Справа № 179/115/19
Суддя: Кошля А. О.
Дата ухвалення: 2019-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 179/115/19
провадження № 2-а/179/2/19
У Х В А Л А

про направлення справи за підсудністю

25 січня 2019 року смт. Магдалинівка

Суддя Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області Кошля А.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Магдалинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання дій старшого державного виконавця незаконними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.10.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

23 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Магдалинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в якому просить: визнати дії головного державного виконавця Магдалинівського районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 57322061 від 02.10.2018 року незаконними; скасувати постанову головного державного виконавця Магдалинівського районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження від 02.10.2018 року ВП № 57322061.

Дослідивши матеріали позовної заяви, вважаю, що вищевказаний адміністративний позов не підсудний Магдалинівському районному суду Дніпропетровської області та підлягає передачі до ОСОБА_3 окружного адміністративного суду, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Так, у відповідності до частини 1 статті 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;адміністративні справи, пов'язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій;уточнення списку виборців;оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум;оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;адміністративні справи, пов'язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо:примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства;примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України;затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті.

Статтею 287 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця. За приписами ч. 1 цієї статті учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарженнярішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частина 5 вказаної статті передбачає, що адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Однак, відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

З наведеного випливає, що положення Закону визначають підвідомчість спорів щодо оскарження рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення залежно від суду, який видав виконавчий документ.

Водночас, приписи частини другої ст. 74 Закону визначають, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Тобто, положення ч. 2 ст. 74 Закону стосуються виконання будь-яких рішень інших органів, в той час, як ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) визначає порядок оскарження рішень дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання тільки судового рішення.

Отже, постанова про відкриття провадження може бути винесена державним виконавцем не лише щодо виконання судового рішення, а і під час виконання інших виконавчих документів.

Як вбачається з долучених до позову матеріалів, оскаржувана постанова від 02.10.2018 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 57322061 прийнята на підставі виконавчого напису № 2019 виданого 29.08.2008 року ОСОБА_4

Тому дана адміністративна справа підсудна ОСОБА_3 окружному адміністративному суду, що передбачено ч. 2 ст. 20 КАС України, згідно якої окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч.1 ст. 30 КАС України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

На підставі викладеного, керуючись ст.20, 29, 294, 295, 297 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу № 179/115/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Магдалинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання дій старшого державного виконавця незаконними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.10.2018 року , передати на розгляд до ОСОБА_3 окружного адміністративного суду.

Здійснити передачу даної адміністративної справи з Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області до ОСОБА_3 окружного адміністративного суду не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному порядку до або через відповідні суди, протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу не було вручено у день її проголошення або складання, учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали.

Суддя А.О. Кошля