Справа № 2340/3864/18
Суддя: В.В. Гаращенко
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року справа № 2340/3864/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаращенка В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Дорошенко Л.В.,

представника позивача: ОСОБА_1 - за договором,

представника відповідача: Дубиновської Ю.О. - за довіреністю,

розглянувши за правилами загального позовного провадження в місті Черкаси адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до управління Держпраці у Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Держпраці у Черкаській області, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову управління Держпраці у Черкаській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 06.09.2018 №ЧК-678/15/АВ/П/ПТ/ТД-ФС-490, якою на позивача накладено штраф у розмірі 446 760 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при здійсненні перевірки відповідачем допущено ряд порушень. В направленні на проведення перевірки зазначено суб'єкт інспекційного відвідування - спортивний клуб «ІНФОРМАЦІЯ_1», однак фактично інспекційне відвідування проведено у ФОП ОСОБА_3

Вимогу про надання документів від 31.07.2018, на підставі яких згодом складено акт інспекційного відвідування, вручено особі, яка не має повноважень представляти інтереси ФОП ОСОБА_3, тому останній не повідомлений про проведення інспектування.

31.07.2018 ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування через ненаправлення керівником СК «ІНФОРМАЦІЯ_1» трудових документів та наказів на прийняття на роботу працівників. ОСОБА_5, яка поставила свій підпис в акті перевірки не є керівником СК «ІНФОРМАЦІЯ_1», не має повноважень його представляти, і взагалі, такого суб'єкта господарювання, як спортивний клуб «ІНФОРМАЦІЯ_1» не існує. ФОП ОСОБА_3, якого належним чином не попереджено про проведення перевірки та у якого належним чином не витребувано необхідні для її проведення документи.

Згідно акту інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю, №ЧК-67815/АВ від 06.08.2018 тривалість перевірки зазначена з 31.07.2018 по 06.08.2018, тобто тривалість 5 днів, однак для суб'єктів мікропідприємництва та малого підприємництва строк перевірки не може перевищувати двох робочих днів.

Позивач вказує, що висновки акту перевірки є помилковими, оскільки між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_5 укладені не трудові, а цивільно-правові договори за якими замовник доручав, а виконавець виконував певні послуги, а також виконавиць самостійно встановлював графік виконання обов'язків за даними договорами та в наступному укладені і діючі трудові договори.

З огляду на зазначене позивач вважає, що між ним та переліченими фізичними особами укладено саме цивільно-правові договори, що вказує на незаконність постанови від 06.09.2018 №ЧК-678/15/АВ/П/ПТ/ТД-ФС-490.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити.

У відзиві на адміністративний позов та в судовому засіданні представник відповідача просила у його задоволенні відмовити повністю, зазначивши при цьому, що відповідачем повністю дотримано вимоги законодавства, яке регулює порядок інспекційного відвідування суб'єктів господарювання.

На час проведення інспекційного відвідування за адміністративною стійкою спортивного клубу «ІНФОРМАЦІЯ_1» знаходилась громадянка ОСОБА_5, яка представилась адміністратором клубу, та повідомила інспектора про відсутність ФОП ОСОБА_3 Вказана особа ознайомилась з направленням на здійснення інспекційного відвідування та службовим посвідченням інспекторів праці, в подальшому в телефонному режимі зв'язалася з позивачем, який повідомив про відсутність можливості з'явитися до клубу для особистої участі в інспекційному відвідуванні, та надати 31.07.2018 документи, необхідні для його проведення. Натомість, уповноважив ОСОБА_5 отримати від інспекторів копію направлення на проведення інспекційного відвідування, акт про неможливість проведення інспекційного відвідування, вимогу про надання документів, а також зобов'язався у подальшому особисто надати посадовим особам управління Держпраці документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування.

Строк проведення перевірки зупинявся з 31.07.2018 по 06.08.2018 внаслідок ненадання позивачем документів для проведення перевірки.

Оскільки посадові особи управління Держпраці у Черкаській області допущені позивачем до проведення інспекційного відвідування на підставі направлення на проведення інспекційного відвідування від 25.07.2018 №1551 без зауважень та заперечень, то порушення порядку проведення інспекційного відвідування не роблять наслідки проведеного заходу контролю нікчемними та не можуть бути підставою для скасування прийнятого за результатами такого заходу рішення.

Представник відповідача звернула увагу, що ФОП ОСОБА_3 у спортивному клубі «ІНФОРМАЦІЯ_1», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 використовується наймана праця 6 (шести) працівників, а саме: ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_10, які виконують функції інструктора, тренера, а також ОСОБА_8 та ОСОБА_5, які виконують роботу адміністратора, з якими трудові договори не укладені та не повідомлено ДФС про прийняття працівників на роботу.

