Справа № 813/711/18
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/2473/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Багрія В.М., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання Смидюк Х.В.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Львівській області на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2018 року з питань зміни способу і порядку виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,-

суддя (судді) в суді першої інстанції - Мартинюк В.Я.,

час ухвалення рішення - не зазначено,

місце ухвалення рішення - м. Львів,

дата складання повного тексту рішення - не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

18 вересня 2018 року Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Львівській області звернувся в суд із заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення шляхом стягнення з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 одноразової допомоги у зв'язку із отриманням позивачем 1-ої групи «Б» інвалідності, внаслідок захворювання, пов'язаного із проходженням служби в поліції, в розмірі 120 прожиткових мінімумів, визначених законом для працездатних осіб станом на 1 січня календарного року, що становить 211440,00 грн.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2018 року у задоволенні заяви відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що із змісту поданої заяви, відповідачем не наведено жодних обставин та не надано жодних доказів, які б підтверджували наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення. Також, зміст заяви та його прохальна частина вказує не на зміну способу та порядку виконання судового рішення, а прийняття нового - із зазначенням суми стягнення, що не досліджувалось судом під час прийняття рішення від 29 березня 2018 року у цій справі.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Львівській області подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову, якою заяву задовольнити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання. Зокрема, зазначає, що справу розглянуто адміністративним судом за відсутності учасників справи, однак представник відділу прибув у судове засідання вчасно, про що повідомив судового розпорядника, але в саме судове засідання запрошений не був, що призвело до неможливості доведення в судовому засіданні необхідності в зміні способу виконання рішення та наведення додаткових мотивів звернення.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, а тому у відповідності до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України розгляд справи проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що немає підстав для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, оскільки не наведено обставин, що істотно ускладнюють таке виконання або роблять його неможливим.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 29 березня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправною відмову Головного управління Національної поліції у Львівській області у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв'язку з отриманням позивачем 1-ої групи «Б» інвалідності, внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в поліції, в розмірі 120 розмірів прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб станом на 1 січня календарного року. Зобов'язано Головне управління Національної поліції у Львівській області виплатити ОСОБА_1 одноразову допомогу у зв'язку з отриманням позивачем 1-ої групи «Б» інвалідності, внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в поліції, в розмірі 120 розмірів прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб станом на 1 січня календарного року.

Зазначене судове рішення набрало законної сили, а тому підлягає обов'язковому виконанню.

Матеріалами справи підтверджується, що постанова суду перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

З матеріалів справи також слідує, що не виконання судового рішення у повному обсязі стало підставою для звернення державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області до суду із заявою про зміну способу виконання судового рішення.

Згідно із ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3 ст. 378 КАС України).

Аналізуючи вищенаведені норми права, колегія суддів зазначає, що під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду від 12 квітня 2018 року (справа №759/1928/13-а).

Як встановлено з матеріалів справи, у даній справі суд для відновлення права позивача на одноразову грошову допомогу у зв'язку з отриманням 1-ої групи «Б» інвалідності, внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в поліції, зобов'язав Головне управління Національної поліції у Львівській області виплатити ОСОБА_1 одноразову допомогу зв'язку з отриманням позивачем 1-ої групи «Б» інвалідності, внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в поліції, в розмірі 120 розмірів прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб станом на 1 січня календарного року.

З листів Головного управління Національної поліції у Львівській області від 20 червня 2018 року № 541/32/03-2018, від 05 липня 2018 року № 575/32/03-2018, від 23 серпня 2018 року № 1452/05/17-2018 слідує, що повне виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 29 березня 2018 року, а саме виплата одноразової грошової допомоги буде проведена після надходження коштів від ДФЗБО Національної поліції України шляхом розподілу асигнувань на зазначені цілі в межах коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції.

У зв'язку з вищенаведеним державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Львівській області звернувся до суд у порядку ч. 1 ст. 378 КАС України із заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення шляхом стягнення з Головного управління Національної поліції у Львівській області одноразової грошової допомоги в сумі 211440,00 грн.

Разом з тим, в силу приписів статті 378 КАС України зміна способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при прийнятті постанови способу відновлення порушеного права позивача.

Колегія суддів звертає увагу, що у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16 травня 2018 року у справі №556/2609/14-а зазначено, що зміна способу і порядку виконання судового рішення можлива лише тоді, коли зміст та суть даного рішення залишатимуться незмінними.

Враховуючи вищенаведене, фактично заявник просив змінити не спосіб виконання рішення суду, а судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження адміністративного суду під час прийняття рішення від 29 березня 2018 року у цій справі.

Обраний позивачем спосіб захисту не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі №281/1820/14-а (К/9901/1034/17), від 20 лютого 2018 у справі №281/3439/14-а (К/9901/4/18).

Разом з тим, всупереч статті 378 КАС України Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Львівській області не було надано доказів наявності обставин, що ускладнюють (унеможливлюють) виконання судового рішення у визначений судом спосіб.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, однак представник відділу прибув у судове засідання вчасно, про що повідомив судового розпорядника, але в саме судове засідання запрошений не був, що призвело до неможливості доведення в судовому засіданні необхідності в зміні способу виконання рішення та наведення додаткових мотивів звернення, колегія суддів зазначає наступне.

Колегія суддів, враховуючи лист-повідомлення від 19 вересня 2018 року та інформацію про надіслання електронних листів, вважає, що судом першої інстанції виконано обов'язок про повідомлення сторін про розгляд заяви відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Львівській області(а.с.45-47).

Також, колегія суддів вважає, що оскільки 27 вересня 2018 року, згідно протоколу судового засідання, сторони у судове засідання не прибули суд першої інстанції правомірно розглянув заяву про зміну способу і порядку виконання судового рішення без участі сторін. В матеріалах справи не містяться докази того, що суд першої інстанції порушив процедуру розгляду заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Крім цього, відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Львівській області в апеляційній скарзі не наведено жодних інших доказів необхідності зміни судового рішення та додаткових мотивів звернення з відповідною заявою, ніж вказані у заяві про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсутні підстави для задоволення заяви Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Львівській області про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 312, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Львівській області залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2018 року з питань зміни способу і порядку виконання судового рішення у справі № 813/711/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді В. М. Багрій
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 23 січня 2019 року.