Справа № 522/12115/18
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2019 р.м.ОдесаСправа № 522/12115/18

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року представник ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області (далі - Департамент ДАБІ в Одеській області) в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №47 від 09.02.2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст.96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000 грн.

В обґрунтування позову зазначено про порушення суб'єктом владних повноважень приписів КУпАП під час складання матеріалів, що стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, що, відповідно, свідчить про протиправність прийняття в подальшому будь-яких рішень.

Також представник наполягає на тому, що його довірителька не скоювала інкриміноване їй адміністративне правопорушення і доказів про його вчинення Департаментом ДАБІ в Одеській області не надано.

Поряд з цим, представником позивачки було заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду з даним позовом в обґрунтування якого зазначено, що ОСОБА_1 дізналась про порушення її прав лише 18.06.2018 року, після ознайомлення з адміністративними матеріалами її адвоката (а.с.38-39).

03 вересня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси, визнавши вказані причини пропуску строку звернення до суду поважними, поновив його та ухвалив рішення, яким визнав протиправною та скасував постанову по справі про адміністративне правопорушення №47 від 09.02.2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 96 КУпАП та закрив справу про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи справу по суті та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що суб'єктом владних повноважень, під час складання адміністративних матеріалів, було порушено ряд приписів КУпАП, що свідчить про протиправність, прийнятого в подальшому рішення щодо притягнення позивачки до адміністративної відповідальності.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Департамент ДАБІ в Одеській області подав апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Обґрунтовуючи доводи апеляції, Департамент ДАБІ в Одеській області послався на пропущення позивачкою десятиденного строку звернення до суду з позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, встановленого ст.286 КАС України та ст. 289 КУпАП.

До того ж, в апеляційній скарзі апелянт стверджує про безпідставність висновків суду першої інстанції по суті спору та вважає, що спірна постанова прийнята у відповідності до вимог КУпАП, а тому підстав для її скасування у суду не було.

Відзив на апеляційну скаргу від позивачки не надходив.

У зв'язку з неприбуттям учасників справи у судове засідання належним чином повідомлених про дату, час і місце судового засідання, а також враховуючи клопотання представника третьої особи про розгляд справи без його участі, справа розглянута в порядку письмового провадження у відповідності до вимог статті 311 КАС України.

З'ясувавши обставини справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково на наступних підставах.

Так, судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що посадовими особами Департаменту ДАБІ в Одеській області, на підставі звернення гр. ОСОБА_3, здійснено виїзд з метою проведення позапланового заходу за адресою: АДРЕСА_1.

За результатами проведеного заходу встановлено порушення ч.1 ст. 34 та ч.1 ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме: самовільне виконання будівельних робіт без дозвільних документів та проектно-технічної документації.

05.02.2018 року відповідачем складено:

- акт проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб'єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт;

- протокол про адміністративне правопорушення;

- припис про усунення порушення.

Вказані адміністративні матеріали ОСОБА_1 отримала у цей же день, про що свідчить її підпис на цих документах (а.с.119-137).

Протоколом про адміністративне правопорушення повідомлено ОСОБА_1, що розгляд справи відбудеться об 11:00 год. 09.02.2018 року у приміщенні Департаменту ДАБІ в Одеській області.

09.02.2018 року Департаментом ДАБІ в Одеській області прийнята постанова по справі про адміністративне правопорушення № 47, якою позивачку визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.7 ст.96 КУпАП та накладено штраф у розмірі 34 000 грн., за самовільно виконані будівельні роботи.

Дану постанову ОСОБА_1 отримала у цей же день (09.02.2018 року), що підтверджується її підписом (а.с.138-141).

13.02.2018 року позивачка сплатила вказаний штраф, що підтверджується копією квитанції, про що повідомила Департамент ДАБІ в Одеській області листом від 19.02.2018 року (а.с.117-118).

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, поновлюючи строк звернення до суду, помилково визнав причину його пропуску поважною.

Суд апеляційної інстанції вважає правомірним зауваження апелянта щодо пропуску позивачкою строку звернення до суду без поважних причин, враховуючи наступне.

Строк звернення до адміністративного суду - це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах або для реалізації владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Загальний строк звернення до адміністративного суду встановлений у ч.2 ст.122 КАС України, який становить шість місяців.

Однак, враховуючи, що предметом спору є рішення суб'єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності слід застосовувати приписи статті 286 КАС України, яка регулює особливості провадження у цих категоріях справ та статті 289 КУпАП.

Так, позовну заяву щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови) <……> (ч.2 ст.286 КАС України).

Стаття 289 КУпАП передбачає, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови <……>. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду встановлені статтею 123 КАС України.

Про те, що позивачем даний строк пропущено без поважних причин, свідчить наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, спірна постанова прийнята 09.02.2018 року та в цей же день вручена ОСОБА_1 Враховуючи дату отримання цієї постанови строк звернення до адміністративного суду сплинув 19.02.2018 року.

Звернувшись лише 11.07.2018 року до суду з даним позовом, ОСОБА_1 заявила, що про порушення своїх прав дізналася лише після ознайомлення її адвоката з адміністративними матеріалами, складеними щодо неї, а саме: 18.06.2018 року. Отже, на її думку, така обставина є об'єктивною та поважною для поновлення строку звернення до суду з даним позовом.

Аналогічну позицію підтримав і суд першої інстанції вважаючи, що вказана обставина є поважною і звернутися у десятиденний строк позивачка можливості не мала.

Колегія суддів не поділяє таку позицію суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, ч.2 ст.68 Конституції України передбачає, що незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Те, що позивачка звернулась до адвоката після спливу строку звернення до суду не може бути поважною причиною його поновлення.

Поважними причинами можуть бути обставини непереборної сили, тобто обставини, що не залежать від волевиявлення особи та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Крім того, суд апеляційної інстанції бере до уваги той факт, що позивачці у спірній постанові було роз'яснено порядок та строки її оскарження, а тому вона мала можливість звернутися до суду в межах десятиденного строку.

Слід наголосити, що дотримання строку звернення до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій та посиленню громадського контролю за владою зі сторони громадян.

На думку колегії суддів, відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності та неостаточності у відносинах.

Тому, стаття 123 КАС України встановлює, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом та підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без розгляду.

Також варто зазначити, що у своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Суд повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (ріш. Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

Стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, беручи до уваги, що позивачка звернулась до суду через п'ять місяців після прийняття спірної постанови, позов належить залишити без розгляду.

Згідно з ч.1 ст.319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Пункт 8 частини 1 статті 240 передбачає, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З приводу доводів представника позивача щодо порушення порядку подання апеляційної скарги слід зазначити наступне.

Так, як наполягає представник позивача, суд апеляційної інстанції повинен був повернути апеляційну скаргу без розгляду на стадії вирішення питання про відкриття провадження у даній справі, оскільки скарга подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Це, на його думку, узгоджується з пп.15.5 п.15 ч.1 розд. VII Перехідних положень КАС України.

Проте, колегія суддів вважає, що даний довід суперечить висновкам Верховного Суду, які викладені у постанові по справі № 514/134/17 (провадження № 61-12112сво18).

Так, Верховний Суд у складі Об'єднаної Палати Касаційного цивільного суду роз'яснив, що відсутність на даний час Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи жодним чином не створює перешкоди учасникам провадження та апеляційному суду в поданні та прийнятті апеляційних скарг у паперовій формі безпосередньо до апеляційних судів.

Відповідно до ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Таким чином, дане судове рішення суду апеляційної інстанції оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, 315, 319, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області - задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 вересня 2018 року - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Доповідач - суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Л.П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 24.01.2019 року.