Справа № 1240/2943/18
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2019 року справа №1240/2943/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Міронової Г.М., Казначеєва Е.Г., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2018 року у справі № 1240/2943/18 (головуючий суддя І інстанції Борзаниця С.В.), складеного в повному обсязі 23 жовтня 2018 року в м. Сєвєродонецьк Луганської області, за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

27 вересня 2018 року, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про:

- визнання протиправними дії управління щодо встановлення розстрочки у виплаті позивачу перерахованої пенсії за період з 01 січня 2018 року по теперішній час;

- зобов`язання відповідача розрахувати та виплатити позивачу заборгованість з нарахуванням компенсації втрати частини доходів з виплати сум пенсії без урахування розстрочки, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 21 лютого 2018 року Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб, за період з 01 січня 2018 року по дату прийняття рішення по даній справі;

- зобов`язання управління проводити позивачу виплату перерахованої пенсії в повному обсязі без урахування розстрочки, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 21 лютого 2018 року Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб (а.с. 3-4).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2018 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо встановлення розстрочки у виплаті ОСОБА_1 перерахованої пенсії за вислугу років з 01 січня 2018 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області розрахувати та виплатити позивачу заборгованість з виплати сум пенсії за період з 01 січня 2018 року по дату набрання рішенням суду по даній справі законної сили, без урахування розстрочки, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 21 лютого 2018 року Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів станом на дату виплати заборгованості у відповідному місяці. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області проводити позивачу виплату перерахованої пенсії в повному обсязі без урахування розстрочки, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 21 лютого 2018 року Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб, з дати набрання рішенням суду по даній справі законної сили (а.с. 39-42).

Не погодившись з судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтуванні апеляційної скарги, апелянт зазначив, що починаючи з 01 січня 2017 року законодавцем змінено правові підстави перерахунку пенсії військовослужбовцям та віднесено до повноважень Кабінету Міністрів України визначати умови, порядок проведення перерахунку пенсії та встановлювати розміри проведених виплат.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21 лютого 2018 №103 встановлено виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 01 січня 2018 року у таких розмірах: з 01 січня 2018 року - 50 відсотків; з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 01 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.

Постанова КМУ № 103 на час розгляду справи є чинною та підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Таким чином, нормативний підхід до розуміння норм права, що регулюють відносини перерахунку і виплати пенсій на умовах норм Закону № 2262-ХІІ, дає можливість зробити висновок, що зі зміною правового регулювання підстав проведення перерахунку пенсії Кабінету Міністрів України делеговано право встановлювати умови, порядок та розміри пенсійних виплат при перерахунку пенсії військовослужбовців, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, що узгоджується з функціями Уряду України, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України.

Після перерахунку з 01 січня 2018 року позивачу виплачується пенсія у розмірі, що склав 3 211,35 грн.: попередній розмір пенсії 1 864,57 грн. та 50% від підвищення 1 346,78 грн. В такому розмірі пенсія буде виплачуватися до 31 грудня 2018 року. В подальшому позивач буде отримувати пенсію у розмірі: з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року 3 884,74 грн.: попередній розмір пенсії 1 864,57 грн. та 75% від підвищення 2 020,17 грн.; з 01 січня 2020 року 4 558,13 грн.: попередній розмір пенсії 1 864,57 грн. та 100% від підвищення 2 693,56 грн.

Вважає, що виплата пенсії здійснюється відповідно до діючого законодавства.

Зазначив, що в даному випадку відсутні підстави для нарахування компенсації, оскільки відсутнє порушення строків виплати пенсії - порядок перерахування та виплати пенсії, встановлений Постановами № 103 та № 704, що прийняті на виконання п. 4 ст.63 Закону України № 2262; відсутня вина Головного управління, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України державні службовці діють на підставі та в межах повноважень, передбачених Конституцією та Законами України (а.с. 47-49).

Сторони в судове засідання не викликались, про дату, місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати в частині задоволених вимог, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області та отримує пенсію за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» по лінії Міністерства оборони України.

Позивач звернувся із заявою до відповідача з проханням провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Згідно довідки від 17 березня 2018 року №ФЕ 55631, виданої Луганським обласним військовим комісаріатом, яка надійшла до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області 27 березня 2018 року, розмір грошового забезпечення позивача становить 8 888,50 грн., а саме: посадовий оклад 4 790,00 грн., оклад за військовим званням (майор) 1 340,00 грн.; процентна надбавки за вислугу років (45 %) 2 758,50 грн.(а.с. 21).

