Справа № 810/4140/18
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/4140/18 Суддя (судді) першої інстанції: Леонтович А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача: Беспалова О. О.

суддів: Пилипенко О. Є., Парінова А. Б.

за участю секретаря: Присяжної Д. В.

представників позивача Кривошея О. І., Поцелова А. О., представника відповідача Куліди А. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Допомога-1» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2018 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення: 17 годин 58 хвилин, дата складання повного тексту: 29 жовтня 2018 року) у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Допомога-1» до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Допомога-1» звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.06.2018 р. № .

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, вважаючи, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що первинним документом бухгалтерського обліку касових операцій з оприбуткування готівкових коштів в касі підприємства є саме прибутковий касовий ордер. Матеріалами справи в достатній мірі підтверджується, що п'ять касових ордерів були складені в день готівкової операції, містять усі необхідні реквізити та не мають зауважень з боку відповідача.

Далі апелянт зауважує, що реквізити касових ордерів ідентично відображені в касовій книзі, що також не заперечується відповідачем.

Апелянт звертає увагу суду на те, що нумерація сторінок касової книги та контроль за правильністю ведення касової книги регулюються п. п. 4.2, 4.5 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБ України від 15.12.2004 р. № 637 (далі - Положення), які до позивача не застосовувались та предметно не співпадають з порушенням, за яке позивача притягнуто до відповідальності.

У відзиві, зареєстрованому 11.01.2019 р. за вх. № 1027, відповідач наголосив на п. 4.4 Положення, який передбачає, що програмне забезпечення, за допомогою якого ведеться касова книга, має забезпечувати візуальне відображення і роздрукування кожної з двох частин аркуша касової книги («Вкладний аркуш касової книги» та «Звіт касира»), які за формою і змістом мають відтворювати форму та зміст касової книги в паперовій формі. Сторінки касової книги мають нумеруватися автоматично в порядку зростання з початку року.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Предметом доказування у даній справі є встановлення факту неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне оприбуткування) у касах готівки.

У подібних правовідносинах у справі № 810/3868/17 Верховний Суд у постанові від 31.07.2018 р. зазначив наступне: у разі проведення готівкових розрахунків з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави Положення про ведення касових операцій, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 р. № 637 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у касових ордерах та відображення на їх підставі готівки у касовій книзі. Невиконання будь-якої із цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність згідно абзацу третього статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Враховуючи вказаний висновок в частині застосування абз. 3 ст. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 р. № 436/95 (далі - Указ № 436/95), заслухавши суддю - доповідача, осіб, що з'явилися, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржуване рішення суду - скасувати з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 30.03.2018 р. по 15.05.2018 р. Головним управлінням ДФС у Київській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача щодо дотримання податкового законодавства за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2017 р., валютного - за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2017 р., єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2017 р.

Результати перевірки оформлені актом від 22.05.2018 р. № 419/10-36-14-12/32395558 (а. с. 11-26 Т. 1).

Перевіркою встановлено порушення позивачем пунктів 2.6, 3.3, 4.3, 4.4 Положення.

За неоприбуткування у касі готівки на загальну суму 202563, 22 грн. відповідачем прийняте ППР від 11.06.2018 р. № , яким на підставі абзацу 3 пункту 1 Указу № 436/95 на позивача накладено штраф у розмірі 1012816, 10 грн. (а. с. 27 Т. 1).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до п. 2.6 Положення (яке було чинним у період, що підлягав перевірці) уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Підприємствам, яким Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (265/95-ВР) надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО та РК і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів тощо), дозволяється оприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку.

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Згідно п. 3.3 Положення приймання готівки в каси проводиться за прибутковими касовими ордерами (додаток 2), підписаними головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником підприємства.

Про приймання підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається засвідчена відбитком печатки цього підприємства квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера) за підписами головного бухгалтера або працівника підприємства, який на це уповноважений керівником.

