Справа № 0440/5839/18
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

22 жовтня 2018 року Справа № 0440/5839/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.08.2018 р. у справі № 0440/5839/18 провадження було відкрито та справа призначена до розгляду в порядку підготовчого провадження.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним.
На підставі вищезазначеного наказу відповідачем було виписано направлення від 04.07.2018 р. № 582 для проведення позапланового заходу.
Позивач вважає, що вказаний наказ винесено з порушеннями норм чинного законодавства, внаслідок чого оскаржуваний наказ підлягає скасуванню.
В судове засідання, призначене на 22.10.2018 р. зявився позивач. Відповідач до зали судового засідання свого представника не направив. Відомості про вручення судової повістки в матеріалах справи наявні, причини неявки невідомі.
Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», підставами для проведення позапланової перевірки є:
1). подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки
об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;
2). необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у
повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок
виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом
трьох місяців з дня подання зазначених документів;
3). виявлення факту самочинного будівництва об'єкта;
4). перевірка виконання суб'єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;
5). вимога головного інспектора будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом;
6). звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом
містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;
7). вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.
При цьому, повноважний представник відповідача, з посиланням на відповідні норми ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Постанови КМУ №294 «Про затвердження Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України», ЗУ «Про державну службу» зазначає, що наказ №107П «Про проведення позапланової перевірки» від 04.07.2018 р. та направлення №582 від 04.07.2018 р. були видані відповідно до 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», пункту 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №553 та на підставі службової записки від 04.07.2018 року №726.
Відповідно до зазначеного вище наказу службові особи Департаменту вповноважені провести позапланову перевірку дотримання вимог містобудівного законодавства при будівництві автомобільної заправної станції (АЗС) за адресою: Одеська область, Біляївський район, с.Латівка, вул.Дорожна, 8.
Обов'язок проведення перевірки було покладено на посадових осіб Інспекційного відділу Департамента. Предметом перевірки є дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Наказ має печатку та був підписаний заступником директора Департамента ОСОБА_1
В обґрунтування своєї позиції, повноважний представник відповідача зазначає, що, на підставі наказу було складено направлення №582 від 04.07.2018 року.
Так, на головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту ОСОБА_2 був покладений обов'язок провести позапланову перевірку за вищезазначеною адресою. В направленні вказане найменування та код ЄДРПОУ суб'єкта містобудівної діяльності, що проводить будівельні роботи на відповідному об'єкті. Направлення має печатку та було підписане заступником директора Департамента ОСОБА_1
На підставі викладеного вище, повноважний представник відповідача зазначає, що оскаржуваний наказ та направлення були складені та оформлені з дотриманням норм чинного законодавства.
З урахуванням вищезазначеного, повноважний представник відповідача просить суд у задоволенні предявлених позовних вимог відмовити у повному обсязі.
В судовому засіданні судом було поставлено на розгляд питання щодо можливості переходу до розгляду справи по суті за доказами, які наявні у матеріалах справи.
Повноважний представник позивача не заперечував щодо переходу до розгляду справи по суті. У звязку з неявкою в судове засідання повноважного представника відповідача, думка останнього щодо переходу до розгляду справи по суті суду невідома.
Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду зазначеної справи по суті, застосувавши принцип процесуальної економії та у відповідності до ст.ст.192 211, 217, 224 228 КАС України безпосередньо 22.10.2018 року.
При цьому, суд зазначає, що 22.10.2018 р. повноважним представником позивача було подано клопотання про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження, із зазначенням про підтримання позовних вимог у повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення повноважного представника відповідача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕТА ОІЛ» є юридичною особою, що підтверджується відомостями, які містяться в матеріалах справи.
Головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу ОСОБА_2 було направлено на адресу заступника директора Департамента Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_1 службову записку, яка зареєстрована в Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області 04.07.2018 р. за вх.№726, що підтверджується відповідним штемпелем.
Зазначена вище службова записка стосується виявлення факту самочинного будівництва під час моніторингу території Овідіопольського району Одеської області, із зазначенням, що під час моніторингу території Овідіопольського району Одеської області був виявлений факт виконання будівельних робіт з улаштування другого поверху на нежитловій одноповерховій будівлі за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, с. Латівка, вул. Дорожча, 8.
В єдиному реєстрі отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних-робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об'єкта до експлуатації та виданих сертифікатів, відмов у реєстрації таких декларацій та у видачі таких дозволів і сертифікатів, відсутня реєстрація дозволу на виконання будівельних робіт за вищевказаною адресою.
