Справа № 288/1826/18
Суддя: Рудник М. І.
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 288/1826/18
Провадження № 2-а/288/3/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

за участю секретаря судових засідань - Добрянської В.П.,

позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області адміністративну справу у порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_2 до капрала поліції роти № 2 батальйону № 1 в Житомирській області Іванюхи Сергія Віталійовича про визнання протиправними дій та скасування постанови серії ЕАВ № 802620 від 19 грудня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до капрала поліції роти № 2 батальйону № 1 в Житомирській області Іванюхи Сергія Віталійовича (далі - відповідач) про визнання протиправними дій та скасування постанови серії ЕАВ № 802620 від 19 грудня 2018 року, в якому зазначив, що він 19 грудня 2018 року рухався транспортним засобом «RENAULT FCT» д.н.з. НОМЕР_1 по Київському шосе у напрямку міста Житомир, та був зупинений патрульним автомобілем білого кольору. До нього підійшов поліцейський Іванюха Сергій Віталійович та вимагав пред'явити документи та сказав, що позивач порушив вимоги ПДД, а саме: п. 8.7.3. ґ ПДР, проїхавши заборонений сигнал світлофору жовтого кольору. Внаслідок чого поліцейським було винесено постанову серії ЕАВ № 802620 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу розміром 425 гривень 00 копійок.

Позивач вказує, що він під'їжджаючи до світлофору зі швидкістю близько 30-40 км/год звернув увагу на сигнал світлофора, який блимав зеленим, тобто дозволяв проїзд і позивач продовжив рух. Якщо навіть брати до уваги те, що маневр він закінчив на жовте світло світлофора, його дії все одно відповідали вимогам п.п. 8.10, 8.11, 16.8 ПДР України.

Відповідач Іванюха Сергій Віталійович вимагав пред'явити документи, а переглянувши документи повідомив, що на позивача буде складено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, при цьому не ознайомивши позивача з його правами, передбаченими статтями 268 КУпАП та 63 Конституції України.

Дану постанову позивач вважає необґрунтованою та незаконною, яка підлягає скасуванню, оскільки не відображає дійсних обставин справи, винесена з порушенням чинного законодавства щодо її змісту та процедури, жодних доказів на підтвердження його вини до матеріалів справи не долучено, Правил дорожнього руху він не порушував, проїхав перехрестя на зелений сигнал світлофора.

Позивач просить визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції роти № 2 батальйону № 1 в Житомирській області, капрала поліції Іванюхи Сергія Віталійовича та скасувати постанову винесену Іванюха Сергієм Віталійовичем серії ЕАВ № 802620 від 19 грудня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП.

Відповідно до ухвали суду від 21.12.2018 року по справі відкрито провадження у справі за правилами глави 10 КАС України, у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомлення (виклику) сторін.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх в повному обсязі.

Копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками, які направлялись на адресу відповідача отримано, що підтверджується матеріалами справи, а саме: повідомленням про вручення поштового відправлення, яке отримали 26 грудня 2018 року, 08 січня 2019 року та 09 січня 2019 року, однак станом на 22 січня 2019 року відповідачем не подано відзиву протягом строку, встановленого судом, відповідно до положень статті 162 КАС України.

Клопотань від учасників процесу про розгляд справи у поряду загального позовного провадження не надходило.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надійшло, відповідно до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України, тому суд з власної ініціативи розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши письмові докази, які знаходяться в матеріалах справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законом України.

Згідно ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В силу ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є, справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 802620 від 19 грудня 2018 року ОСОБА_2 керуючи автомобілем «RENAULT FCT» д.н.з. НОМЕР_1 в місті Житомирі по Київському шосе 22 км, здійснив проїзд на жовтий заборонений сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3. ґ ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень 00 копійок.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

До компетенції органів Національної поліції відповідно до ст. 222 КУпАП віднесено розгляд справи, передбачених ч.ч. 1, 2, 3 ст. 122, ст.ст. 124-1 126 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Тобто, складення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення є складовою виконання посадовою особою Національної поліції України своїх процесуальних обов'язків передбачених законом.

Відповідно до положення п. 8.7.3. сигнали світлофора мають такі значення: ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Пунктом 1.3 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують правила дорожнього руху, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як вбачається з п. 8.11. ПДР (затверджені Постановою від 10.10. 2001 року № 1306) водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому п. 8.10. Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатись далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 16.8. ПДР України, водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.

Таким чином якщо позивач і закінчував маневр на жовте світло світлофора, то його дії відповідають вимогам п.п. 8.10, 8.11, 16.8. Правил дорожнього руху України.

Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов'язана: по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а по-друге, відповідно до ст. 252 КУпАП дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідач в судове засідання не з'явився, будь-яких доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові не надав, не спростував вказане твердження позивача, що він виїжджав та проїжджав перехрестя на зелений колір світлофора.

При цьому, згідно з ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, що відповідачем не було доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що позивач здійснив проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофора, то підстави вважати, що позивач порушив вимог п. 8.7.3 «ґ» ПДР України - відсутні.

Таким чином, оскаржувана постанова від 19.12.2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відеофіксації порушення позивачем правил дорожнього руху тощо.

Так єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

Керуючись статтями 19, 55 Конституції України; Законом України «Про Національну поліцію»; «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853; статтями 122, 251, 268, 278, 283, 284 КУпАП; статтями 2, 5, 7, 9, 72, 77, 80, 90, 229, 241-246, 250, 251, 255, 257, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до капрала поліції роти № 2 батальйону № 1 в Житомирській області Іванюхи Сергія Віталійовича про визнання протиправними дій та скасування постанови серії ЕАВ № 802620 від 19 грудня 2018 року - задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції роти № 2 батальйону № 1 в Житомирській області капрала поліції Іванюхи Сергія Івановича при винесенні постанови серії ЕАВ № 802620 від 19 грудня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП.

Скасувати постанову інспектора патрульної поліції роти № 2 батальйону № 1 в Житомирській області капрала поліції Іванюхи Сергія Івановича серії ЕАВ № 802620 від 19 грудня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів із дня його складання в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса у особи відсутня.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник