Справа № 278/390/18
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 278/390/18
Головуючий у 1-й інстанції: Капинос Оксана Валентинівна
Суддя-доповідач: Сушко О.О.
24 січня 2019 року

м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Сушка О.О.
суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2018 року (м. Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, стягнення невиплаченої індексації та середнього заробітку,
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо не виплати індексації грошового забезпечення та зобов`язати останнього:
- нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 р. по день звільнення (09.11.2017 р.);
- надати довідку з помісячним розрахунком індексації та місяця підвищення (базового місяця) та визначеної раніше суми (фіксованої суми) за вказаний період;
- виплатити середній заробіток за період з дня звільнення (09.11.2017 р.) по день фактичної виплати індексації із розрахунку множення суми середньоденного заробітку (640,37 грн.) на кількість днів затримки виплати індексації.
Відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2018 року позов задоволено частково:
- визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати позивачу індексації грошового забезпечення;
- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 р. по 09.11.2017 р.;
- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 надати позивачу довідку з помісячним розрахунком індексації та базового місяця за період з 01.01.2016 р. по 09.11.2017 р.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що у 2016 році на виконання вимог телеграми Міністра оборони України від 31.12.2015 №248/3/9/1150 щодо збільшення грошового забезпечення військовослужбовців, Департаментом фінансів Міністерства оборони України були доведені до військових частин роз`яснення від 04.01.2016 №248/3/9/1/2, згідно яких у зв`язку із внесенням змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення", індексацію грошового забезпечення військовослужбовців слід не нараховувати до окремого роз`яснення. Вважає, що у даному випадку відсутні правові підстави для визнання дій Військової частини по невиплаті індексації грошового забезпечення протиправними, оскільки відповідач виконував роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 04.01.2016 №248/3/9/1/2. Крім того, вказує, що у межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям у спірний період у Міністерства оборони України не було. Тому, просить у позові відмовити за безпідставністю.
Розглянувши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач проходив військову службу в Збройних Силах України на посаді начальника цеху (ремонту автомобільної техніки) військової частини НОМЕР_1 . Наказом командувача Повітряних Сил України від 25.09.2017 р. №366 позивач був звільнений з військової служби у відставку за станом здоров`я. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09.11.2017 р. №278 (по стройовій частині) позивача виключено зі списків особового складу, знято з усіх видів забезпечення з 09.11.2017 р.
З наявного у матеріалах справи грошового атестату Серії ЗУ №304053 та наказу про виключення позивача зі списків Житомирського ОВК вбачається, що індексація позивачу у спірний період не виплачувалася і заборгованості по ній не зазначено. Відповідачем вказаний факт не заперечується.
Встановлено та не заперечується сторонами, що позивач звернувся із заявою від 23.01.2018 р. до військової частини НОМЕР_1 щодо виплачених сум індексації грошового забезпечення з 01 січня 2016 року по день звільнення включно.
Відповідач листом вих. №140 від 05.02.2018 р. повідомив, що заяву позивача від 23.0.2018 р. розглянуто та зазначив, що проведення індексації грошових коштів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів на відповідний рік. Керуючись роз`ясненням Міністерства соціальної політики України від 08.08.2017 р. №15966/0/2-17/16, виплата сум індексації грошового забезпечення має здійснюватися у межах коштів установи та організацій, передбачених на ці цілі та вищезазначений порядок не передбачає механізм виплати сум індексації у поточному році за минулі періоди. Отже, з 01.01.2016 р. по 19.09.2017 р. кошти у військовій частині на здійснення індексації не нараховувалися та не виплачувались.
Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для часткового задоволення адміністративного позову.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Так, абз. 2 ч. 4 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
В силу ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
З матеріалів справи встановлено, що позивачу за період з 01.01.2016 р. по 09.11.2017 р. не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення.
За змістом ч. 1 ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 р. №1282-ХІІ (у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення), оплата праці (грошове забезпечення).
Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів. (ст.9 Закону)
У відповідності до ст. 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст.19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Відтак, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Отже, за відсутністю затвердженого особливого порядку індексації військовослужбовців, є підстави для нарахування індексації грошового забезпечення у встановленому Урядом України порядку, а саме Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. №1078.
Тобто, сума індексація грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.
Водночас, позивачу за період з 01.01.2016 р. по 09.11.2017 р. не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення, що свідчить не про неправомірність дій відповідача, а про протиправну бездіяльність, оскільки будь-які дії стосовно вказаних виплат, ним не вчинялися.
Разом з тим, щодо посилань відповідача на роз`яснення Міністерства соціальної політики України від 08.08.2017 №15966/0/2-17/16, роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 04.01.2016 №248/3/9/1/2 та телеграму Міністра оборони України від 31.12.2015 №248/3/9/1150, то ці доводи є безпідставними, оскільки роз`яснення і телеграма не є нормативно-правовими актами, тому судом до уваги не приймаються.
Також, що стосується посилань представника відповідача на відсутність фінансових ресурсів для виплати індексації грошового забезпечення у період січень 2016 - лютий 2018 суд враховує, що Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Кечко проти України" зауважував, що реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.
Таким чином, обмежене фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на нарахування індексації грошового забезпечення, що є предметом спору у даній справі.
За таких підстав, не нарахування та не виплата позивачу індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 р. по 09.11.2017 р. є протиправною.
Оскільки в ході розгляду справи підтверджено наявність права позивача на нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за 01.01.2016 р. по 09.11.2017 р. та встановлено бездіяльність відповідача щодо такої виплати, то суд першої інстанції вірно зобов`язав відповідача надати позивачу довідку з помісячним розрахунком індексації та базового місяця за період з 01.01.2016 р. по 09.11.2017 р.
Що стосується вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та встановлення судового контролю, то у відповідності до ст. 308 КАС України колегія суддів у цій частині рішення суду першої інстанції не переглядає, так як відсутні вимоги про їх перегляд.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2018 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України .

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г. Смілянець Е. С.