Справа № 2540/2866/18
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2019-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2540/2866/18 Суддя (судді) першої інстанції: Соломко І.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Ганечко О.М. та Сорочка Є.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Голови Новгород - Сіверської міської ради Чернігівської області Бондаренка Олега Анатолійовича на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Голови Новгород - Сіверської міської ради Чернігівської області Бондаренка Олега Анатолійовича про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язанні вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Голови Новгород - Сіверської міської ради Чернігівської області Бондаренка Олега Анатолійовича, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання йому відповіді на запит від 03.05.2017 року про те, в які терміни будуть розроблені умови яким повинні відповідати благоустроєні житлові приміщення, які надаються громадянам по місту Новгород - Сіверський Чернігівської області;

- зобов'язати відповідача надати відповідну інформацію в строк п'ятнадцяти днів.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права. Зокрема, вказував на відсутність компетенції у відповідача визначати благоустроєність житлових приміщень відповідно вимог населеного пункту.

Справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження відповідно до ст. 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, 20.04.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою, якій просив надати інформацію, яким вимогам має відповідати благоустроєне жиле приміщення по місту Новгород-Сіверський Чернігівської області.

03.05.2017 Новгород Сіверським міським головою надано відповідь за № 03-17/965, в якій зазначено, що умови про надання житлових приміщень по місту Новгород-Сіверський не розроблялись та не затверджувались.

03.05.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив надати інформацію, в які терміни буде вирішено питання щодо затвердження умов, яким повинні відповідати благоустроєні житлові приміщення, на що отримав відповідь від 04.06.2018 № 03-17/1236, в якій зазначено, що умови про надання житлових приміщень по місту Новгород- Сіверський не розроблялись та не затверджувались, але міська рада керується «Житловим Кодексом», де чітко передбачені умови, за якими заборонено вселення у жилі приміщення, а саме: 1) в результаті вселення наймача, піднаймача розмір жилої площі, що припадатиме на кожну особу, яка проживає у цьому приміщенні, буде меншим за установлений для надання жилих приміщень; 2) якщо наймач, піднаймач жилого приміщення або член його сім'ї в квартиру, в якій проживають два або більше наймачів, вселяє особу, яка хворіє на тяжку форму хронічного захворювання, 3) При наданні жилих приміщень не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі, старшими за дев'ять років, крім подружжя. 4) Не допускається також заселення квартири, збудованої для однієї сім'ї, двома і більше сім'ями або двома і більше одинокими особами.

05.06.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив надати йому інформацію, яким умовам має відповідати благоустроєне житлове приміщення, яке надається громадянам м. Новгород-Сіверський, Чернігівської області, оскільки відповіді на поставлені питання в раніше поданих заявах він не отримав.

15.07.2018 відповідачем надано відповідь № 03-17/1502, в якій повідомлено, що у законодавстві України відсутній єдиний порядок визнання приміщення жилим, так само не існує єдиного порядку визнання жилих приміщень непридатними для проживання.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання відповіді, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам колегія суддів виходить з наступного.

Згідно зі статтею 40 Конституції України кожна особа має право направляти письмові звернення до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, які зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону № 393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Приписами частин третьої та четвертої статті 15 Закону № 393/96-ВР передбачено, що відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам.

Згідно з частиною першою статті 20 Закону № 393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Як вбачається з матеріалів справи, 03 травня 2017 року позивач вдруге звернувся до голови міської ради із відповідною заявою, в якій просив, крім іншого, в які терміни буде вирішено питання щодо затвердження умов, яким повинні відповідати благоустроєні житлові приміщення, які надаються громадянам, по місту Новгород-Сіверський Чернігівської області.

