Справа № 540/2634/18
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/2634/18
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Нижньосірогозької районної державної адміністрації Херсонської області про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулась до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Нижньосірогозької районної державної адміністрації Херсонської області (далі-відповідач, Управління), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення від 28.08.2018 р. № 292, а також зобов'язати відповідача призначити ОСОБА_1 державну соціальну допомогу як малозабезпеченій сім'ї в період з 30.05.2018р. по 30.11.2018р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.05.2018р. позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям та допомоги на дітей одиноким матерям на строк з червня 2018 року по листопад 2018 року. Позивач вважає, що має право на отримання зазначеної допомоги, оскільки проживає у будинку своєї матері, не маючи ні підсобного господарства, ні земельної ділянки, а також в період з 12.10.2017р. по 12.04.2018р. була зареєстрована як безробітна, отримуючи допомогу по безробіттю. З 19.04.2018р. позивач прийнята на посаду покоївки санаторію "Чайка". Відповідно до рішення від 29.08.2018р. №292 відповідач відмовив позивачу у призначенні соціальної допомоги як малозабезпеченій сім'ї, посилаючись на ч.2 ст.7 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям", а саме у зв'язку з тим, що позивач протягом 7 днів, що передували зверненню до УСЗН Нижньосірогозької районної державної адміністрації Херсонської області не працювала та на момент звернення працювала менше трьох років, що передували місяцю її звернення за призначенням вказаної допомоги.

Вказане рішення позивач вважає протиправним, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою від 28.12.2018р. провадження у справі відкрите, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Цією ж ухвалою запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву у п'ятнадцятиденний строк.

Відповідачем наданий відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що останній просить відмовити в задоволенні позову з огляду на наступне. ОСОБА_1 звернулась до Управління із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям та допомоги на дітей одиноким матерям 30 травня 2018 року та надала відповідний пакет документів. Відповідно до записів у трудовій книжці позивач перебувала на обліку у Нижньосірогозькій районній філії Херсонського обласного центру зайнятості з 19.10.2017 року по 12.04.2018 року та відповідно до витягу з наказу Приватного багатопрофільного підприємства "Парітет" від 19.04.2018 року № 13- позивач була прийнята на посаду покоївки санаторію "Чайка" з 19 квітня 2018 року. Оскільки ОСОБА_1 було знято з реєстрації як безробітної з 12.04.2018 року, а працевлаштувалася на роботу вона 19.04.2018 року, в період з 13.04. 2018 р. по 18.04.2018 року вона не працювала та не перебувала на обліку в центрі зайнятості.

Приймаючи рішення про відмову у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям ОСОБА_1 відповідач виходив з того, що позивач - працездатна особа працездатного віку і відповідно до абзацу другого частини першої статті 7 вищезазначеного Закону для призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям повинна була працювати або перебувати на обліку як безробітна в центрі зайнятості саме протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (тобто, в період з 01.02.2018 року по 30.04.2018 року). Законодавством не передбачено, що особа могла б працювати або перебувати на обліку в центрі зайнятості у будь-які три місяці, а чітко зазначено - "три місяці, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги". Також відповідач вважає, що термін "протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги" необхідно розуміти як "протягом трьох повних місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги", а не "протягом двох з половиною місяців з трьох місяців" або "протягом декількох днів з трьох місяців". Тобто, допомога не призначається, якщо хоча б один день з трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги, особа не працювала або не перебувала на обліку в центрі зайнятості (у випадку з ОСОБА_1 перерва становить 6 днів).

На підставі викладеного відповідач вважає оспорювань рішення правомірним, а позов необґрунтованим.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши норми законодавства (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), суд встановив наступне.

30 травня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Управління соціального захисту населення Нижньосірогозької районної державної адміністрації Херсонської області із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям та допомоги на дітей одиноким матерям за період з 30.05.2018р. по 30.11.2018р. До заяви позивач додала відповідний пакет документів, визначений частиною третьої статті 4 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям", а саме: довідку про доходи у квітні 2018 року, видану Приватним багатопрофільним підприємством "Парітет" від 29 травня 2018 року № 1/66; витяг з наказу Приватного багатопрофільного підприємства "Парітет" від 19 квітня 2018 року № 13-К про прийняття ОСОБА_1 на посаду покоївки санаторію "Чайка" з 19 квітня 2018 року; довідку Нижньосірогозької районної філії Херсонського обласного центру зайнятості від 14 травня 2018 року № 01-3-696 про перебування ОСОБА_1 на обліку як безробітної по 12 квітня 2018 року включно та її доходи за період з 01 листопада 2017 року по 12 квітня 2018 року; копію трудової книжки ОСОБА_1; декларацію про доходи та майно осіб, які входять до складу сім'ї; довідку про реєстрацію місця проживання особи.

З копії трудової книжки вбачається, що позивач перебувала на обліку у Нижньосірогозькій районній філії Херсонського обласного центру зайнятості з 19 жовтня 2017 року по 12 квітня 2018 року, а з 19 квітня 2018 року прийнята на посаду покоївки санаторію "Чайка" на підставі наказу Приватного багатопрофільного підприємства "Парітет" від 19 квітня 2018 року № 13- К.

29 серпня 2018р. відповідачем прийнято рішення №292 про відмову в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї з тих підстав, що позивач не перебувала у трудових відносинах протягом трьох місяців, які передують місяцю звернення за призначенням допомоги.

