Справа № 456/959/17
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/2169/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючий суддя Шевчук С.М.,

суддів Кухтея Р.В., Обрізка І.М.,

за участі секретаря судового засідання Олійник А.А.,

позивача ОСОБА_1.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Стрийської міської ради Львівської області на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08 лютого 2018 року (рішення ухвалене у м. Стрий судом у складі головуючого судді Янко Б.Я., дату складення повного тексту рішення судом не зазначено) у справі №456/959/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Стрийської міської ради Львівської області про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив зобов'язати Стрийську міську раду Львівської області видати йому рішення сесій міської ради з відповідною документацією, що стосується виділення земельної ділянки, видані власникам будинків АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 на приватизацію ними присадибної земельної ділянки, належної до 73/100 частини будинку АДРЕСА_3.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08 лютого 2018 року адміністративний позов задоволено.

Зобов'язано Стрийську міську раду Львівської області видати ОСОБА_1 рішення сесій міської ради з відповідною документацією, що стосується виділення земельної ділянки, видані власникам будинків АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 на приватизацію ними присадибної земельної ділянки, належної до 73/100 частини будинку АДРЕСА_3.

Стягнуто з Стрийської міської ради Львівської області в користь позивача судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підтвердження доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що позивачу на його звернення надано відповідь листом від 22.02.2017року №Б-85/3.22 з копією рішення міської ради. Крім того, позивачу було достовірно відомо про те, що власником земельної ділянки по АДРЕСА_2 являється ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю, виданий 29.10.1997 року, оскільки позивач вже звертався до суду із позовом до ОСОБА_3 про повернення земельної ділянки. Дані обставини вже встановлені судом рішенням Апеляційного суду Львівської області від 14.07.2011 року по справі №22ц-2661/11).

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи і не заперечується сторонами, що ОСОБА_4 є власником 73/100 частин житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3. Даний факт підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 13.03.1996 року, посвідчений державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори Чернилецького М.М. та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності , копії яких наявні в матеріалах справи.

Згідно із листом виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області №317 від 04.05.2006року позивача повідомлено, що ОСОБА_6 є останнім землекористувачем присадибної земельної ділянки будинковолодіння АДРЕСА_3 і користувався вказаною земельною ділянкою з 1961 року до дня його смерті.

Відповідно до рішення Народного суду Стрийського району від 11.08.1961 року позов ОСОБА_7 задоволено, розділено між нею та ОСОБА_8 присадибну ділянку, яка знаходиться між їхніми домоволодіннями по АДРЕСА_3 по половині в межах забудов власників.

Позивач неодноразово звертався до Стрийської міської ради із заявами, копії яких наявні в матеріалах справи, про видачу рішень сесій міської ради з відповідною документацією, що стосується виділення земельної ділянки, видані власникам будинків АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 на приватизацію ними присадибної земельної ділянки, належної до 73/100 частини будинку АДРЕСА_3, однак відповіді не отримував.

Ухвалюючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач неодноразово звертався до Стрийської міської ради із заявами про видачу рішень сесій міської ради з відповідною документацією, що стосується виділення земельної ділянки, видані власникам будинків АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 на приватизацію ними присадибної земельної ділянки, належної до 73/100 частини будинку АДРЕСА_3, однак відповідач у свою чергу таку інформацію позивачу не надав, а тому суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення.

Колегія суддів апеляційного суду з обумовленими висновками суду першої інстанції погоджується виходячи з такого.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 34 Конституції України, кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Положення статті 40 Конституції України гарантують кожній особі право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових чи службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Статтею 1 Закону України "Про звернення громадян" №393/96-ВР передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно зі статтею 15 названого Закону органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

У відповідності до ст.20 Закону України "Про звернення громадян", звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання.

Із змісту звернення позивача слідує, що воно стосується доступу до публічної інформації.

Статтею 3 Закону України "Про доступ до публічної інформації", визначені гарантії забезпечення права на доступ до публічної інформації, відповідно до якої право на доступ до публічної інформації гарантується: обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; доступом до засідань колегіальних суб'єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Згідно із статтею 4 Закону України "Про доступ до публічної інформації" доступ до публічної інформації здійснюється на принципах: прозорості та відкритості діяльності суб'єктів владних повноважень; вільного отримання та поширення інформації, крім обмежень, встановлених законом; рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

Частиною 1 ст. 13 цього Закону визначено перелік розпорядників публічної інформації, якими зокрема є суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Запит на інформацію, згідно з частиною першою статті 19 вказаного Закону, - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації", розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Право на оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації передбачено статтею 23 Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Матеріали справи містять неодноразові запити позивача до Стрийської міської ради із заявами про видачу рішень сесій міської ради з відповідною документацією, що стосується виділення земельної ділянки, видані власникам будинків АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 на приватизацію ними присадибної земельної ділянки, належної до 73/100 частини будинку АДРЕСА_3.

Що стосується листа відповідача від 22.02.2017року №Б-85/3.22, яким нібито позивачу надано запитувану інформацію разом із рішення міської ради, то колегія суддів зазначає, що відповідачем не надано у встановленому порядку доказів надіслання вказаного листа на адресу позивача та доказів його отримання.

Відтак, зібраними у справі доказами не підтверджуються обставини щодо надання у встановленому порядку позивачу запитуваної інформації у повному обсязі.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 308, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328, ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Стрийської міської ради Львівської області залишити без задоволення.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08 лютого 2018 року у справі № 456/959/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 328 КАС.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
І. М. Обрізко

Повне судове рішення складено 28 січня 2019 року.