Справа № 540/2334/18
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/2334/18
14 год.00 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Бондарчук О.О.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника УПСЗН Суворовської районної у м. Херсоні ради - Донцової С.О.,

представника Департаменту соцзахисту населення Херсонської ОДА - Петрусенко З.В.,

представника Херсонського центру соцвиплат - Кудас О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Суворовської районної у м. Херсоні ради, Департаменту соціального захисту населення Херсонської обласної державної адміністрації, Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі -позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Суворовської районної у м. Херсоні ради (далі-відповідач-1), Департаменту соціального захисту населення Херсонської обласної державної адміністрації (далі-відповідач-2), Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (далі-відповідач-3), в якому просить:

- визнати неправомірними дії відповідача-1 щодо нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, гарантованої ч. 5 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" за 2018 рік;

- зобов'язати відповідача-1 здійснити перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2018 рік, виходячи з розміру семи мінімальних пенсій за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та провести відповідні виплати з урахуванням сплаченої суми допомоги.

Ухвалою від 28.11.2018 року у справі відкрите спрощене позовне провадження згідно ст. 263 КАС України (без виклику сторін).

Ухвалою від 21.12.2018 року до участі у справі в якості співвідповідачів залучені Департамент соціального захисту населення Херсонської обласної державної адміністрації та Херсонський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, оскільки Управління праці та соціального захисту населення Суворовської районної у м. Херсоні ради не є розпорядником коштів, а лише займається призначенням соціальної допомоги. Судове засідання призначене на 23.01.2019 року о 11:00 год.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, пояснивши, що позивач є інвалідом ІІІ групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни. Зазначає, що відповідно до ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Закон), інваліди війни мають право на отримання щорічної одноразової допомоги до 5 травня в розмірі семи мінімальних пенсій за віком, а саме - 9611,00 грн., проте всупереч вимогам вказаного Закону у 2018 році відповідач-1 виплатив позивачу допомогу у розмірі 2845,00 грн., тобто, не в повному обсязі. Не погоджуючись з такою сумою разової грошової допомоги, позивач звернувся до УПСЗН Суворовської районної у м. Херсоні ради із заявою про нарахування та виплату недоплаченої допомоги до 5 травня як інваліду війни ІІІ групи за 2018 рік у сумі 6766,00 грн., отримавши відмову щодо виплати такої суми. Посилаючись на статті 8, 22, 46, 64 Конституції України, статтю 2 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", позивач зазначає, що щорічна разова грошова допомога для інваліда війни є формою соціального забезпечення громадян, тобто реалізацією конституційного права громадян на соціальний захист, а тому не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних. Обмеження права громадян на соціальний захист з підстав, не передбачених Конституцією України, є неприпустимим. З наведених підстав просить задовольнити позовні вимог у повному обсязі.

Представник відповідача-1 у встановлений судом строк подав до суду відзив на адміністративний позов, зазначивши, що відповідно Закону України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28.12.2014 року №79-VIІІ внесено зміни до Прикінцевих положень Бюджетного кодексу України, відповідно до яких, право встановлювати розміри виплати щорічної разової допомоги до 5 травня надано Кабінету Міністрів України. Вважає, що позивачу правомірно здійснена виплата щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2018 році у розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 14.03.2018 року № 170. Просить відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача-2 у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог пояснивши, що головним розпорядником бюджетних коштів по виконанню Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" є Міністерство соціальної політики України, діяльність якого у забезпеченні функцій головного розпорядника бюджетних коштів за програмами соціального захисту громадян регламентується Бюджетним кодексом України, відтак позов є необґрунтованим та безпідставним. Просить відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача-3 у судовому засіданні заперечував проти позову та пояснив, що Центр не виконує владні управлінські функції щодо нарахування та виплати допомоги в іншому розмірі, ніж це передбачено рішенням УПСЗН, паспортом бюджетної програми та кошторисом. Розмір одержаної позивачем допомоги відповідає законодавчо встановленому розміру допомоги для даної категорії громадян. Тобто Центр не призначає соціальні виплати та не є розпорядником коштів чи спеціальних фондів по виплаті даної допомоги. Просить відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є інвалідом війни ІІІ групи, та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 21.06.2016 року.

У березні 2018 року позивач отримав разову грошову допомогу до 5 травня за 2018 рік у розмірі 2845,00 грн., що підтверджується списком - рішенням на виплату одержувачам щорічної разової допомоги до 5 травня інвалідам війни 3 групи від 22.03.2018 року, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

23.10.2018 року позивач звернувся до УПСЗН Суворовської районної у м. Херсоні ради із заявою про проведення перерахунку виплаченої разової грошової допомоги до 5 травня за 2018 рік, виходячи з розміру семи мінімальних пенсій за віком, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та провести відповідні виплати з урахуванням сплаченої суми допомоги.

29.10.2018 року УПСЗН Суворовської районної у м. Херсоні ради відмовило позивачу в перерахунку вказаної соціальної допомоги та повідомило, що у 2018 році порядок виплати разової грошової допомоги до 5 травня та її розміри визначені постановою Кабінету Міністрів України від 14.03.2018 року № 170 "Деякі питання виплати у 2018 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами Україїни "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань"". Встановлені зазначеною постановою розміри щорічної разової допомоги у 2018 році визначені, виходячи із обсягів бюджетних призначень на цю мету.

Не погоджуючись із такими діями відповідача-1, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком.

Частиною 1 ст. 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" встановлено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

У свою чергу, Законом України від 28.12.2014 року № 79-VIII "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин", який набув чинності 01 січня 2015 року, розділ VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи із наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Таким чином, із набуттям чинності Закону України від 28.12.2014 року № 79-VIII "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин", Кабінету Міністрів України надано повноваження щодо визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, встановленого ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 08 травня 2018 року по справі № 466/2894/17 та від 22 серпня 2018 року по справі 550/1131/17.

Частиною 5 ст. 242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в рішенні від 26.12.2011 року № 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Зміна механізму нарахування соціальних виплат та допомоги повинна відбуватися відповідно до критеріїв пропорційності та справедливості і є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 1-11/2012 від 25.01.2012 року у справі за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статті 1, частин першої, другої, третьої статті 95, частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України, пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України, суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 14.03.2018 року № 170 "Деякі питання виплати у 2018 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" встановлено у 2018 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" інвалідам війни ІІІ групи у розмірі 2845 гривень.

За таких обставин суд дійшов висновку, що виплачена ОСОБА_1 у 2018 році одноразова грошова допомога у сумі 2845,00 грн. відповідає розміру допомоги, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 14.03.2018 року № 170.

Таким чином, суд не вбачає ознак протиправності у діях відповідача-1 щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу грошової допомоги до 5 травня у сумі 6766,00 грн. (різниця між сумою, яку позивач вважає правомірною - 9611,00 грн. та виплаченою сумою - 2845,00 грн.), відтак відсутні підстави для зобов'язання відповідача-1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму грошової допомоги.

З огляду на викладене вище, суд відмовляє позивачу у задоволенні позовних вимог.

Зважаючи на вимоги статті 139 КАС України, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст. ст. 9, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

вирішив:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до Управління праці та соціального захисту населення Суворовської районної у м. Херсоні ради, Департаменту соціального захисту населення Херсонської обласної державної адміністрації, Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 25 січня 2019 р.

Суддя Кисильова О.Й.

кат. 112010000