Позивач заперечує факт допуску до роботи без належного оформлення трудових відносин ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_5, обґрунтовуючи це наявними між ним і вказаними особами цивільно-правовими відносинами, однак цивільно-правовий договір передбачає оплату не процесу праці, а її результатів, котрі визначаються після закінчення роботи і оформляються актами здавачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг).

Представник відповідача звернула увагу, що спірні договори не містять визначеного обсягу робіт очікуваного кінцевого результату, що підлягає якісним та кількісним характеристикам. Вказане не є властивим для цивільно-правових відносин при яких результат є чітко визначеним та обрахованим, характер виконуваної роботи притаманний саме для трудових відносин.

Розмір винагороди за виконаний кожного місяця різний обсяг робіт був однаковий і становив 4000 грн.

За цивільно-правовими договорами, укладеними між Позивачем та ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_5, оплачувався процес праці, а не її результат - сплата коштів проводилася у фіксованому розмірі, що не залежав ні від обсягу, ні від результатів виконаних робіт.

Наведені обставини, на думку представника відповідача, вказують на безпідставність вимог адміністративного позову.

У відповіді на відзив представник позивача не погодилась з аргументами відповідача та наполягала на задоволенні позовних вимог.

Відповідачем подано заперечення на відповідь з посиланням на правомірність оскарженої постанови внаслідок неналежного оформлення трудових відносин з чотирма працівниками.

Заслухавши пояснення учасників процесу, повно, всебічно, об'єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов наступного.

Згідно відомостей, які містяться в матеріалах справи, пунктом 1.2 наказу управління Держпраці у Черкаській області від 25.07.2018 № 747-Н «Про проведення інспекційного відвідування», на підставі службової записки начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно - правових актів ОСОБА_11 від 19.07.2018 про отримання інформації щодо фактів використання найманої праці без належного оформлення трудових відносин, головним державним інспекторам відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів ОСОБА_4 та ОСОБА_12 доручено привести інспекційне відвідування з питань оформлення трудових відносин у спортивному клубі «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. На підставі наказу оформлено направлення від 25.07.2018 №551.

31.07.2018 інспектором ОСОБА_4. складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування у зв'язку з відсутністю трудових договорів та наказів про прийняття на роботу працівників та в цей же день оформлено вимогу №ЧК-678/15/ПД про надання документів згідно переліку.

За результатами інспекційного відвідування складено акт від 06.08.2018 №ЧК-678/15/АВ, яким зафіксовано порушення законодавства про працю, зокрема ФОП ОСОБА_3 у спортивному клубі «ІНФОРМАЦІЯ_1», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 використовується наймана праця 6 (шести) працівників, а саме: ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_10, які виконують функції інструктора, тренера, а також ОСОБА_8 та ОСОБА_5, які виконують роботу адміністратора, з якими трудові договори не укладені та не повідомлено ДФС про прийняття працівників на роботу, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 21, ч. 1, 3 ст. 24 КЗпП України, ПКМУ № 413.

Як встановлено судом, на підставі акту перевірки першим заступником начальника управління Держпраці у Черкаській області Мащенко В.В. 06.09.2018 винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЧК-678/15/АВ/П/ПТ/ТД-ФС-490, якою на позивача накладено штраф в розмірі 446760,00 грн. на підставі абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України за неоформлення трудових відносин з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_5

Вирішуючи спір по суті суд зазначає, що Державна служба України з питань праці (Держпраці) згідно Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 (далі - Положення №96) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно до пп. 5 п. 6 Положення №96 Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об'єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці.

Пунктом 7 Положення №96 передбачено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до ст. 259 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, визначена в Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №295 про деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі за текстом - Порядок № 295).

Відповідно до п.2 Порядку №295, державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин).

Згідно п.4 Порядку №295, форми службового посвідчення інспектора праці, акта, довідки, припису, вимоги, перелік питань, що підлягають інспектуванню, оприлюднюються на офіційному веб-сайті Держпраці.

Пунктами 19, 20 Порядку №295 визначено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення. Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об'єкта відвідування або його уповноваженим представником.

З наведених норм законодавчих актів слідує висновок, що уповноважені інспектори праці мають право проводити інспекційні відвідування суб'єктів господарювання на підставі звернення фізичних чи юридичних осіб щодо фактів використання найманої праці без належного оформлення трудових відносин.

