Справа № 240/4947/18
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року м.Житомир справа № 240/4947/18

категорія 8.3.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Черняхович І.Е.,

секретар судового засідання Кривенко Л.М.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Житомир-Авто" до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.07.2018 №,

встановив:

Приватне акціонерне товариство "Житомир-Авто" (далі - ПрАТ "Житомир-Авто", позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Житомирській області (далі - ГУ ДФС у Житомирській області, відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.07.2018 № в частині зменшення відємного значення обєктом оподаткування податком на прибуток підприємства за 2013-2014 р.р. на суму відємного значення 2549258,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог ПрАТ "Житомир-Авто" зазначає, що за результатами проведеної в період з 21.06.2018 по 05.07.2018 планової документальної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.01.2015 по 31.03.2018 та з питань дотримання вимог законодавства по єдиному соціальному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 01.01.2011 по 31.03.2018, ГУ ДФС у Житомирській області було складено акт №832/06-30-14-01/3112857 від 12.07.2018, на підставі якого в подальшому прийнято податкове повідомлення-рішення від 30.07.2018 № . Позивач зазначає, що оскаржуване рішення є протиправним в частині зменшення відємного значення обєктом оподаткування податком на прибуток підприємства за 2013-2014 р.р. на суму відємного значення 2549258,00 гривень, оскільки воно прийнято з грубим порушенням норм Податкового кодексу України, зокрема:

- зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування за 2013-2014 рр. обґрунтовано виключно ненаданням підприємством для перевірки завірених копій первинних бухгалтерських документів, що підтверджують витрати підприємства по рахункам 23,92,93,94. Натомість, позивач зазначає, що при здійсненні перевірки посадовим особам ДФС надавалися оригінали всіх необхідних первинних документів, що підтверджують збитки, а також в запереченнях на ОСОБА_1 перевірки № 187 від 18.07.2018 були викладені додаткові пояснення та детально розписано склад витрат, які призвели до від'ємного значення об'єкта оподаткування за вказаний період. Так, позивач зазначає, що 02.07.2018 перевіряючими було вручено йому запит про надання копій документів, в якому вимагалось надати в термін до 16.00 год. 04.07.2018 письмові пояснення та належним чином завірені копії фінансово-господарських документів податкової та бухгалтерської звітності, первинних документів, які підтверджують факт декларування суми від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих років декларації з податку на прибуток підприємства за 2015 рік в сумі 5210756,00 грн. У відповідь на зазначений запит листом № 175 від 04.07.2018 відповідачу були надані оригінали первинних документів, які підтверджують факт відємного значення об'єкта оподаткування попередніх податкових років за період 2013-2018 рр. в повному обсязі. Однак, позивач зауважує, що в порушення ст. 85.7 ПК України посадовими особами ГУ ДФС у Житомирській області не було складено опису отриманих документів. Крім того, ПрАТ "Житомир-Авто" наголошує, що у запиті про надання копій документів від 02.07.2018 відповідачем не було зазначено конкретного переліку документів, які потрібно надати, чим порушено п. 16.1.5. ст. 16 ПК України, а також не складено акту про відмову позивача надати ті чи інші документи, чим порушено п.85.6 ст.85 ПК України;

- предметом документальної перевірки ПрАТ "Житомир-Авто" було дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.03.2018 та з питань дотримання вимог законодавства по єдиному соціальному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 01.01.2011 по 31.03.2018, натомість в акті перевірки зазначено, що на запит від 02.07.18 позивачем не було надано документів, що підтверджують витрати підприємства за 2013-2014 роки. Відтак, позивач вважає, що відповідачем вимагались документи за минулі роки, які охоплюють період поза межами перевірки.

З огляду на зазначене, позивач вважає протиправним податкове повідомлення-рішення від 30.07.2018 № в частині зменшення відємного значення обєктом оподаткування податком на прибуток підприємства за 2013-2014 р.р. на суму відємного значення 2549258,00 гривень, а тому він звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2018 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання у справі на 21 листопада 2018 року об 11:00.