З листа відповідача від 13 липня 2018 року № 9355/03-01 вбачається, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21 лютого 2018 №103 управлінням проведено перерахунок пенсії за довідкою про розмір грошового забезпечення з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби, що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 18 березня 2018 року № ФЕ 57155, виданою Луганським обласним військовим комісаріатом, яка надійшла до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області 27 березня 2018 року. Після проведення перерахунку, розмір пенсії склав 4558,13 грн. Згідно постанови № 103 підвищення складає 2 693,56 грн. З них виплачується: з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року щомісячно 50% від підвищення: 1346,78 грн.; з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року щомісячно 75% від підвищення:2020,17 грн.; з 01 січня 2020 року щомісячно 100% від підвищення: 2693,56 грн. Таким чином, відповідно до постанови № 103 позивач буде отримувати пенсію в розмірі: з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року щомісячно 3211,35 грн.; з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року щомісячно 3884,74 грн.; з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 щомісячно 4558,13 грн. (а.с. 5).

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що станом на час розгляду справи позивачу не здійснена виплата в повному обсязі перерахованої пенсії на підставі довідки від 17 березня 2018 року № ФЕ 55631, виданою Луганським обласним військовим комісаріатом. Не погодившись із виплатою пенсії в неповному обсязі, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що порушене право позивача на отримання пенсійних виплат у повному обсязі має бути відновленим у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції частково погоджується з рішенням суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року (далі Закон № 2262) перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Частиною 3 ст. 63 Закону № 2262 визначено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21 лютого 2018 №103 (далі Постанова № 103) визначений порядок перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262 до 01 березня 2018 року з урахуванням виплат, що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (далі - Постанова № 704).

З аналіз змісту Постанови № 103 суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

Пункт 1 вказаної постанови містить положення щодо перерахунку пенсії, призначеної згідно із Законом № 2262 до 01 березня 2018 року, з урахуванням відповідних виплат, що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови № 704.

Пунктом 2 визначено, що виплати перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій проводити з 01 січня 2018 року у таких розмірах: з 01 січня 2018 року 50 відсотків; з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року 75 відсотків; з 01 січня 2020 року 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.

Таким чином, Постановою № 103 визначений порядок, яким виплата сум підвищення перерахованої пенсії фактично зменшена (виплата 50 та 75 відсотків) та розстрочена на значний термін (протягом 2018-2020 років), що порушує право позивача на отримання усієї суми підвищеної пенсії, яка повинна була розрахована та виплачена відповідачем на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262, та внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 (далі-Порядок №45).

Пунктами 2 та 3 Постанови № 103 встановлена процедура виплати сум перерахованої пенсії у зменшеному розмірі та сама виплата різниці у сумі перерахованої пенсії розстрочена на тривалий період.

Однак, нормами Закону № 2262 не визначене питання стосовно того, що виплата перерахованих сум пенсій може бути розстрочена у зменшеному розмірі (50 та 75 відсотків).

Статтею 1-1 Закону № 2262 визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Постановою № 103 прямо визначено, що вона прийнята відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону № 2262.

Частиною 4 ст. 63 Закону № 2262 визначено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином, ч. 4 ст. 63 Закону № 2262 прямо встановлено, що Кабінет Міністрів України визначає умови, порядок та розміри виключно перерахунку усіх призначених за цим Законом пенсій у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Частиною 4 ст. 63 Закону № 2262 не визначене та не передбачене право Кабінету Міністрів України визначати умови, порядок та розміри виплати перерахованих пенсій, що в наявності в Постанові № 103.

Загальний порядок виплати пенсій визначений ст. 52 Закону № 2262, відповідно до ч. 3 якої виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.

В свою чергу, ч. 2 ст. 55 Закону № 2262 передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України.

Згідно з ч. 3 ст. 113 Конституції України Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Отже, у випадку суперечності норм підзаконного акту нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

Норми Закону № 2262 (а саме ч. 3 ст. 52, ч. 2 ст. 55, ч. 4 ст. 63) мають вищу юридичну силу, ніж норми постанови Кабінету Міністрів України (а саме - постанови № 103), які розвивають чи деталізують окремі положення зазначеного Закону, та не повинні суперечити положенням Закону.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що з урахуванням приписів ч. 3 ст. 113 Конституції України, ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України положення Постанови № 103 відносно умов, порядку та розмірів виплати сум перерахованих пенсій до спірних правовідносин не повинні застосовуватися, оскільки відповідно до змісту ч. 4 ст. 63 Закону № 2262 зовсім не визначені такі повноваження Кабінету Міністрів України.