Під час роботи з готівкою касири (особи, що виконують їх функції) керуються правилами визначення платіжності банкнот і монет Національного банку України.

У відповідності до п. 4.3. Положення записи в касовій книзі проводяться касиром за операціями одержання або видачі готівки за кожним касовим ордером і видатковою відомістю в день її надходження або видачі. За відсутності руху готівки в касі протягом робочого дня записи в касовій книзі в цей день можуть не провадитися.

Щоденно в кінці робочого дня касир підсумовує операції за день, виводить залишок готівки в касі на початок наступного дня і передає до бухгалтерії як звіт касира другі примірники, що є відривною частиною аркуша касової книги (копію записів у касовій книзі за день), з прибутковими і видатковими касовими ордерами під підпис у касовій книзі. Готівка, яка видана за видатковими відомостями на виплати, пов'язані з оплатою праці, відображається в касовій книзі після закінчення строків цих виплат (згідно з пунктом 2.10 цього Положення), а закриття вищезазначених документів та виписка відповідних видаткових касових ордерів здійснюються в порядку, визначеному в пункті 3.9 цього Положення.

Якщо бухгалтерія та касир підприємства (юридичної особи) не працюють у вихідні та святкові дні, а його відокремлений підрозділ, який використовує під час розрахунків РРО (РК), у ці дні працює, але не веде касової книги, то записи в касовій книзі юридичної особи здійснюються наступного робочого дня підприємства - юридичної особи.

Підприємства, що мають відокремлені підрозділи, які проводять касові операції з відображенням їх в касовій книзі і режим роботи яких не збігається з розпорядком функціонування бухгалтерії підприємства - юридичної особи, внутрішнім документом визначають порядок взаємодії відокремлених підрозділів із бухгалтерією підприємства (юридичної особи) відповідно до вимог законодавства України, зокрема визначення часу робочих змін, забезпечення бухгалтерського обліку касових операцій тощо.

Згідно п. 4.4. Положення підприємства за умови забезпечення належного зберігання касових документів можуть вести касову книгу в електронній формі за допомогою комп'ютерних засобів. Програмне забезпечення, за допомогою якого ведеться касова книга, має забезпечувати візуальне відображення і роздрукування кожної з двох частин аркуша касової книги («Вкладний аркуш касової книги» та «Звіт касира»), які за формою і змістом мають відтворювати форму та зміст касової книги в паперовій формі.

Записи в касовій книзі здійснюються на підставі відповідної інформації з касових документів. Записи в касовій книзі мають робитися до початку наступного робочого дня (тобто із залишками на кінець попереднього дня), а також містити всі реквізити, що передбачені формою касової книги. Сторінки касової книги мають нумеруватися автоматично в порядку зростання з початку року.

У разі роздрукування «Вкладного аркуша касової книги» у кінці місяця має автоматично роздруковуватися загальна кількість аркушів касової книги за цей місяць, а в разі роздрукування в кінці року - їх загальна кількість за рік.

Після роздрукування «Вкладного аркуша касової книги» і «Звіту касира» касир зобов'язаний перевірити правильність складання цих документів, підписати їх і передати «Звіт касира» разом з відповідними касовими документами до бухгалтерії під підпис у «Вкладному аркуші касової книги».

«Вкладний аркуш касової книги» протягом року зберігається касиром окремо за кожний місяць. Після закінчення календарного року (або залежно від потреби) «Вкладний аркуш касової книги» формується в підшивки в хронологічному порядку. Загальна кількість аркушів за рік засвідчується підписами керівника і головного бухгалтера підприємства - юридичної особи, а підшивки формуються в книгу, яка скріплюється відбитком печатки підприємства (юридичної особи).

Після закінчення календарного року касова книга на електронних носіях має передаватися для зберігання відповідно до законодавства України.

Абзацем 3 пункту 1 Указу № 436/95 установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Таким чином, колегії суддів належить перевірити чи було дотримано позивачем наступні дії:

1) фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у касових ордерах,

2) відображення на їх підставі готівки у касовій книзі.

