Справа № 200/17358/18
Суддя: Томаш В. І.
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2а/200/736/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2019 року. Суддя Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Томаш В.І. розглянувши у м. Дніпро в порядку спрощеного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 взводу 2 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 «про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення», -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з вказаним позовом. В позові посилається на те, що позивача відповідачем було притягнуто до адміністративної відповідальності, про що останнім винесено постанову за ч.2 ст.126 КУпАП, а саме водій керуючи транспортним засобом не мав при собі посвідчення водія категорії А1, чим порушив п. 2.1 ПДР України. Позивач вважає, що відповідач безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності, тому позивач вважає винесену відповідачем постанову протиправною та просить її скасувати.

Від УПП в Дніпропетровській області ДПП надійшло клопотання про залучення їх третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог з боку відповідача, оскільки, має право надавати оцінку правомірності дій інспектора, несе відповідальність за дії свого співробітника, клопотання про залишення позову без розгляду в частині вимог щодо визнання дій неправомірними та пояснення у справі.

Згідно ч.4 ст. 159 КАС України неподання субєктом владних повноважень відзиву на позов може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ст.48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави. Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку.

Зі змісту заяви про залучення третьою особою вбачається, що представник УПП в Дніпропетровській області ДПП обґрунтовує заяву, як залучення Управління в якості співвідповідача, а в прохальній частині зазначає про залучення третьою особою. При цьому посилається на те, що Управління має право надавати оцінку правомірності дій інспектора, несе відповідальність за дії свого співробітника.

Суд враховує, що позивачем заявлено позовні вимоги до належного відповідача та позивач клопотання про заміну відповідача або про залучення іншого не заявляв, майбутнє рішення суду не впливає на обсяг прав та обовязків Управління. Окрім цього, позивачем не предявлено позовних вимог до Управління, у звязку з чим, заяву про залучення співвідповідача належить відхилити.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, а також диск з відеозаписом.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що лейтенантом поліції інспектором 1 взводу 2 роти 2 батальйону УПП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 була винесена постанова серії АР № 240678 від 19.10.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП - з накладенням стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн. 00 коп.

Згідно з оскаржуваної постанови, 19.10.2018 року о 22:45 годині позивач керував транспортним засобом «Мінібайк Liке Віке Zero», без реєстраційного номера, не маючи при собі посвідчення водія категорії А1, чим порушив вимоги п.2.1 ПДР України.

Відповідно до п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно з п. 8 ч. 1ст. 23 Закону України " Про Національну поліцію "поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з частиною 5статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасникам дорожнього руху ставиться в обов'язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається із відеозапису, що міститься в матеріалах справи, де зафіксовано, як водій транспортного засобу «Мінібайк Liке Віке Zero» без реєстраційного номера, порушив вимоги п.2.1. ПДР України, а саме не мав права керування транспортним засобом, про що сам зазначає та не заперечує на відеозаписі.

Доводи позивача стосовно того, що для керування «Мінібайк Liке Віке Zero» законом йому не потрібно мати посвідчення водія категорії А1, оскільки у відповідності до п.2.13 ПДР України, обовязкова наявність посвідчення водія категорії А1 підпадають електроскутери з потужністю двигуна від 3 до 4 квт., суд не може прийняти до уваги, оскільки вони є необґрунтовані та не відповідають вимогам чинного законодавства України, а є лише домислами самого позивача.

Відповідно до п. 1.10. ПДР України мопед двоколісний транспортний засіб, що має двигун з робочим об'ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Згідено п.2.13 ПДР України Право на керування транспортними засобами особам може бути надано мототранспортними засобами і мотоколясками (категорії А1, А) з 16-річного віку. Під категорії А1 відносяться згідно п.2.13 ПДР мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун робочим об'ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з п.1 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вказаними доказами спростовуються доводи позивача, що він не порушував вимог Правил дорожнього руху. Всупереч ч.1 ст.77 КАС України будь-яких доказів на підтвердження своїх доводів, та спростування наданих відповідачем доказів, позивач суду не надав.

За приписами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином інспектором Григоренко А.В. повно і об'єктивно з'ясовані обставини справи, виявлено наявність адміністративного правопорушення, встановлено вину позивача, складено постанову та, як наслідок, притягнуто до адміністративної відповідальності.

На підставі досліджених в судовому засіданні доказів суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до інспектора 1 взводу 2 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 «про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення»задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.2,5-11,19,90,241-246,286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора 1 взводу 2 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 «про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення» - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя

Бабушкінського районного

Суду м. Дніпропетровська В.І. Томаш