Справа № 607/18458/18
Суддя: Герчаківська О. Я.
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2019 Справа №607/18458/18

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Герчаківської О.Я.,

за участі секретаря судового засідання Лобач І.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 патрульної поліції в Тернопільській областіДепартаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 564985 від 29 серпня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 564985 від 29 серпня 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно оскаржуваної позивачем постанови, він порушив ч. 1 ст. 126 КУпАП, п. 2.1 Правил дорожнього руху за що до нього було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

ОСОБА_3 вважає постанову незаконною, оскільки, перед складенням постанови позивач повідомив працівника поліції про те, що він не вчиняв інкримінованого йому правопорушення, про що зробив відмітку в постанові. На прохання ОСОБА_3 надати докази вчинення ним адміністративного правопорушення працівники поліції повідомили про неможливість надання таких доказів на місці зупинки і порекомендували позивачу звернутися до управління поліції. Працівники поліції не надали жодних доказів наявності у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного позивач просить суд постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 564985 від 29 серпня 2018 року про застосування до ОСОБА_3 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. скасувати.

08 жовтня 218 року на адресу суду надійшов письмовий відзив на позов ОСОБА_4 патрульної поліції в Тернопільській областіДепартаменту патрульної поліції, у якому представник відповідача зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_3 є безпідставними та необґрунтованими, оскільки останній не надав суду необхідних, належних та допустимих доказів, якими мотивує обставини, викладені в позовній заяві. У якості доказу просить долучити до матеріалів справи диск з фрагментами відеозаписів нагрудного відеореєстратора поліцейського, якими зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення, а також процес розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 патрульної поліції в м. Тернополі Департаменту патрульної поліції в судовому засіданні проти позову заперечила, просила відмовити у його задоволенні, покликаючись на доводи поданого нею відзиву.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимісерії ЕАВ № 564985 від 29 серпня 2018 року, ОСОБА_3 29 серпня 2018 року близько 00 год. 28 хв., в м. Тернополі по вул. Київська, керуючи автомобілем марки «MERCEDES-BENZ VITO», реєстраційний номер НОМЕР_1, не предявив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 А Правил дорожнього руху України.

На підставі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно ч. 2 ст. 41 Закону України «Про дорожній рух» порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху.

В силу ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чого в даному випадку інспектором дотримано не було.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити відхилення інших доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази того, що ОСОБА_3 вчинено адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка».

На спростування заявленого позову і правомірності прийнятого рішення, ОСОБА_4 патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції подано відзив на адміністративний позов, в якому представник відповідача покликається навідеозаписи нагрудного відеореєстратора поліцейського, якими зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення, а також процес розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови.

В судовому засіданні проглянуто відеозапис із нагрудної камери поліцейського DSJX300064_000058, який не містить відомостей про обставини правопорушення, на які посилається представник відповідача. Працівник поліції під час складення оскаржуваної постанови підтвердив, що взагалі не бачив, що ОСОБА_5 керував транспортним засобом.

Щодо посилань представника ОСОБА_4 патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, що протокол складався зі слів очевидців правопорушення, їх паперові пояснення долучалися до протоколу в справі про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд зазначає наступне.

Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в справі №607/17696/18 провадження по справі відносно ОСОБА_3 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрито у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Будь-яких відомостей про свідків вчиненого позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, рішення суду не містить.

Відтак суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що оскаржувана постанова складалася працівником поліції, який хоча і не був безпосереднім очевидцем правопорушення, однак зі слів свідків події встановив вчинення ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

За вказаних обставин, беручи до уваги, що обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень покладається на відповідача, який ніяких доказів правомірності оскаржуваної постанови не надав та доказів на підтвердження вини ОСОБА_3 у адміністративному правопорушенні, про яке йдеться в оскаржуваній постанові, судом не здобуто, що свідчать про недоведеність ОСОБА_4 патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

З огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного зясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

На підставі ст. 55 Конституції України, ст. 9, 22, 121, 251, 258, 289, 293 КУпАП, та керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 564985 від 29 серпня 2018 року - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 564985 від 29 серпня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач: ОСОБА_4 патрульної поліції в Тернопільській області, місцезнаходження: вул. Котляревського, 24, м. Тернопіль.

Рішення суду складено та підписано 23 січня 2019 року.

Головуючий суддяОСОБА_6