Крім того, позивач звернулась на урядову "гарячу лінію" щодо призначення та виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям. Листом від 02.10.2018р. №08-2588-13/1 Департамент соціального захисту населення Херсонської облдержадміністрації повідомив позивача про те, що рішенням №292 Управління соціального захисту населення Нижньосірогозької районної державної адміністрації Херсонської області відмовлено у призначенні вказаної допомоги.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням позивач звернулась до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини суд враховує наступні обставини та приписи законодавства.

Згідно абз.2 ст.1 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям" від 01.06.2000 №1768-ІІІ (далі Закон №1768-ІІІ) державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім'ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім'ї.

Відповідно до ст. 4 Закону №1768-ІІІ для надання державної соціальної допомоги подається заява уповноваженим представником сім'ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. У заяві дається згода сім'ї на збір інформації про неї, про її власність, доходи та майно, що необхідна для мети цього Закону.

Умови призначення і виплати малозабезпеченим сім'ям державної соціальної допомоги, передбаченої Законом України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям" визначені Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 №250 (далі-Порядок КМУ №250), згідно з положеннями якого державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім'ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї. Соціальна допомога також може бути призначена і виплачена за місцем фактичного проживання уповноваженого представника сім'ї за умови подання довідки про неотримання такої допомоги в органах соціального захисту населення за місцем реєстрації.

Пунктом 10 Порядку № 250 визначено, що соціальна допомога не призначається у разі, коли, зокрема, працездатні члени малозабезпеченої сім'ї не працюють, не служать, не вчаться за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах I - IV рівня акредитації протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню; осіб, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку; осіб, які доглядають за інвалідами I групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, за інвалідами II групи внаслідок психічного розладу, а також за особами, які досягли 80-річного віку; фізичних осіб, які надають соціальні послуги).

Аналогічні положення закріпленні у абз. 2 ч.1 ст. 7 Закону № 1768-ІІІ.

Судом встановлено, що підставою для відмови позивачеві у призначенні соціальної допомоги слугувало те, що у період з 12.04.2018 по 19.04.2018 позивач не працювала, а тому, на думку відповідача, вважається такою, що не працювала протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення.

Проаналізувавши викладені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що відповідачем помилково тлумачиться вказані норми, оскільки за приписами абзацу 2 ч.1 ст. 7 Закону №1768-ІІІ, так і п.10 Порядку КМУ №250 допомога не призначається, якщо особа не працює, не служить, не навчається за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах I - IV рівнів акредитації протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги допомога, тобто в даному випадку йде мова саме про повні три місяці, що передують місяцю звернення, протягом яких особа не працювала.

З наявних матеріалів справи вбачається, що позивача було знято з реєстрації як безробітної з 12.04.2018р., а працевлаштувалась на роботу 19.04.2018р., тобто позивач не була працевлаштована протягом шести днів - з 13.04.2018р. по 18.04.2018р. Вказаний факт визнаний сторонами. Крім того, на момент звернення до відповідача позивач була працевлаштована.

Суд звертає увагу, що зазначений факт був єдиною підставою для відмови позивачу у призначенні державної соціальної допомоги. Інші обставини, які б перешкоджали у наданні державної соціальної допомоги відсутні.

Крім того, суд звертає увагу на вимоги щодо рішення про призначення державної соціальної допомоги чи про відмову в її наданні, встановлені положеннями Закону № 1768-ІІІ.

Так, відповідно до ст.4 Закону № 1768-ІІІ рішення про призначення державної соціальної допомоги чи про відмову в її наданні приймається місцевою державною адміністрацією протягом десяти календарних днів і наступного після його прийняття дня надсилається уповноваженому представнику малозабезпеченої сім'ї.

Рішення про відмову в наданні державної соціальної допомоги має бути вмотивованим і містити роз'яснення порядку його оскарження.

При цьому, позивач звернулась до відповідача із заявою 30.05.2018р., рішення ж прийнято 29.08.2018р., тобто значно пізніше, ніж встановлено законодавством. До того ж рішення від 29.08.2018р. про відмову у призначенні позивачу допомоги не містить роз'яснення порядку його оскарження, що також є порушенням вимог, встановлених Законом №1765-ІІІ.

Відповідно до п.8 Порядку КМУ №250 соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи.

Враховуючи встановлені обставини у справі та досліджені докази, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення відповідача прийнято з порушенням норм чинного законодавства, воно не може відповідати критеріям правомірності, визначених ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з чим, суд, враховуючи вимоги ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати оскаржуване рішення, зобов'язавши відповідача призначити позивачу та виплатити державну соціальну допомогу як малозабезпеченій сім'ї відповідно до ст.3 Закону №1768-ІІІ, починаючи з 30.05.2018.

При цьому, суд звертає увагу, що у резолютивній частині позову дата оскаржуваного рішення №292 зазначена 28.08.2018р., однак зі змісту позовної заяви та з матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення №292 прийняте 29.08.2018р., тому суд оцінює правомірність рішення №292 від 29.08.2018р.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Статтею 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведена правомірність прийнятого рішення, тому воно підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судові витрати у даній справі складаються з судового збору, який підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

З огляду на викладене суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Нижньосірогозької районної державної адміністрації Херсонської області від 29.08.2018р. №292 про відмову у призначенні ОСОБА_1 державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сімї.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Нижньосірогозької районної державної адміністрації Херсонської області (74701, Херсонська область, смт. Нижні Сірогози, вул.Височина, 5, ) призначити та виплатити ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) державну соціальну допомогу як малозабезпеченій сім'ї, починаючи з 30 травня 2018р.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Нижньосірогозької районної державної адміністрації Херсонської області ((74701, Херсонська область, смт. Нижні Сірогози, вул.Височина, 5, ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Пекний А.С.

кат. 112030400