Крім того, Постановою № 103 не скасовувалася та не визнавалася нечинною Постанова № 45. До останньої постанови були лише внесені зміни щодо змісту пунктів Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 (далі Порядок №45), відносно умов та розмірів перерахунку пенсії.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що повним відновленням прав позивача є як нарахування пенсії, так і її виплата в повному обсязі з врахуванням виплати перерахованої суми пенсії за попередній період, що відповідачем зроблено не було, та стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом.

Зазначені обставини свідчать про необхідність відновлення права позивача на отримання у повному об`ємі належних йому сум за період з 01 січня 2018 року, які повинні бути розраховані та виплачені відповідно до чинних у зазначений період нормативно-правових актів без урахування розстрочки, передбаченої постановою № 103.

Щодо встановлення компенсації втрати частини доходів станом на дату виплати заборгованості у відповідному місяці, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 55 Закону № 2262 передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Статтею 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків її виплати» від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків її виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків її виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно ст. 4 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

На підставі вищевикладеного, суд апеляційної інстанції першої погоджується з висновком суду першої інстанції щодо зобов`язання відповідача розрахувати та виплатити позивачу заборгованість з нарахуванням компенсації втрати частини доходів з виплати сум пенсії, доводи апеляційної скарги в цій частині є незмістовними.

Під час розгляду справи достовірно встановлено, що відповідач порушив строки виплати пенсії в повному обсязі позивачу з власної вини, оскільки застосував положення Постанови № 103 без належного врахування та застосування положень ст. ст. 11, ч. 3 ст. 52, ч. 2 ст. 55, ч. 4 ст. 63 Закону № 2262, які мають вищу юридичну силу та підлягали аналізу та застосуванню в першу чергу, відтак ці доводи апеляційної скарги судом апеляційної інстанції не приймаються.

Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції безпідставне задовольнив позовні вимоги про зобов`язання відповідача проводити позивачу виплату перерахованої пенсії в повному обсязі без урахування розстрочки, з дати набрання рішенням суду по даній справі законної сили, з огляду на наступне.

Вищевказана вимога позивача носить загальний характер та є вимогою на майбутнє.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що 1. кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Таким чином, метою та завданням адміністративного судочинства, зокрема, є захист та поновлення порушених прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка звернулась з відповідним позовом до суду.

Тобто, лише порушене право підлягає захисту, а не ті права та інтереси які, можливо, у майбутньому будуть порушені.

Суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що рішення суду не може бути прийнято на майбутнє, не може ґрунтуватися на припущеннях та домислах, котрі на момент ухвалення рішення ще не відбулись, оскільки таке рішення суперечитиме законодавчо визначеним принципам і завданням адміністративного судочинства.

Відтак, суд апеляційної інстанції вважає недоцільним зобов`язувати відповідача проводити спірні виплати з дати набрання рішенням суду по даній справі законної сили, з огляду на те, що у суду відсутні докази, що рішення суду апеляційної інстанції (яке набрало законної сили та є обов`язковим для виконання) не буде виконано відповідачем.

Щодо заявленого клопотання позивача про зупинення провадження у справі до набрання чинності рішення Окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 826/10205/18, наданого до канцелярії суду апеляційної інстанції 21 та 22 січня 2019 року, суд апеляційної інстанції не вважає за потрібне його задовольняти та зупиняти провадження у справі, оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості для вирішення справи по суті.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області проводити ОСОБА_1 виплату перерахованої пенсії в повному обсязі без урахування розстрочки, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 21 лютого 2018 року Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб, з дати набрання рішенням суду по даній справі законної сили.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області задовольнити частково.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2018 року у справі № 1240/2943/18 скасувати в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області проводити ОСОБА_1 виплату перерахованої пенсії в повному обсязі без урахування розстрочки, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 21 лютого 2018 року Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб, з дати набрання рішенням суду по даній справі законної сили та відмовити у задоволені позовних вимог у цій частині.

В іншій частині рішення Луганського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2018 року у справі № 1240/2943/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 січня 2019 року.

Судді Т.Г. Арабей

Е.Г. Казначеєв

Г.М. Міронова