Справа № 814/912/17
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2019-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 січня 2019 року

Київ

справа №814/912/17

касаційне провадження №К/9901/530/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Юрченко В.П.

розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління ДФС у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.10.2017 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.06.2018 у справі №814/912/17 за позовом Комунального виробничого підприємства (КВП) по організації харчування в навчальних закладах до Головного управління ДФС у Миколаївській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Комунальне виробниче підприємство (КВП) по організації харчування в навчальних закладах звернулося до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 22.02.2017 №, яким застосовано до позивача штрафні санкції у сумі 508143,35грн.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.10.2017 адміністративний позов задоволено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.06.2018 постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.10.2017 залишено без змін.

Головне управління ДФС у Миколаївській області 30.12.2018 звернулося до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просило скасувати постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.10.2017 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.06.2018, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Суд апеляційної інстанції ухвалою від 07.05.2018 відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалюючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходили з того, що позивачем своєчасно здійснено облік готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у КОРО на підставі фіскальних звітних чеків РРО.

Випадків, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, не вбачається. У касаційній скарзі таких застережень не міститься.

За таких обставин суд касаційної інстанції вважає касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.06.2018, ухвалену за результатами апеляційного перегляду рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.10.2017 у справі щодо скасування податкового повідомлення-рішення від 22.02.2017 №, яким застосовано до позивача штрафні санкції у сумі 508143,35грн., необґрунтованою.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини першої, пунктом 2 частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити Головному управлінню ДФС у Миколаївській області у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.10.2017 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.06.2018 у справі №814/912/17 за позовом Комунального виробничого підприємства (КВП) по організації харчування в навчальних закладах до Головного управління ДФС у Миколаївській області про скасування податкового повідомлення-рішення.

2. Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Т.М.Шипуліна Л.І.Бившева В.П.Юрченко