12 листопада 2018 року до суду надійшов відзив Головного управління ДФС у Житомирській області на позовну заяву ПрАТ "Житомир-Авто", в якому представник відповідача зазначає, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. В підтвердження такої позиції зазначено, що під час перевірки було встановлено порушення ПрАТ "Житомир-Авто" пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, ст.135, пп.140.4.2 п. 140.4 ст.140 розділу ІІІ ПК України, п.8 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №7 "Основні засоби", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 № 92, п. 11 Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 30.09.2003 № 561, внаслідок чого було завищено відємне значення обєкта оподаткування минулих податкових (звітних) років на суму 2705 731,00 грн. за - 1 кв. 2018 року. Завищена сума відємного значення обєкта оподаткування минулих податкових (звітних) років в розмірі 2 705 731,00 гри. складається з 2 порушень:

- пп. 140.4.2 п. 140.4 ст.140 ПК України, у результаті чого ПрАТ "Житомир-Авто" завищено суму відємного значення обєкта оподаткування минулих податкових років у сумі 2 549 258 грн. за 2015 рік.;

- пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, ст. 135 ПК України, п.8 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №7 "Основні засоби", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 № 92, п. 11 Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 30.09.2003 № 561, в результаті чого ПАТ "Житомир-Авто" завищено витрати, що враховуються при визначенні фінансового результату, а саме адміністративні витрати на загальну суму 156473 гривень.

Водночас, ПрАТ "Житомир Авто" відповідно до Додатку РІ до Декларації рядок 3.2.4 "Різниці, на які зменшується фінансовий результат сума відємного значення обєкта оподаткування минулих податкових (звітних) років" задекларувало відємне значення обєкта оподаткування минулих податкових (звітних) років в сумі 5210756,00 грн. за 2015 рік. А тому за результатами перевірки відповідачем було встановлено суму завищення відємного значення обєкта оподаткування з податку на прибуток у розмірі - 2705731,00 грн. за 1кв. 2018 року. При цьому, щодо посилання позивача на надання ним для перевірки в повному обсязі первинних документів, які підтверджують факт відємного значення об'єкта оподаткування попередніх податкових років за період 2013-2018 рр., відповідач пояснив, що перелік всіх документів, які надавались для перевірки, було відображено в Додатку №4 до акту перевірки, який підписаний керівником та головним бухгалтером підприємства. Натомість, жодного первинного документа у відповідь на запит від 02.07.2018, який підтверджував би відємне значення об'єкта оподаткування минулих податкових років та відображено у декларації за 2015 рік позивачем надано не було. З огляду на зазначене, відповідач просить відмовити ПрАТ "Житомир-Авто" в задоволенні позову в повному обсязі (а.с.102-107).

Судове засідання, призначене на 21 листопада 2018 року було відкладено на 10 грудня 2018 року у звязку з наданням представнику відповідачу часу для підготовки та ознайомлення з відповіддю на відзив.

10 грудня 2018 року до суду зявились представники сторін. Представник позивача під час засідання позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов в повному обсязі. В свою чергу, представник відповідача заперечував проти задоволення позову з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Суд, розглянувши позовну заяву та відзив на неї, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними у матеріалах справи та дослідженими доказами, прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що в період з 01.01.2015 по 31.03.2018 посадовими особами Головного управлінням ДФС у Житомирській області, на підставі наказу від 08.06.2018 №1119 (а.с.56) та направлення від 20.06.2018 № 1302, 1303, 1304, 1305, 1306 було проведено планову документальну перевірку щодо дотримання ПрАТ "Житомир-Авто" щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.01.2015 по 31.03.2018 та з питань дотримання вимог законодавства по єдиному соціальному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 01.01.2011 по 31.03.2018, за результатами якої було складено акт від 12.07.2018 №832/06-30-14-01/3112857 (а.с.16-55). Зі змісту вищезазначеного акту від 12.07.2018 №832/06-30-14-01/3112857 вбачається, що ПрАТ "Житомир-Авто" відповідно до Додатку РІ до Декларації рядок 3.2.4 "Різниці, на які зменшується фінансовий результат сума відємного значення обєкта оподаткування минулих податкових (звітних) років" задекларувало відємне значення обєкта оподаткування минулих податкових (звітних) років в сумі 5210756,00 грн. за 2015 рік. При цьому остання планова документальна перевірка ПрАТ "Житомир-Авто" була проведена за період з 01.10.2011 по 31.12.2012 (акт від 09.08.2013 № 98/22-2/03112857), за результатами якої було підтверджено відємне значення обєкта оподаткування минулих податкових (звітних) років в сумі 2661498, 00 грн., натомість перевірка за 2013- 2014 роки на підприємстві не проводилась, відємне значення обєкта оподаткування минулих податкових (звітних) років в сумі 2549258, 00 грн. підтверджено не було.

У звязку з цим, на підприємство було направлено запит від 02.07.2018 про надання письмових пояснень та належним чином завірених копій фінансово-господарських документів податкової та бухгалтерської звітності, первинних документів, які підтверджують факт декларування суми відємного значення обєкта оподаткування минулих податкових періодів (а.с.57).

На виконання запиту позивачем було надано Головному управління ДФС у Житомирській області відповідь за № 175 від 04.07.2018 року (а.с.58-60), а також копії наступних документів: за 2013 рік: оборотно - сальдову відомість за 2013, аналіз рахунку рах.23, оборотно - сальдову відомість по рах.23 по видам діяльності, аналіз рахунку рах.92, оборотно - сальдову відомість по рах.92 по видам діяльності, аналіз рахунку рах.93; оборотно - сальдову відомість по рах.93 по видам діяльності; аналіз рахунку рах.949; оборотно - сальдову відомість по рах.949 по видам діяльності; податкову декларація за 2013 рік з додатками, баланс, звіт про фінансові результати за 2013 рік, звіт про рух грошових коштів, звіт про власний капітал; за 2014 рік: оборотно - сальдову відомість за 2014, аналіз рахунку рах.23, оборотно - сальдову відомість по рах.23 по видам діяльності, аналіз рахунку рах.92, оборотно - сальдову відомість по рах.92 по видам діяльності, аналіз рахунку рах.93; оборотно - сальдову відомість по рах.93 по видам діяльності; аналіз рахунку рах.949; оборотно - сальдову відомість по рах.949 по видам діяльності; податкову декларація за 2014 рік з додатками, баланс, звіт про фінансові результати за 2014 рік, звіт про рух грошових коштів, звіт про власний капітал.

Однак, розглянувши зазначені документи відповідачем було зроблено висновок, що копії первинних бухгалтерських документів, що підтверджують витрати підприємства по рахункам 23, 92, 93, 949 за 2013-2014 роки до перевірки та на запит від 02.07.2018 ПрАТ "Житомир-Авто" не надало, що не дає змоги підтвердити відємне значення обєкта оподаткування минулих податкових (звітних) років в сумі 2549258,00 гривень.

Таким чином, за результатами перевірки було встановлено порушення ПрАТ "Житомир - Авто" пп. 140.4.2 п. 140.4 ст.140 ПК України, у результаті чого підприємством завищено суму відємного значення обєкта оподаткування минулих податкових років у сумі 2 549 258 грн. за 2015 рік (а.с.31).

Не погоджуючись із вищезазначеним висновком перевірки, позивач подав до Головного управління ДФС у Житомирській області заперечення на акт документальної планової виїзної перевірки від 12.07.2018 №832/06-30-14-01/3112857 (а.с.61-66). За наслідками розгляду зазначеного заперечення, Головне управління ДФС у Житомирській області листом від 27.07.2018 №6552/6/06-30-14-01 повідомила позивача, що висновки відображені в акті перевірки від12.07.2018 №832/06-30-14-01/3112857, здійсненні перевіряючими правомірно та відповідно до вимог чинного законодавства. В подальшому, ПрАТ "Житомир-Авто" звернулося зі скаргою до Державної фіскальної служби України (а.с.70-73).

Розглянувши скаргу позивача, Державна фіскальна служба України листом від 29.08.2018 № 27836/6/99-99-14-03-02-15 (а.с.74) повідомила позивачу, що висновки акта перевірки залишено без змін (а.с.74).

