241-246, 251, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі (65121, м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, 4 а) про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певній дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді апеляційного суду Одеської області у відставці з 01 січня 2018 року по 31 липня 2018 року.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 01 січня 2018 року по 31 липня 2018 року включно в розмірі 90% від суддівської винагороди, з якої обчислюється щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, згідно довідки апеляційного суду Одеської області №417 від 31.07.2018 року, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням різниці, яка була виплачена позивачу за період з 01 січня 2018 року по 31 липня 2018 року включно.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на користь ОСОБА_1 суму сплаченого позивачем судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 704,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до П'ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний суддею 23 січня 2019 року.

Суддя О.В. Білостоцький

.