Справа № 1640/2990/18
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року м. ПолтаваСправа № 1640/2990/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю.,

за участю:

секретаря судового засідання Панькіної А.С.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

29 серпня 2018 року позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10.08.2018 №.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що проводить оприбуткування готівки в касі із застосуванням РРО та/або КОРО без ведення касової книги (так як проводить торгівлю тільки підакцизними товарами), а не з оформленням товарними чеками (квитанціями) і веденням книги обліку доходів і витрат, у зв'язку з чим просив оскаржуване податкове повідомлення-рішення скасувати

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2018 року позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишено без руху у зв'язку із її невідповідністю вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 31.10.2018 представник відповідача надав до суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову посилаючись на правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, оскільки перевіркою позивача встановлено неоприбуткування готівкової виручки в книзі обліку доходів та витрат за період з 05.01.2018 по 31.05.2018 в розмірі 269445 грн. Санкція за дане правопорушення у відповідності до Указу №436/95-ВР встановлюється у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми, тобто 1347225 грн.

Ухвалою суду від 10 грудня 2018 року закрите підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що працівниками Головного управління ДФС у Полтавській області проведено фактичну перевірку кафе "Шашличний Край", що розташований за адресою: м. Кременчук, вул. Леонова, 2-М, що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2.

Під час перевірки встановлено, що грошові кошти отримані за період з 05.01.2018 по 31.05.2018 на загальну суму 269445 грн. не оприбутковані у книзі обліку доходів та витрат.

За результатами перевірки складений акт від 13.07.2018 № 0295/16/31/РРО/ /а.с. 14/, яким встановлено порушення п.11 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 № 148.

На підставі акту від 13.07.2018 № 0295/16/31/РРО/НОМЕР_1 ГУ ДФС у Полтавській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 10.08.2018 № НОМЕР_2, яким до позивача застосовані штрафні санкції на суму 1 347 225, 00 грн.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон № 265/95-ВР), суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Пунктами 6, 9 статті 3 Закону № 265/95-ВР визначено, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операцій з приймання готівки для подальшого її переказу, зобов'язані забезпечувати зберігання використаних книг обліку розрахункових операцій та розрахункових книжок протягом трьох років після їх закінчення та щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг)) фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій.

Приписи наведеної норми передбачають особливості роботи РРО, які мають забезпечувати друкування таких звітів за кожний робочий день.

Матеріалами справи встановлено, що позивачем роздруковані та підклеєні до ОСОБА_3 ОРО №Р/2 Z-звіти за період з 05.01.2018 по 31.05.2018 на загальну суму 269445 грн. та здійснено відповідні записи до розділу 2 ОСОБА_3 ОРО №Р/2, що представником відповідача не заперечувалося /а.с. 54-127/.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що отримання вищезгаданої суми було проведено через РРО, про що свідчить фіскальні звітні чеки (Z-звіт), а їх оприбуткування відображено у розділу 2 книзі обліку розрахункових операцій.

В той же час, як стверджує відповідач, позивачем не здійснено оприбуткування вказаних готівкових коштів за період з 05.01.2018 по 31.05.2018 у відповідних графах книги обліку доходів та витрат, яка зареєстрована у Кременчуцькій ОДПІ /а.с. 30-53/.

На думку відповідача, позивач не виконав вимоги встановлені п. 177.10 ст. 117 та пп. 16.1.2 п 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України щодо ведення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Вести у встановленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.

Таким чином, при вирішенні даного спору, судом підлягав встановленню факт дотримання позивачем порядку оприбуткування готівки за період з 05.01.2018 по 31.05.2018 у книзі обліку доходів та витрат.

Відповідно до п. 177.10. ст. 177 Податкового Кодексу України (далі - ПК України) фізичні особи - підприємці (на загальній системі оподаткування) зобов'язані вести ОСОБА_3 обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма ОСОБА_3 обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Для реєстрації ОСОБА_3 обліку доходів і витрат фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник ОСОБА_3 у разі обрання способу ведення ОСОБА_3 у паперовому вигляді. Фізичні особи - підприємці застосовують реєстратори розрахункових операцій відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

ОСОБА_3 обліку доходів і витрат обумовлено приписами статті 178 Податкового Кодексу України з метою оподаткування доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність та визначення правильності розрахунок податку на доходи фізичних осіб.

Порядок ведення ОСОБА_3 обліку доходів і витрат фізичними особами - підприємцями (на загальній системі оподаткування) встановлений наказом Міндоходів України від 16.09.2013 року № 481 (далі - Порядок № 481)

У пункті 1 Порядку № 481 зазначено, що відповідно до пункту 177.10 статті 177 та пункту 178.6 статті 178 розділу IV Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, та фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність (далі - самозайняті особи), зобов'язані вести ОСОБА_3 обліку доходів і витрат, у якій за підсумком робочого дня, протягом якого отримано дохід, на підставі первинних документів здійснюються записи про отримані доходи та документально підтверджені витрати.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 481 записи у книзі виконуються за підсумками робочого дня, протягом якого отримано дохід.

Згідно з пунктом 6 Порядку № 481 самозайняті особи заносять до ОСОБА_3 відомості в такому порядку: 1) у графі 1 зазначається дата запису; 2) у графі 2 відображається сума доходу, отриманого від здійснення господарської або незалежної професійної діяльності із сумарним підсумком за місяць, квартал, рік, зокрема, кошти, що надійшли на поточний рахунок, касу платника податків та/або отримано готівкою, сума заборгованості, за якою минув строк позовної давності, вартість безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг); 3) у графі 3 вказується сума повернутих самозайнятою особою коштів за товари (роботи та послуги) та/або повернутої передплати; 4) графа 4 розраховується як різниця між отриманим доходом від здійснення господарської або незалежної професійної діяльності (графа 2) та сумою повернутих самозайнятою особою коштів за товари (роботи та послуги) (графа 3); 5) у графі 5 зазначаються реквізити документа, який підтверджує понесені витрати, що безпосередньо пов'язані з отриманим доходом. Документами, які підтверджують витрати, можуть бути, зокрема, платіжне доручення, прибутковий касовий ордер, квитанція, фіскальний чек, акт закупки (виконаних робіт, наданих послуг) та інші первинні документи, що засвічують факт оплати товарів, робіт, послуг; 6) у графі 6 відображається сума витрат, які документально підтверджені та безпосередньо пов'язані з отриманням доходу за підсумками дня; 7) у графі 7 відображається сума витрат на оплату праці та нарахування на оплату праці найманих осіб, понесені у звітному місяці; 8) у графі 8 відображається сума фактично понесених інших витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходу, які не зазначені в графах 6 та 7, зокрема, витрати на сплату послуг, зв'язку, орендних та комунальних платежів тощо; 9) у графі 9 зазначається сума чистого оподатковуваного доходу, яка розраховується як різниця між сумою доходу за звітний період (графа 4) та сумою понесених витрат від провадження господарської або незалежної професіональної діяльності (графи 6, 7, 8).

Таким чином, як вбачається з вищенаведеного, у книзі обліку доходів і витрат відображається загальна сума доходу за підсумками робочого дня, протягом якого отримано дохід від здійснення господарської або незалежної професійної діяльності зокрема, не лише отриманої готівки, а й коштів, що надійшли на поточний рахунок, касу платника податків, сума заборгованості, за якою минув строк позовної давності, вартість безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг).

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями) визначені Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою правління Національного банку України № 148 від 29.12.2017 (далі - Положення № 148).

Підпунктом 18 пункту 3 Положення № 148 визначено, що оприбуткування готівки - проведення суб'єктами господарювання обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі/книзі обліку доходів і витрат/книзі обліку доходів/фіскальному звітному чеку/розрахунковій квитанції.

Пунктом 3 Положення №148 також передбачено наявність ОСОБА_3 обліку доходів і витрат/книги обліку доходів у осіб, що здійснюють операції пов'язані з прийманням і видачею готівки під час проведення розрахунків через касу для відображення руху готівки.

Відповідно до пункту 5 Положення № 148, суб'єкти господарювання здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами через касу як коштами, одержаними як готівкова виручка, так і коштами, одержаними із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів.

Суб'єкти господарювання здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

В силу пункту 11 вищезазначеного Положення готівка, що надходить до кас, оприбутковується в день одержання готівки в повній сумі.

Оприбуткуванням готівки в касах установ/підприємств та їх відокремлених підрозділів, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

Оприбуткуванням готівки в касах фізичних осіб-підприємців, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх товарними чеками (квитанціями) і веденням книги обліку доходів і витрат (або книги обліку доходів), є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у книзі обліку доходів і витрат (або книзі обліку доходів) на підставі товарних чеків (квитанцій).

Оприбуткуванням готівки в касах відокремлених підрозділів установ/підприємств, а також у касах фізичних осіб-підприємців, які проводять готівкові розрахунки із застосуванням РРО та/або КОРО без ведення касової книги, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень на підставі даних розрахункових документів шляхом формування та друку фіскальних звітних чеків і їх підклеювання до відповідних сторінок КОРО/занесення даних розрахункових квитанцій до КОРО.

Суб'єкти господарювання, які проводять готівкові розрахунки із застосуванням РРО та/або КОРО, використовують КОРО для:

1) підклеювання та зберігання фіскальних звітних чеків на відповідних сторінках КОРО;

2) здійснення операцій із розрахунковими квитанціями в разі виходу з ладу РРО чи відключення електроенергії;

3) обліку ремонтів, робіт з технічного обслуговування, перевірок конструкцій та програмного забезпечення РРО.

Наведені вище правові норми дають підстави для висновку, що у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є сукупність дій з фіксації повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних розрахункової книги) та відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій. Не відображення готівки у книзі обліку розрахункових операцій після проведення розрахункової операції із застосуванням РРО є порушенням порядку оприбуткування готівки, відповідальність за яке встановлена Указом «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» № 436/95.

Такий зміст правового регулювання спірних правовідносин щодо забезпечення суб'єктами господарювання належного та повного оприбуткування готівки в касах, у тому числі і під час розрахунків із застосуванням РРО, відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 1 квітня 2014 року №21-54а14, в постанові Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі №824/2588/13-а та в постанові Верховного Суду від 24 травня 2018 року у справі №803/1038/17.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що позивачем забезпечена належна, своєчасна та повна фіксація готівки у фіскальних звітних чеках РРО та відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій, що не заперечується відповідачем.

Фактично, відповідачем до позивача застосовано штрафні санкції за неналежне ведення ОСОБА_3 обліку доходів і витрат.

Указом «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» № 436/95 передбачено застосовування фінансові санкцій у вигляді штрафу за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми, отже виконання позивачем всіх вимог Положення №148 щодо фіксація готівки у фіскальних звітних чеках РРО та відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій унеможливлює застосування штрафних санкцій, оскільки порушення ведення ОСОБА_3 обліку доходів і витрат, самі по собі, не дає підстав для накладення штрафу.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про протиправність прийнятого Головним управлінням ДФС у Полтавській області оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 10.08.2018 № та наявність підстав для його скасування.

Таким чином, адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, 39600, рнокпп НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 10 серпня 2018 року №.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 8 810 грн (вісім тисяч вісімсот десять гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області ().

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 25 січня 2019 року.

Суддя ОСОБА_4