Справа № 1.380.2019.000306
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2019-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.000306
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

25 січня 2019 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Костецький Н.В., перевіривши матеріали позовної заяви Східницької селищна рада м.Борислава Львівської області до виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області про визнання незаконними і скасування рішень, -

в с т а н о в и в :

Східницька селищна рада м.Борислава Львівської області звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області, у якому просить суд:

- визнати незаконним і скасувати рішення виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області від 06.12.2018 № 293 «Про оформлення права власності за територіальною громадою міста Борислава на нежитлову будівлю на вул. золота Баня, 20 у смт. Східниця»;

- визнати протиправним і скасувати рішення державного реєстратора Бориславської міської ради Львівської області ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 44594687 від 13.12.2018.

Вимоги обгрунтовує тим, що 06.12.2018 виконавчим комітетом Бориславської міської ради Львівської області прийнято рішення № 293 «Про оформлення права власності за територіальною громадою міста Борислава на нежитлову будівлю», яким вирішено оформити право власності за територіальною громадою м. Борислава, в особі Бориславської міської ради на обєкт нерухомого майна - нежитлову будівлю загальною площею 188,2 квм., яка розташована за адресою: вул. Золота Баня, 20 смт. Східниця, Львівська область. Відтак, за наслідком розгляду заяви депутатів селищної ради щодо передачі на баланс та оформлення права власності на будівлю східницької амбулаторії за територіальною громадою смт.Східниця стало оформлення права власності за територіальною громадою м.Борислава. Вважає, що рішення виконавчого комітету прийнято з порушенням процедури, є економічно не доцільним та таким, що суперечить інтересам Східницької територіальної громади. Враховуючи те, що зазначене рішення виконавчого комітету прийняте зі значними порушеннями, вважає рішення державного реєстратора Бориславської міської ради ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 44594687 від 13.12.2018, також є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб'єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Водночас, при вирішенні питання про розмежування компетенції щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб'єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим, вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб'єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб'єктами стосовно їх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єкта (суб'єктів), а останній (останні) відповідно зобов'язаний виконувати вимоги та приписи такого суб'єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові ОСОБА_2 Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 914/2006/17.

Вимогами у даній справі є визнання незаконним і скасувати рішення виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області від 06.12.2018 № 293 «Про оформлення права власності за територіальною громадою міста Борислава на нежитлову будівлю на вул. золота Баня, 20 у смт. Східниця» та визнання протиправним і скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на об'єкт нерухомості, що пов'язане з порушенням прав позивача на об'єкт нерухомості іншою особою (територіальною громадою міста Борислава), за якою відповідачем зареєстровано право власності на спірний об'єкт нерухомості.

Відтак, спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки в даному випадку мають місце приватноправові відносини, які вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Позивач фактично обґрунтував позовні вимоги наявністю у нього права і відсутністю такого права у третіх осіб і, як наслідок, відсутністю у них правомірного інтересу щодо фіксації свого права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що даний спір пов'язаний з порушенням цивільних прав позивача на об'єкт нерухомості іншою особою, за якою зареєстровано вказане право. Такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав.

Отже, спір у цій справі не є публічно-правовим.

Відтак, в зазначеній категорії справ вирішуються спори про цивільне право між особою, яка вимагає скасування державної реєстрації, й особою, за якою зареєстровано право чи обтяження, а тому, у даному випадку, мають розглядатися судами господарської або цивільної юрисдикції залежно від суб'єктного складу сторін спору.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові ОСОБА_2 Верховного Суду від 09.09.2018 у справі № 823/2042/16.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Аналіз зазначеної норми міжнародного права свідчить, що обов'язково суд повинен бути встановлений законом, тобто кожен має право на розгляд справи компетентним судом, компетентність якого встановлюється тільки законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" від 12.10.1978 р. вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Роз'яснити позивачу його право на звернення до суду з позовом в порядку господарського судочинства.

З огляду на викладене суддя дійшов висновку, що позовну заяву позивача не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства і на підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України слід відмовити у відкритті провадження у даній справі.

Керуючись ст. ст. 170, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

ухвалив:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Східницької селищна рада м.Борислава Львівської області до виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області про визнання незаконними і скасування рішень.

2. Роз'яснити позивачу його право на звернення до суду з позовом в порядку господарського судочинства, та, що відповідно до ч. 5 ст. 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

3. Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі невідкладно надіслати особі яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї документами.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статями 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідні положення цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Костецький Н.В.