На підставі вищезазначеного акту документальної планової виїзної перевірки від 12.07.2018 №832/06-30-14-01/3112857 Головним управлінням ДФС у Житомирській області було прийнято податкове повідомлення-рішення від 30.07.2018 № про зменшення ПрАТ "Житомир-Авто" суми відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 2705731,00 гривень. (а.с. 14). На зазначене податкове повідомлення-рішення позивачем було подано скаргу до Державної фіскальної служби України (а.с.75-86). Рішенням Державної фіскальної служби від 04.10.2018 №32374/6/99-99-11-01-01-25 податкове повідомлення-рішення від 30.07.2018 № було залишено без змін, а скаргу ПрАТ "Житомир-Авто" без задоволення.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Пунктом 75.1. статті 75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з п.п.75.1.2. п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Стаття 83 ПК України визначає перелік матеріалів, які є підставами для висновків під час проведення перевірок.

Так, п. 83.1. ст. 83 ПК України передбачено, що для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

При цьому, згідно з п. 85.1. ст. 83 ПК України забороняється витребування документів від платника податків будь-якими посадовими (службовими) особами контролюючих органів у випадках, не передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 44.1, 44.2 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Для обрахунку обєкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Платники податку, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають обєкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначені Законом України від 16.07.1999 №996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон №996-XIV).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону №996-XIV цей закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, на представництва іноземних субєктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобовязані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність, а також на операції з виконання державного та місцевих бюджетів і складання фінансової звітності про виконання бюджетів з урахуванням бюджетного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону №996-XIV бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з ч. 1 статті 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

При цьому суд зазначає, що первинними документами є: акредитив, акт інвентаризації, акт на списання, акт приймання, акт приймання виконаних підрядних робіт, акт приймання-передачі, акт про витрату, акт про виявлені дефекти, акт списання видатковий касовий ордер, відомість на виплату грошей, відомість обліку залишків, журнал обліку вантажів, інвентарна картка обліку, касова книга, касовий чек, книга складського обліку, лімітно-забірна картка, матеріальний ярлик, меморіальний ордер, накладна, платіжна вимога, платіжна вимога-доручення, платіжне доручення, подорожній лист, прибутковий касовий ордер, прибутковий ордер, розрахункова квитанція, розрахунковий чек, розрахунково-платіжна відомість працівника, розрахунок амортизації основних засобів, табель обліку використання робочого часу, товарний чек, товарно-транспортна накладна та інші.

Пунктом 85.2 ст. 85 ПК України визначений обовязок платника надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Відповідно до п. 85.4. ст. 85 ПК України при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об'єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Згідно з п. 85.8. ст. 85 ПК України посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що направляючи позивачу запит від 02.07.2018 про надання належним чином завірених копій фінансово-господарських документів податкової та бухгалтерської звітності, первинних документів, які підтверджують факт декларування суми відємного значення обєкта оподаткування минулих податкових періодів відповідач діяв у межах повноважень, наданих йому законом.

При чому, щодо доводів позивача про порушення відповідачем п.п. 16.1.5. ст. 16 ПК України у звязку з не зазначенням у запиті конкретного переліку документів, які потрібно надати, чим порушено п. 16.1.5. ст. 16 ПК України, суд зазначає наступне.

Підпунктом 16.1.5 пункту 16.1 статті 16 ПК України передбачено, що платник податків зобов'язаний подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов'язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов'язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання;

Дослідивши наявний у матеріалах справи запит Головного управління ДФС у Житомирській області від 02.07.2018 № 39, суд встановив, що у запиті відповідач просив надати письмові пояснення та належним чином завірені копій фінансово-господарських документів податкової та бухгалтерської звітності, первинних документів, які підтверджують факт декларування суми відємного значення обєкта оподаткування минулих податкових періодів (а.с.57). З огляду на зазначене, суд вважає, що у запиті було вказано конкретний перелік документів, які необхідно надати, адже відповідачем було чітко визначено, що це мають бути документи, які підтверджують факт декларування суми відємного значення обєкта оподаткування минулих податкових періодів (в тому числі й первинні документи).