Суд вважає непереконливими доводи позивача щодо неповідомлення позивача про проведення позапланового заходу контролю, оскільки це не передбачено вимогами закону. Крім того вручення неуповноваженій особі ОСОБА_5 направлення на проведення перевірки суд оцінює критично, оскільки позивач доводить, що він належним чином оформив із вказаною особою трудові відносини. При цьому в день проведення перевірки 31.07.2018 інспектор не оформляв акту перевірки, натомість оформив акт про неможливість її проведення.

В подальшому акт перевірки складений 06.08.2018 у присутності ФОП ОСОБА_3 та підписаний останнім без зауважень, що вказує на безпідставність посилань позивача про проведення перевірки в неналежному місці та за відсутності уповноважених осіб.

Суд погоджується з доводами відповідача, що в разі недотримання, на думку суб'єкта господарювання, контролюючим органом встановленого законом порядку проведення заходу контролю, законодавством передбачена можливість недопуску посадових осіб контролюючого органу до здійснення заходу контролю суб'єктом господарювання, стосовно якого такий захід контролю призначений.

В протилежному випадку, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні та/або проведенні перевірки, у зв'язку з чим за умови такого допуску підставою для скасування рішення може бути лише неправильність його прийняття по суті.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 13.02.2018 у справі №804/5402/14.

Не заслуговують на увагу також посилання позивача про перевищення строку проведення перевірки, оскільки фактично перевірка проводилась два робочих дні 31.07.2018 та 06.08.2018. У період з 01.08.2018 по 05.08.2018 перевірка не проводилась внаслідок витребування у позивача документів.

Звертаючись до суті виявлених під час проведення перевірки порушень, суд виходить з того, що відповідно до ст.21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим при укладенні трудового договору з фізичною особою.

Згідно з ч. 3 ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» від 17.06.2015 №413 установлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника.

Абзацом 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України передбачено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

З аналізу перелічених положень законодавства вбачається, що у разі фактичного допуску до роботи працівника без оформлення трудового договору чи без повідомлення про його прийняття на роботу юридичні та фізичні особи - підприємці притягаються до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 111 690 грн. за кожного працівника (мінімальна заробітна плата станом на момент виявлення порушення 3723 грн.).

Статтею 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. (ст. 901 ЦК України).

Отже, предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт (надання послуг), їх кінцевий результат, що має кількісну і якісну визначеність.

Встановлюючи в судовому засіданні належне оформлення трудових відносин з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_5, судом досліджено надані позивачем цивільно-правові договори від 01.04.2018, від 01.07.2018, від 01.01.2018 та від 01.08.2018, які передбачають помісячну оплату праці в розмірі 4000 грн. Тобто, договори не передбачають сплату грошових коштів у залежності від об'ємів виконаних робіт, що є характерною ознакою трудового договору.

Роботи, виконання яких передбачають вказані договори не носять разового характеру та передбачають систематичне виконання обов'язків щодо зустрічі безпосередньо відвідувачів, відповіді на запитання потенційних клієнтів, вирішенню проблем, що виникають в існуючих клієнтів клубу, діяльності спортивного інструктора, тренера.

Ці умови є однотипними для усіх чотирьох договорів.

Суд критично оцінює надані позивачем додатки до цивільно-правових договорів, де зазначено, що виконавець самостійно встановлює графіки виконання обов'язків, оскільки ці додатки не містять вказівки до яких договорів вони є додатками, не містять підписів виконавця робіт та не містять посилань на умови договорів.

В свою чергу, безпосередньо договори не містять вказівки про можливість врегулювання графіку виконання робіт в додатках до договору.

Суд вважає за необхідне звернути увагу, що договори укладені на довготривалий строк, що вказує на системність виконання трудових обов'язків та притаманно саме для трудових договорів.

Більш того, сам позивач у листі від 20.08.2018, направленому до управління Держпраці у Черкаській області вказав, що наведені цивільно-правові договори є недійсними з тих підстав, що сторони не приступили до виконання своїх обов'язків, оскільки між ними укладено трудові договори та прийнято працівників на роботу згідно наказів про призначення.

Оцінивши вищевказані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що укладені між позивачем та фізичними особами договори мають ознаки трудових договорів. Відповідно, допуск працівників до роботи потребує повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що не виконано позивачем.

Оформлення наказів про прийняття на роботу працівників від 03.08.2018 не звільняє позивача від передбаченої законом відповідальності, тому що вказані дії вчинені позивачем після прибуття інспектора та початку проведення перевірки.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на зазначене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач довів правомірність прийнятої ним постанови, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Сплачену суму судових витрат залишити за позивачем.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана з врахуванням особливостей закріплених п. 15.5 Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 18 січня 2019 року.

Суддя В.В. Гаращенко