Як свідчать наявні в матеріалах справи докази, відповідачем під час перевірки було досліджено банківські виписки з поточного рахунку № 7201, відкритого у ПАТ «Альфа Банк» та встановлено, що в період з 21.12.2016 р. по 22.12.2016 р. по вказаному рахунку проведено дві операції:

1) 22.12.2016 р. списано готівку в сумі 50000, 00 грн. Операція відображена в прибутковому касовому ордері № 44 від 22.12.2016 р. та видатковому касовому ордері № 63/2 від 22.12.2016 р. (а. с. 40 - 41 Т. 1),

2) 21.12.2016 р. списано готівку в сумі 150000, 00 грн. Операція відображена в прибутковому касовому ордері № 44 від 21.12.2016 р. та видатковому касовому ордері № 63/1 від 21.12.2016 р. (а. с. 44, 50 Т .1).

Також відповідачем виявлено ще три операції з готівкою:

1) 21.12.2016 р. від ОСОБА_6 надійшла готівка у розмірі 2006, 14 грн. Операція відображена в прибутковому касовому ордері № 40 від 21.12.2016 р. (а. с. 51 Т. 1),

2) 21.12.2016 р. від ОСОБА_7 надійшла готівка у розмірі 400,00 грн. Операція відображена в прибутковому касовому ордері № 39 від 21.12.2016 р. (а. с. 48 Т. 1),

3) 21.12.2016 р. від ОСОБА_6 надійшла готівка у розмірі 157, 08 грн. Операція відображена в прибутковому касовому ордері № 48 від 21.12.2016 р. (а. с. 49 Т. 1).

Всі прибуткові та видаткові ордери перевірені відповідачем під час перевірки, що відображено в акті перевірки.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у касових ордерах здійснена у відповідності до чинного законодавства, що не заперечується відповідачем.

В частині відображення вказаних операцій у касовій книзі колегія суддів звертає увагу на таке.

Жодною із сторін не заперечується факт наявності в касовій книзі відомостей, відображених у вищезазначених ордерах, що становить другу обставину, яка підлягає перевірці за позицією Верховного Суду, висловленою у справі № 810/3868/17.

З огляду на вищенаведене, колегією суддів не встановлено складу правопорушення, відповідальність за яке передбачена абзацем 3 пункту 1 Указу № 436/95.

Прийшовши до протилежного висновку, суд першої інстанції, однак, висловив аналогічну позицію в частині застосування вказаної норми, зазначивши, що у разі проведення суб'єктом господарювання готівкових розрахунків на підставі прибуткових касових ордерів, оприбуткуванням готівки є сукупність дій з оформленням касового ордеру та відображення на його підставі руху готівки у касовій книзі (абз. 11 а. с. 215 Т. 2).

Натомість, в подальшому судом першої інстанції ототожнено три поняття «відображення у касовій книзі», «послідовність відображення у касовій книзі» та «відповідність нумерації сторінок касових книг в електронній та паперовій формі», що призвело, на думку суду апеляційної інстанції, до неправильного вирішення спору.

Перевіряючи факт відображення операцій у касовій книзі, судом першої інстанції було встановлено, що відомості касової книги в електронній та паперовій формі не співпадають. В паперовій формі касової книги порушена нумерація сторінок.

Вказана обставина вбачається з матеріалів справи та сторонами не заперечується.

В розумінні Положення паперова форма касової книги є послідовною роздруківкою сторінок електронної касової книги, у якій і формуються первинні дані щодо обігу готівки у касі.

Натомість, як стверджує позивач, в період роздрукування сторінок електронної касової книги у 2016 році було виявлено порушення нумерації сторінок: « 36»-« 2»-« 36», що відповідало датам « 21.12.2016 р.»-« 22.12.2016 р.»-« 27.12.2016 р.».

При роздрукуванні тієї ж касової книги у 2018 році вказані відомості були відображені наступним чином: «»36»-« 37»-« 38», що відповідало датам « 21.12.2016 р.»-« 22.12.2016 р.»-« 27.12.2016 р.».