Як вже було встановлено судом, на виконання вимог запиту позивачем було надано Головному управління ДФС у Житомирській області копії наступних документів: за 2013 рік: оборотно - сальдову відомість за 2013, аналіз рахунку рах.23, оборотно - сальдову відомість по рах.23 по видам діяльності, аналіз рахунку рах.92, оборотно - сальдову відомість по рах.92 по видам діяльності, аналіз рахунку рах.93; оборотно - сальдову відомість по рах.93 по видам діяльності; аналіз рахунку рах.949; оборотно - сальдову відомість по рах.949 по видам діяльності; податкову декларація за 2013 рік з додатками, баланс, звіт про фінансові результати за 2013 рік, звіт про рух грошових коштів, звіт про власний капітал; за 2014 рік: оборотно - сальдову відомість за 2014, аналіз рахунку рах.23, оборотно - сальдову відомість по рах.23 по видам діяльності, аналіз рахунку рах.92, оборотно - сальдову відомість по рах.92 по видам діяльності, аналіз рахунку рах.93; оборотно - сальдову відомість по рах.93 по видам діяльності; аналіз рахунку рах.949; оборотно - сальдову відомість по рах.949 по видам діяльності; податкову декларація за 2014 рік з додатками, баланс, звіт про фінансові результати за 2014 рік, звіт про рух грошових коштів, звіт про власний капітал.

Разом з тим, суд зазначає, що оборотно-сальдова відомість, аналіз рахунку, аналіз рахунку по видам діяльності, податкова декларація, баланс, звіт про фінансові результати, звіт про рух грошових коштів, звіт про власний капітал не є первинними бухгалтерськими документами. А тому, суд приходить до висновку, що позивачем не було виконано вимогу щодо надання документів, зазначених в запиті Головного управління ДФС у Житомирській області від 02.07.2018 № 39.

З огляду на викладене, зазначений в акті перевірки висновок про те, що копії первинних бухгалтерських документів, що підтверджують витрати підприємства по рахункам 23, 92, 93, 949 за 2013-2014 роки до перевірки та на запит від 02.07.2018 ПрАТ "Житомир-Авто" не було надано, у звязку з цим перевіряючі не змоги підтвердити відємне значення обєкта оподаткування минулих податкових (звітних) років в сумі 2549258,00 гривень, є обґрунтованим.

Крім того, суд відмічає, що зазначені документи, які б підтвердили відємне значення обєкта оподаткування минулих податкових (звітних) років в сумі 2549258,00 гривень не були надані позивачем а ні під час розгляду скарги, а ні під час розгляду справи в суді.

З наведеного слідує, що доводи позивача щодо надання відповідачу в повному обсязі оригіналів первинних документів, які підтверджують факт відємного значення об'єкта оподаткування попередніх податкових років за період 2013-2018 роки не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Щодо доводів позивача в частинні порушення відповідачем п.85.6 ст.85 ПК України у звязку з не складенням ним акту про відмову позивача надати ті чи інші документи, суд зазначає наступне.

Пунктом 85.6. ст. 85 ПК України у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

З аналізу вищезазначеної норми вбачається, що законодавством передбачено обовязок контролюючого органу скласти акти у випадку відмови платника податків надати копії документів.

Натомість, під час розгляду справи судом було безспірно встановлено, що позивач не відмовлявся надати документи, зазначені у запиті контролюючого органу. Більш того, на виконання зазначеного запиту ним були надані деякі документи, перелік яких зафіксовано в акті. Однак, серед наданих документів були відсутні первинні бухгалтерські документи, що підтверджують витрати підприємства по рахункам 23, 92, 93, 949 за 2013-2014 роки, у звязку з чим перевіряючі не змоги підтвердити відємне значення обєкта оподаткування минулих податкових (звітних) років в сумі 2549258,00 гривень.

Таким чином, у відповідача були відсутні підстави для складання, передбаченого пунктом 85.6. ст. 85 ПК України акту, оскільки ПрАТ "Житомир-Авто" не відмовлявся надати документи у відповідь на запит Головного управління ДФС у Житомирській області.

Щодо твердження позивача, що в порушення ст. 85.7 ПК України посадовими особами ГУ ДФС у Житомирській області не було складено опису отриманих документів від ПрАТ "Житомир-Авто" документів, суд вважає їх безпідставними та відхиляє,враховуючи наступне.

Відповідно до п. 85.7. ст. 85 ПК України отримання копій документів оформляється описом. Копія опису, складеного посадовими (службовими) особами контролюючого органу, вручається під підпис платнику податків або його законному представнику. Якщо платник податків або його законний представник відмовляється від засвідчення опису або від підпису про отримання копії опису, то посадові (службові) особи контролюючого органу, які отримують копії, роблять відмітку про відмову від підпису.

