Справа № 826/5446/17
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/5446/17 Суддя (судді) першої інстанції: Качур І.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача: Беспалова О. О.

суддів: Сорочка Є. О., Парінова А. Б.

за участю секретаря: Присяжної Д. В.

представника позивача ОСОБА_3, представника відповідачів ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 жовтня 2018 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення не зазначений, дата складання повного тексту не зазначена) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Микитенко Олени Віталіївни, Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Микитенко Олени Віталіївни, Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 34072565 від 28.02.2017 р.; зобов'язання Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) зареєструвати за ОСОБА_5 (реєстраційний номер НОМЕР_1; адреса: АДРЕСА_1) право власності на квартиру АДРЕСА_2.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 жовтня 2018 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, вважаючи, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що реєстрація права власності відбулася не за новим власником, а за колишнім, що виключає правомірність прийняття оскаржуваного рішення відповідачем.

Зазначає про відсутність підстав для застосування до спірних правовідносин п. 7 ст. 24 Закону україни «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 р. № 1952-IV (далі - Закон № 1952).

До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив, зареєстрований 02.01.2019 р. за вх. № 127, в якому відповідач зазначає, що законодавство не наділяє повноваженнями державних реєстраторів аналізувати рішення, що були попередньо внесені до реєстру, натомість, наявність суперечностей повністю підтверджується оціненими судом першої інстанції доказами.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, осіб, що з'явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, для державної реєстрації права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 було надано договір купівлі-продажу від 27.12.2012 р., зареєстрований в реєстрі за № 993 між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 щодо вказаної квартири (а. с. 11 - 12).

Зі змісту договору вбачається, що дана квартира належить ОСОБА_7 на підставі дублікату свідоцтва про право власності на житло серія НОМЕР_2, виданого на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 05.04.2012 р. № 509-С/КІ взамін втраченого свідоцтва про право власності серії НОМЕР_3, виданого 28.03.2002 р. Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 28.03.2002 р. № 429-С/КІ, зареєстрованого в комунальному підприємстві Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 14.12.2012 р. за номером запису: 43190 в книзі 343-154 та в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно Комунального підприємстві Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 14.12.2012 р. за № 38596544.

За результатами перевірки відомостей про право власності з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що 15.12.2015 р. зареєстровано право власності на вказану квартиру за ОСОБА_7 відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 27741762 від 04.01.2016 р., прийнятого державним реєстратором управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: 51373096, виданого управлінням державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві 04.01.2016 р. замість свідоцтва про право власності від 12.08.2002 р., виданого на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 28.03.2002 р. № 429-С/КІ.

Враховуючи вищезазначене, державним реєстратором Департаменту встановлена суперечність між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на квартиру за адресою: АДРЕСА_3, адже відповідно до договору купівлі-продажу від 27.12.2012 р., поданого для державної реєстрації, квартира відчужується ОСОБА_5, що суперечить наявному у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію прав на таку квартиру від 15.12.2015 р. за ОСОБА_7, внаслідок чого рішенням від 28.02.2017 р. № 34072565 відмовлено у державній реєстрації права власності (а. с. 13).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону № 1952 (в редакції, що була чинною на момент прийняття оскаржуваного рішення) у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Колегією суддів в межах даного спору не може бути надана оцінка правомірності реєстрації права власності за особою, яка втратила право володіння, користування та розпорядження об'єктом нерухомості, добровільно відчуживши його.

Натомість, відмова відповідача за критеріями ч. 2 ст. 2 КАС України є правомірною та скасуванню не підлягає.

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що на стадії розгляду документів відповідач вбачав очевидні розбіжності в інформаційних джерелах щодо об'єкта нерухомості, що підтверджується матеріалами справи, зокрема відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а. с. 14).

Натомість, посилання апелянта на непримустимість застосування відповідачем п. 7 ст. 24 Закону № 1952, відповідно до якого у державній реєстрації може бути відмовлено також якщо заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем, колегією суддів визнаються необґрунтованими, оскільки вказана обставина згідно оскаржуваного рішення про відмову не була підставою для його прийняття.

За цих обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення і апеляційним судом відхиляються за необґрунтованістю.

Вимога про зобов'язання здійснити реєстраційну дію є похідною від зазначеної, а тому залишена без задоволення судом першої інстанції також з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Микитенко Олени Віталіївни, Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя Є. О. Сорочко
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 24.01.2019 року)