Проте, відповідь суб'єкта владних повноважень від 04.06.2018 року № 03-17/1236 не містить інформацію, яку запитував позивач, а саме: в які терміни будуть розроблені умови, яким повинні відповідати благоустроєні житлові приміщення в м. Новгород-Сіверькому Чернігівської області, що не відповідає вимогам в розумінні ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» та свідчить про наявність протиправної бездіяльності відповідача при розгляду питання з яким звернувся позивач.

Отже, позивач реалізувавши своє право наданого їм Конституцією України та Законом України «Про звернення громадян» та звернувшись до органу місцевого самоврядування із заявою щодо реалізації своїх соціально-економічних, та особистих прав і законних інтересів не отримав відповіді у повному обсязі з боку суб'єкта владних повноважень щодо терміну розроблення умов, яким повинні відповідати благоустроєні житлові приміщення в м. Новгород-Сіверькому Чернігівської області, на якого за ст.ст. 15,19 Закону України «Про звернення громадян» покладений обов'язок об'єктивно, всебічно і вчасно розглядати заяви, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

При цьому посилання апелянта на відсутність компетенції у відповідача визначати благоустроєність житлових приміщень відповідно вимог населеного пункту є помилковими, з огляду на наступне.

Статтею 113 Житлового кодексу України передбачені вимоги, що пред'являються до благоустроєного жилого приміщення, яке надається у зв'язку з виселенням. Так, надане громадянам у зв'язку з виселенням інше благоустроєне жиле приміщення повинно знаходитись у межах даного населеного пункту і відповідати вимогам статті 50 цього Кодексу (встановленим санітарним та технічним нормам). Громадянам, які займали окрему квартиру, повинно бути надано окрему квартиру. Якщо наймач займав більш як одну кімнату, йому надається жиле приміщення, що складається з того ж числа кімнат за розміром жиле приміщення має бути не меншим за те, яке займав наймач, однак у межах норми жилої площі. Якщо наймач або член сім'ї, що проживає разом з ним, має право на додаткову жилу площу і фактично користується нею, жиле приміщення надається з урахуванням норми додаткової жилої площі. У разі виселення з жилого приміщення, меншого за розміром, ніж це передбачено для надання жилого приміщення в даному населеному пункті, виселюваному надається жиле приміщення відповідно до встановленого розміру.

Тобто, встановлюються критерії до житлового приміщення, що надається особі для проживання. Воно, має бути благоустроєним стосовно умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним і технічним вимогам.

Санітарні і технічні вимоги передбачають умови, за яких можливе проживання людини без шкоди для її здоров'я. Благоустроєність визначається наявністю в житловому приміщенні комунальних зручностей (водопроводу, каналізації, опалення, газопостачання тощо). Таким чином, приміщення може відповідати санітарним і технічним вимогам, але бути невпорядкованим, і навпаки. Слід враховувати, що рівень благоустрою в різних населених пунктах і місцевостях є різним. Тому вирішення питання про упорядженість наданого житлового приміщення законодавство позв'язує з конкретними умовами населеного пункту, в якому воно було надане. Тому вирішення питання про упорядженість наданого житлового приміщення законодавство позв'язує з конкретними умовами населеного пункту, в якому воно було надане,

Відповідно до п.п. 8,17 ч.1 статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: видача ордерів на заселення жилої площі в будинках державних та комунальних організацій; видача дозволу на порушення об'єктів благоустрою у випадках та порядку, передбачених законом.

Отже, вирішення питання позивача, викладеному у запиті від 03 травня 2017 року щодо терміну розроблення умов, яким повинні відповідати благоустроєні житлові приміщення в м. Новгород-Сіверькому Чернігівської області за ЖК України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» належить Новгород - Сіверській міській раді Чернігівської області.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанцій у справі про задоволення позовних вимог, оскільки відповідач діяв всупереч ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.2 ст. 2 КАС України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2018 року та не можуть бути підставами для його скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та прийняв законне і обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Голови Новгород - Сіверської міської ради Чернігівської області Бондаренка Олега Анатолійовича залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС.

Головуючий суддя:

Судді: