Справа № 826/8019/18
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/8019/18 Суддя (судді) першої інстанції: Головань О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.

за участю секретаря судового засідання Пушенко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 19 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_3, Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_3, Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа: ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_3, Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 10.04.2018 року за № 40559769, яке було прийняте Державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_3 та зобов'язання Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) провести державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо права власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 63,50 кв.м., житловою площею 43 кв.м за АТ "Дельта Банк", внести відповідний запис до Державного реєстру прав та надати Витяг із Державного реєстру.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем прийнято протиправне рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 10.04.2018 року за № 40559769 на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 63,50 кв.м., житловою площею 43 кв.м за АТ "Дельта Банк".

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 19.09.2018 р. у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновок суду по своїй суті суперечить конституційному принципу обов'язковості судового рішення, що є протиправним.

Зважаючи на викладене вище, враховуючи, що судове рішення, яке набрало законної сили, є підставою для державної реєстрації прав, відповідно рішення суду першої інстанції від 19.09.2018 р. не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Представником відповідача 1 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Зазначає, що виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України «Про мораторій» не підлягає виконанню.

Відповідачем 2 відзиву на апеляційну скаргу в установлений судом строк подано не було.

У відповідності до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційним судом розглянуто справу в порядку письмового провадження згідно п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 19.03.2008 р. між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_4 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0. У відповідності до умов вказаного договору відповідач ОСОБА_4 отримала кредит 158000 дол. США, який зобов'язувалась повернути у повному обсязі в строк до 19.03.37 р. або достроково зі сплатою 12,40% річних за користування кредитом.

Як іпотекодавець ОСОБА_4 передала АКІБ "УкрСиббанк" у іпотеку нерухоме майно, а саме, квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 63.50 кв.м; житлова площа 43 кв.м., що підтверджується договором іпотеки №80218 від 19.03.08 р. укладеним між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_4

При цьому, 08.12.11 р. між ПАТ "УкрСиббанк" та ПАТ "Дельта банк" - позивачем було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами.

У зв'язку із неналежним виконанням умов договору про надання споживчого кредиту у ОСОБА_4 утворилась заборгованість у розмірі 248224,70 дол. США, що згідно курсу НБУ 984060,03 грн., яка складається з: 153459,80 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 1226604,18 грн. - заборгованість за кредитом; 94764,90 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 757455,85 грн. - заборгованість за користування кредитом.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23.02.15 р. у справі №756/5396/14-ц позов ПАТ "Дельта Банк" про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття у власність задоволено: в рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості у розмірі 248224,7 дол. США, що по курсу складає 1984060,03 грн. за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 19.03.2008 р., звернено стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 63,50 кв.м., житлової площі 43 кв.м. яка належить ОСОБА_4 на праві власності шляхом передачі іпотекодержателю - ПАТ "Дельта Банк"; припинено право власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 63,50 кв.м., житлової площі 43 кв.м. виселивши ОСОБА_4; витребувано від ОСОБА_4 та передано ПАТ "Дельта Банк" (р/р 8365, МФО 380236, ) технічний паспорт та правоустановчі документи, або їх дублікати на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 63,50 кв.м., житлової площі 43 кв.м. Рішення набрало законної сили 06.03.2015 р.

03.04.2018 р. представник Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за реєстраційним № 27546217 на об'єкт - квартира №32, розташована у м. Києві, проспект Оболонський, буд. №10в на підставі вказаного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 23.02.15 р. №756/5396/14-ц.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_3 №40559769 від 10.04.18 р. у державній реєстрації прав відмовлено, оскільки рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23.02.15 р. №756/5396/14-ц зупинено виконання рішення на час дії Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", з посиланням на ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", п. 18 та 23 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р. №1127.

Позивач, вважаючи вказане рішення протиправним, звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23.02.2015 р. №756/5396/14-ц зупинено виконання рішення на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України», а тому оскаржуване рішення державного реєстратора вчинено у відповідності до вимог чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.04 р. №1952-IV (в редакції станом на 10.04.2018р.) (надалі - Закон №1952-IV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону № 1952-IV організаційну систему державної реєстрації прав становлять, зокрема, державні реєстратори прав на нерухоме майно.

Згідно ч. 3 ст. 10 Закону № 1952-IV державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону № 1952-IV у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону № 1952-IV державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Згідно п. 23 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.15 р. №1127, за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державний реєстратор приймає відповідне рішення, яке повинне містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття, з відповідним обґрунтуванням їх застосування.

Так, в якості підстави для проведення реєстраційної дії з реєстрації права власності позивача на нерухоме майно надано рішення Оболонського районного суду м. Києва від 23.02.15 р. №756/5396/14-ц.

Однак, як вірно зазначено судом першої інстанції, рішення Оболонського районного суду м.Києва від 23.02.15 р. №756/5396/14-ц не може бути підставою для реєстрації права власності на нерухоме майно за позивачем, оскільки згідно резолютивної частини рішення звернено стягнення на предмет іпотеки, а саме, квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 63,50 кв.м., житлової площі 43 кв.м. яка належить ОСОБА_4 на праві власності, шляхом передачі іпотекодержателю - ПАТ "Дельта Банк". Жодних застережень щодо зупинення виконання рішення з огляду на прийняття Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" резолютивна частина рішення не містить.

В той же час, згідно мотивувальної частини рішення зазначено наступне: « 03.06.2014 р. Верховною Радою України було прийнято Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті". ОСОБА_5 розповсюджується виключно на громадян України, а тому юридичні особи не підпадають під дію відповідного Закону. З урахуванням ч. 1 ст. 3 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" можна констатувати, що Закон буде розповсюджуватися також на іноземців. Зважаючи на це, суд вважає за можливе застосувати ст. 217 ЦПК України та зупинити виконання рішення на весь час дії даного мораторію.

З урахуванням викладеного вище, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про неможливість використання вказаного рішення як підстави для проведення реєстраційної дії з реєстрації права власності позивача на вказане нерухоме майно, що є підставою для відмови у проведенні реєстраційної дії згідно п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону № 1952-IV.

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства, України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, що не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів керуючись ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України вирішила залишити апеляційну скаргу без задоволення, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 19 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Л.О.Костюк

О.Є.Пилипенко

Повний текст постанови виготовлено 23.01.2019 р.