Предмет перевірки: дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
Зазначений вище наказ «Про проведення позапланової перевірки» від 04.07.2018 р. №107 П підписаний заступником директора Департаменту ОСОБА_1.
Зазначене вище направлення для проведення позапланового заходу від 04.07.2018 р. №582 було підписано заступником директора Департаменту ОСОБА_1.
Правовідносини сторін, що виникають у сфері правових та організаційних основ містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів, правових та організаційних засад, основних принципів і порядку здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю), регулюються нормами Конституції України, Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 9 липня 2014 р. №294, тощо.
У відповідності до ч. 2 ст. 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
При цьому на підставі означає, що субєкт владних повноважень повинен бути утворений в порядку, визначеному Конституцією та законами України, та зобовязаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.
У межах повноважень означає, що субєкт владних повноважень повинен вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обовязків, встановлених відповідним законом.
У спосіб означає, що субєкт владних повноважень зобовязаний дотримуватися встановленої законом процедури вчинення дій, і повинен обирати лише встановлені законом способи правомірної поведінки при реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до ст. ст. 6, 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до п.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
При цьому, суд зауважує, що п.1 статті 6 Конвенції зобовязує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обовязку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Стаття 2 КАС України зазначає, що основними завданнями (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне зясування всіх обставин у справі; 5) обовязковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ч.3 ст.2 КАС України, є принцип верховенства права, який відповідно до ст.6 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ст. ст.8, 9 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом, а розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За змістом частин 4 ст. 9 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; зясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд прийшов до висновку, що поданих сторонами доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
Відповідно до ч.1 ст.41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на обєктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.
Плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником такого органу.
Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.
Підставами для проведення позапланової перевірки є:
1) подання субєктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки обєкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;
2) необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність обєкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;
3) виявлення факту самочинного будівництва обєкта;
4) перевірка виконання субєктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;
5) вимога головного інспектора будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом;
6) звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення субєктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;
7) вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.
Підготовчі та будівельні роботи, які не відповідають вимогам законодавства, будівельним нормам, стандартам і правилам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без набуття права на їх виконання, підлягають зупиненню до усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності.
Відповідно до ст.9 ЗУ «Про державну службу», Державний службовець під час виконання посадових обовязків діє у межах повноважень, визначених законом, і підпорядковується своєму безпосередньому керівнику або особі, яка виконує його обовязки.
Державний службовець зобовязаний виконувати накази (розпорядження), доручення керівника, видані в межах його повноважень, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.
Під час виконання своїх обовязків державний службовець не зобовязаний виконувати доручення працівників патронатної служби.
Наказ (розпорядження), доручення має містити конкретне завдання, інформацію про його предмет, мету, строк виконання та особу, відповідальну за виконання.
Наказ (розпорядження) має бути письмовим, а доручення може бути письмовим або усним.
Якщо державний службовець отримав наказ (розпорядження), доручення не від безпосереднього керівника, а від керівника вищого рівня, він зобовязаний повідомити про це безпосереднього керівника.
Наказ (розпорядження), доручення може бути скасовано керівником, який його видав, а також керівником вищого рівня або органом вищого рівня.
Державний службовець у разі виникнення у нього сумніву щодо законності виданого керівником наказу (розпорядження), доручення повинен вимагати його письмового підтвердження, після отримання якого зобовязаний виконати такий наказ (розпорядження), доручення. Одночасно з виконанням такого наказу (розпорядження), доручення державний службовець зобовязаний у письмовій формі повідомити про нього керівника вищого рівня або орган вищого рівня. У такому разі державний службовець звільняється від відповідальності за виконання зазначеного наказу (розпорядження), доручення, якщо його буде визнано незаконним у встановленому законом порядку, крім випадків виконання явно злочинного наказу (розпорядження), доручення.
Якщо державний службовець виконав наказ (розпорядження), доручення, визнані у встановленому законом порядку незаконними, і не вчинив дій, зазначених у частині шостій цієї статті, він несе відповідальність за своє діяння відповідно до закону.
Керівник у разі отримання вимоги державного службовця про надання письмового підтвердження наказу (розпорядження), доручення зобовязаний письмово підтвердити або скасувати відповідний наказ (розпорядження), доручення в одноденний строк.
У разі неотримання письмового підтвердження у зазначений строк наказ (розпорядження), доручення вважається скасованим.
За видання керівником та виконання державним службовцем явно злочинного наказу (розпорядження), доручення відповідні особи несуть відповідальність згідно із законом.
Відповідно до ч.4 ст.2 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.
Відповідно до п.9 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 9 липня 2014 р. №294, Держархбудінспекція в межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України та наказів міністерств видає накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує та контролює їх виконання.
Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
Здійснивши системний аналіз зазначених вище норм чинного законодавства та надаючи оцінку доводам сторін, як викладеним в заявленій позовній заяві так і у відзиві до неї, суд виходить з наступного.
Доводи позивача щодо визнання протиправним та скасування наказу Департаменту архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області №107 П від 04.07.2018 р. «Про проведення позапланової перевірки» та визнання протиправним та скасування направлення Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області від 04.07.2018 р. №582 для проведення позапланового заходу, які полягають, як зазначає повноважний представник ТОВ «МЕТА ОІЛ» в порушенні норм ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» щодо не зазначення найменування субєкта господарювання, щодо якого буде здійснюватись захід, що унеможливлює проведення перевірки позивача, що свідчить про недотримання вимог ст.7 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», та, щодо не зазначення в направленні про проведення перевірки дати початку та дати закінчення заходу, підстав здійснення заходу, інформації про здійснення попереднього заходу, що також, як зазначає позивач, свідчить про недотримання вимог ст.7 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» спростовуються наступним.
Так, на підставі викладеного вище, та враховуючи наявність службової записки від 04.07.2018 р. вх.№726 відповідачем було сформовано як оскаржуваний наказ «Про проведення позапланової перевірки» від 04.07.2018 р. №107 П, так і оскаржуване направлення від 04.07.2018 р. №582 для проведення зазначеного вище позапланового заходу.
Відтак, у відповідача Департамента Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області були наявні правові підстави для винесення оскаржуваного наказа «Про проведення позапланової перевірки» від 04.07.2018 р. №107 П, та оскаржуваного направлення від 04.07.2018 р. №582 для проведення позапланового заходу.
При цьому, суд зазначає, що при здійсненні аналізу можливих негативних наслідків для позивача в результаті сформованого оскаржуваного як наказу «Про проведення позапланової перевірки» від 04.07.2018 р. №107 П, так і оскаржуваного направлення від 04.07.2018 р. №582 для проведення позапланового заходу судом встановлено, що будь-яких належних та допустимих доказів в розумінні ст. ст. 73, 74 КАС України матеріали справи, стосовно проведення позапланової перевірки позивача ТОВ «МЕТА ОІЛ» та складення за його результатами документів обовязкових для виконання матеріали справи не містять.
Крім того, як встановлено судом та підтверджено матеріалами справ, позивачем, в обгрунтування підстав неправомірності оскаржуваного наказу «Про проведення позапланової перевірки» від 04.07.2018 р. №107 П, та направлення від 04.07.2018 р. №582 для проведення позапланового заходу було покладено твердження щодо того, що позивач є лише орендарем, а не власником обєкта нерухомості, розташованого на земельній ділянці за адресою в оскаржуваному наказі, проте було зазначено, що позивач здійснює діяльність, повязану з реалізацією нафтопродуктів.
Однак, будь-яких доказів в розумінні ст.ст.73-76 КАС України наявності відповідного договору оренди наведеної вище нерухомості, статутних документів ТОВ «МЕТА ОІЛ» з зазначеними видами діяльності позивача, дозвільних документів на право здійснення діяльності, повязаної з реалізацією нафтопродуктів, позивачем до суду надано не було, незважаючи на прямі питання з даного приводу, задані повноважному представнику позивача головуючим у справі.
Системний аналіз наведених вище норм чинного законодавства України у сукупності з обставинами, встановленими судом в процесі розгляду даної справи на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, дозволяє суду прийти до висновку про відсутність з боку позивача обґрунтування належними доказами в розумінні ст. ст. 73, 74 КАС України протиправності оскаржуваного як наказу «Про проведення позапланової перевірки» від 04.07.2018 р. №107 П, так і направлення від 04.07.2018 р. №582 для проведення позапланового заходу.
А відтак, викладене вище має наслідком наступне.
Оскаржувані як наказ «Про проведення позапланової перевірки» від 04.07.2018 р. №107 П, так і направлення від 04.07.2018 р. №582 для проведення позапланового заходу, сформовані відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; своєчасно, що виключає як протиправний характер оскаржуваного наказу та направлення, так і наявність у суду правових підстав для задоволення позовних вимог в межах правового поля в спосіб захисту права, обраний позивачем.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до платіжного доручення №5722 від 01 серпня 2018 р. на суму 3 524,00 грн. за подання позовної заяви позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 3 524,00 грн. (три тисячі пятсот двадцять чотири грн., 00 коп.), який у повному розмірі зараховано до Державного бюджету України.
Керуючись ст. ст. 242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_3