Таким чином, станом на 22.10.2018 р. (дата друку сторінок електронної касової книги) нумерація сторінок електронної касової книги була послідовною.

Дослідивши всі сторінки касової книги суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що паперові сторінки касової книги мають недоліки, суть яких полягає у тому, що їх порядкові номери дублюються з іншими сторінками, при цьому їх нумерація здійснена не у порядку зростання по відношенню до попередніх сторінок касової книги. Крім того, між примірниками касової книги, що ведуться в електронній формі за допомогою комп'ютерної програми та роздрукованими з неї сторінками касової книги є розбіжності у реквізитах.

До апеляційної скарги позивач додав в якості доказу лист ТОВ «Т-Груп» від 24.10.2018 р. № 24/10-1, який не був поданий до суду першої інстанції з поважних причин - відсутності обґрунтування обставинами відомостей електронної книги позиції відповідача на стадії розгляду справи судом першої інстанції (а. с. 17 Т. 3).

Як вбачається з вказаного листа та інших доказів, доданих до апеляційної скарги, вказане товариство надає послуги з супроводу програмного продукту « 1С:Підприємство» та зазначає, що у період спірних правовідносин (грудень 2016 року) версія програми була 1.2.38.1, у якій існувала необхідність задавати параметр початкового листа касової книги при друкуванні (формуванні) сторінки за будь-яку дату.

У наступній версії 1.2.39.1 при першому формуванні звіту програмою пропонувалося сформувати касову книгу з початку року для коректної нумерації сторінок.

У поточній версії 1.2.40.1 незалежно від періоду формування листів касової книги нумерація формується коректно самою програмою в автоматичному режимі.

Таким чином, в сукупності з вказаними доказами, колегія суддів приходить до висновку, що помилки в нумерації сторінок паперової касової книги, а також певних її невідповідностей реквізитів касовій книзі у електронній формі, дійсно мали місце та спричинені особою, яка безпосередньо вносила інформацію в програму « 1С:Підприємство», - касиром у розумінні п. 4.3 Положення.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Колегія суддів зазначає, що ціллю будь-якої санкції є, в тому числі, спонукання порушника дотримуватись вимог норм права у майбутньому.

Застосування санкції до особи має негативні наслідки, а тому вимагає з боку суб'єкта владних повноважень пред'явлення цій особі конкретної норми права, що є порушеною.

В свою чергу, матеріали справи свідчать, а відповідачем не спростовано, що позивач своєчасно та повно відображав прибутки та видатки каси у первинних документах, дотримуючись касової дисципліни.

За таких обставин, факт повного оприбуткування готівки у касі за період з 21.12.2016 р. по 22.12.2016 р. виключає можливість притягнення позивача до відповідальності за абз. 3 пункту 1 Указу № 436/95.

Інші недоліки, виявлені під час перевірки, санкцією вказаної норми не охоплюються, з огляду на що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції і апеляційним судом приймаються в якості належних.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення не у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому наявні підстави для його скасування.

Відповідно до ст. 139 КАС України розподілу підлягають судові витрати.

Так позивачем було сплачено судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у загальному розмірі 37982, 61 грн., що підлягає стягненню на його користь з відповідача.

Керуючись ст. ст. 139, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Допомога-1» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Допомога-1» до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2018 року скасувати.

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Допомога-1» задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення від 11 червня 2018 року № .

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Допомога-1» (, місцезнаходження: 07700, Київська область, Яготинський район, місто Яготин, вулиця Шевченка, будинок 13) з Головного управління ДФС у Київській області (, місцезнаходження: 03151, місто Київ, вулиця Народного Ополчення, 5а) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 37982, 61 гривень (тридцять сім тисяч дев'ятсот вісімдесят дві гривні 61 копійка) за рахунок бюджетних асигнувань.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя О. Є. Пилипенко
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 24.01.2019 року)