З наявного у матеріалах справи акту перевірки №832/06-30-14-01/3112857 від 12.07.2018 вбачається, що на 14 сторінці акту (а.с.29) відповідачем було зазначено повний перелік документів, які було надано платником - ПрАТ "Житомир-Авто" у відповідь на запит контролюючого органу. Крім того, в якості додатку № 4 до акту перевірки №832/06-30-14-01/3112857 від 12.07.2018 (а.с.135) міститься узагальнений перелік документів, які було використано при проведенні перевірки ПрАТ "Житомир-Авто". Зазначений перелік підписано генеральним директором ПрАТ "Житомир-Авто" - ОСОБА_4 та головним бухгалтером - ОСОБА_5 без зауважень (а.с. 135, зворотній бік). У звязку з цим, суд приходить до висновку, що вимоги п. 85.7. ст. 85 ПК України відповідачем порушені не були.

Щодо доводів позивача про те, що у запиті від 02.07.2018 року відповідачем вимагались документи за минулі роки, які не входять в період перевірки, суд зазначає слідуюче.

Відповідно до наказу від 08.06.2018 №1119 (а.с.56) та направлення від 20.06.2018 №1302, 1303, 1304, 1305, 1306 у ПрАТ "Житомир-Авто" проводилась планова документальну перевірку щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.01.2015 по 31.03.2018 та з питань дотримання вимог законодавства по єдиному соціальному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 01.01.2011 по 31.03.2018.

Відємне значення обєкта оподаткування минулих податкових (звітних) років в сумі 5210756,00 грн. було задекларовано ПрАТ "Житомир-Авто" в декларації з податку на прибуток підприємства за 2015 рік (а.с.110-112). Відповідно до Додатку РІ до Декларації в рядку 3.2.4 "Різниці, на які зменшується фінансовий результат сума відємного значення обєкта оподаткування минулих податкових (звітних) років" задекларувало відємне значення обєкта оподаткування минулих податкових (звітних) років в сумі 5210756,00 грн. за 2015 рік (а.с.113-117). При цьому, відємне значення обєкта оподаткування минулих податкових (звітних) років в сумі 2549258,00 грн. виникло за період діяльності підприємства за 2013- 2014 роки.

Однак, оскільки зазначене відємне значення обєкта оподаткування минулих податкових (звітних) років за 2013- 2014 роки в сумі 2549258,00 грн. було відображено позивачем у в декларації з податку на прибуток підприємства за 2015 рік, яка відповідно до наказу від 08.06.2018 №1119 охоплювалася предметом перевірки, суд приходить до висновку, що, зазначаючи у запиті від 02.07.2018 необхідність надання позивачем документів за 2013-2014 роки, які підтверджують факт декларування суми відємного значення обєкта оподаткування минулих податкових періодів в декларації з податку на прибуток підприємства за 2015 рік в сумі 5210756,00 грн., контролюючий орган не вийшов за межі предмету перевірки, а тому, відповідно, мав право вимагати у позивача вищезазначені документи.

Підсумовуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку про правомірність прийнятого Головним управлінням ДФС у Житомирській області податкового повідомлення-рішення від 30.07.2018 № в частині зменшення відємного значення обєктом оподаткування податком на прибуток підприємства за 2013-2014 р.р. на суму 2549258,00 гривень.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем під час розгляду справи доведено, а також підтверджено наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів спростовано правомірність податкового повідомлення-рішення від 30.07.2018 № в частині зменшення відємного значення обєктом оподаткування податком на прибуток підприємства за 2013-2014 р.р. на суму відємного значення 2549258,00 гривень, а тому позов ПрАТ "Житомир-Авто" не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 90, 139, 159-160, 168, 210, 241-246, 250-251, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного, суд, -

вирішив:

В задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Житомир-Авто" (10004, Житомирська область, Житомирський район, с. Довжик, вул. Богунська, 1а. Код ) до Головного управління ДФС у Житомирській області ( 10003, м.Житомир, вул. Юрка Тютюнника, 7. Код ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.07.2018 №- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.Е.Черняхович

Повне судове рішення складене 24 січня 2019 року