Справа № 640/518/19
Суддя: Вовк П.В.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 січня 2019 року № 640/518/19

за позовом ОСОБА_1

до Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві

про визнання протиправною та скасування постанови

Суддя - Вовк П.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1, позивач) до Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі також - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лебедєвої Людмили Юріївни про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 22 грудня 2018 року ВП № 57730730.

Ухвалою суду від 15 січня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні 24 січня 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ним в судовому порядку було оскаржено постанову серії НК № 718040 про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 6 статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), а тому у відповідача були відсутні визначені законом підстави для примусового виконання такої постанови.

Відзиву, або іншого документу, з якого можливо було б встановити ставлення відповідача до заявлених позовних вимог, суду не надано.

У судове засідання 24 січня 2019 року належним чином повідомлені учасники розгляду справи не з'явились.

Водночас, 24 січня 2019 року через канцелярію суду надійшло клопотання позивача про здійснення розгляду справи за його відсутності за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 07 вересня 2018 року командиром роти № 6 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в м. Києві старшим лейтенантом поліції Данильчуком В.Л., було винесено постанову серії НК № 718040 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 6 статті 152-1 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу 1 700, 00 грн.

17 вересня 2018 року позивач звернувся до Солом'янського районного суду міста Києва з позовною заявою про скасування такої постанови серії НК № 718040.

02 жовтня 2018 року Солом'янським районним судом міста Києва відкрито провадження у справі № 760/23880/18 за позовом ОСОБА_1 до командира роти № 6 батальйону № 4 полку № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Данильчука В.Л. про визнання протиправними дій та скасування постанови.

Разом з тим, 22 грудня 2018 року головним державним виконавцем Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лебедєвою Л.Ю., в порядку примусового виконання вказаної вище постанови серії НК № 718040, була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою звернено стягнення на доходи позивача, який працює в Державній авіаційній службі України (виконавче провадження (ВП) № 57730730).

Не погоджуючись з таким рішенням державного виконавця, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 299 КУпАП, яка визначає порядок звернення постанови до виконання, постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України.

При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, крім постанов про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 цього Кодексу.

В свою чергу, згідно зі статтями 307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Отже, системний аналіз наведених правових норм дає підстави стверджувати, що оскарження особою постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу зупиняє її примусове виконання до розгляду відповідної скарги.

Разом з тим, як зазначалось вище, на момент прийняття відповідачем постанови з примусового стягнення з позивача подвійного розміру штрафу, визначеного йому постановою серії НК № 718040 від 07 вересня 2018 року, така постанова була предметом оскарження у Солом'янському районному суді міста Києва (справа № 760/23880/18).

Таким чином, обґрунтованими є доводи позивача про те, що оскаржувана постанова від 22 грудня 2018 року ВП № 57730730 є протиправною та підлягає скасуванню у судовому порядку, оскільки постанова серії НК № 718040 від 07 вересня 2018 року була оскаржена позивачем в судовому порядку та, як наслідок, перебіг строку для її добровільного виконання було зупинено в силу вимог статті 307 КУпАП України, а відтак стягнення з позивача подвійного розміру штрафу є неправомірним.

Відповідно до вимог ч. 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 9 статті 80 КАС України, у разі неподання суб'єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з'ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

В контексті наведеного, суд звертає увагу на те, що ухвалою від 15 січня 2019 року у відповідача витребовувались належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 57730730. Разом з тим, станом на день прийняття даного рішення, таких матеріалів, як і відзиву на позовну заяву, суду надано не було, що, з огляду на зміст наведених правових положень, додатково свідчить про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Відповідно до статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки оскаржуване рішення не відповідає наведеним у ч. 2 статті 2 КАС України критеріям.

За таких умов, судовий збір, сплачений позивачем, відповідно до ч. 1 статті 139 КАС України, підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1) до Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві (03036, місто Київ, проспект Повітрофлотський, 76-а; ) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лебедєвої Людмили Юріївни про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 22 грудня 2018 року, прийняту в межах виконавчого провадження № 57730730.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві на користь ОСОБА_1 понесені останнім судові витрати у розмірі 768, 40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 КАС України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону №2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя П.В. Вовк