Справа № 640/21084/18
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 січня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Сорочка Є.О.,

суддів Коротких А.Ю.,

Федотова І.В.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Аеробуд" на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2018 року, що прийнята у місті Києві, у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Аеробуд" до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

1) визнати протиправними дії Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима І.С. щодо залучення суб'єкта оціночної діяльності ТОВ «Приватна експертна служба» для оцінки майна, а саме:

- бурової машини YTRD 260, 2007 року випуску, реєстраційний номер 08097 КС, заводський номер 98;

- бурової машини YTRD 260, 2007 року випуску, реєстраційний номер 04891 КС, заводський номер 18;

- крану баштового Comansa 21LC400, реєстраційний номер 15471, 2008 року випуску;

- крану баштового TGM GRU szl- via al Gorbe 15L2076 Mozzate, GRT 60-120, заводський номер 805663, 2008 року випуску;

- крану баштового будівельного GRT 60-120, заводський номер 806674, 2008 року випуску;

- автомобіля MERCEDES-BENZ ACTROS, 2005 року випуску, реєстраційний номер АА 8776 BL;

2) визнати протиправними дії Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима І.С. щодо визначення вартості майна ПрАТ "Аеробуд", а саме:

- бурової машини YTRD 260, 2007 року випуску, реєстраційний номер 08097 КС, заводський номер 98;

- бурової машини YTRD 260, 2007 року випуску, реєстраційний номер 04891 КС, заводський номер 18;

- крану баштового Comansa 21LC400, реєстраційний номер 15471, 2008 року випуску;

- крану баштового TGM GRU szl- via al Gorbe 15L2076 Mozzate, GRT 60-120, заводський номер 805663, 2008 року випуску;

- крану баштового будівельного GRT 60-120, заводський номер 806674, 2008 року випуску;

- автомобіля MERCEDES-BENZ ACTROS, 2005 року випуску, реєстраційний номер АА 8776 BL;

3) визнати протиправними дії Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима І.С. щодо передачі на реалізацію організатору електронних торгів майна ПрАТ "Аеробуд", а саме:

- бурової машини YTRD 260, 2007 року випуску, реєстраційний номер 08097 КС, заводський номер 98;

- бурової машини YTRD 260, 2007 року випуску, реєстраційний номер 04891 КС, заводський номер 18;

- крану баштового Comansa 21LC400, реєстраційний номер 15471, 2008 року випуску;

- крану баштового TGM GRU szl- via al Gorbe 15L2076 Mozzate, GRT 60-120, заводський номер 805663, 2008 року випуску;

- крану баштового будівельного GRT 60-120, заводський номер 806674, 2008 року випуску;

- автомобіля MERCEDES-BENZ ACTROS, 2005 року випуску, реєстраційний номер АА 8776 BL організатору електронних торгів протиправними.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2018 року відмовлено у відкритті провадження у зв'язку із неналежністю розгляду справи за в порядку адміністративного судочинства у зв'язку з підсудністю спору судам господарської юрисдикції.

Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення, а справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що підстави для відмови у відкритті провадження у справі були відсутні.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно пунктів 1-2 статті 4 КАС адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

За змістом частини першої статті 5 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби врегульовані статтею 287 КАС.

Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК) установлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (стаття 339, частина перша статті 340 цього Кодексу відповідно).

У частині першій статті 447 та частині першій статті 448 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) зазначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КАС суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що даний спір не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, оскільки законом встановлений інший порядок його вирішення - в порядку господарського судочинства, оскільки оскаржувані позивачем дії вчинені в межах виконавчого провадження №550156361 з виконання наказу Господарського суду міста Києва № 810/8157/17 від 14.08.2017.

Водночас, приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що виконавче провадження №550156361 було 03.0.2018 об'єднано у зведене виконавче провадження №56916653, на чому також наголошував позивач у позовній заяві.

У зазначеному зведеному виконавчому провадженні здійснюється примусове виконання рішень судів різних юрисдикцій, а також рішень інших органів.

Поряд із цим, вказаними вище нормами ГПК, ЦПК і Закону України «Про виконавче провадження» не урегульовано порядку розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень при вчиненні дій у зведеному виконавчому провадженні.

Згідно з приписами статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

Отже, при виконанні судових рішень діє правило існування одного виконавчого провадження про примусове виконання щодо одного боржника, незалежно від кількості судових рішень та юрисдикцій, у яких указані рішення, що підлягають примусовому виконанню, були ухвалені, та кількості стягувачів. Для виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження вимагається наявність підстав для завершення виконавчого провадження, а таким правом наділений лише виконавець, який ухвалює відповідну постанову.

Водночас цим законом не передбачено порядку розгляду скарг щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, а також рішень інших органів.

У статті 287 КАС передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу ДВС, приватного виконавця.

Згідно з положеннями частини першої цієї статті учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

У частині п'ятій цієї ж статті передбачено, що адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Тобто частина п'ята статті 287 КАС передбачає загальне правило оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень до того суду, який ухвалив вказане рішення, якщо таке виконання не обтяжене об'єднанням з виконанням рішень, ухвалених судами за правилами іншої юрисдикції.

Оскільки чинним законодавством не врегульовано порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій та іншими органами, у такому випадку застосовується частина перша статті 287 КАС і вказані справи слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічний правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14 березня 2018 року у справі № 660/612/16-ц.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв помилкове рішення про відмову відкритті провадження у справі, оскільки даний спір належить за правилами адміністративного судочинства.

За змістом частини першої статті 320 КАС підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Оскільки судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, порушено норми процесуального права які призвели до неправильного вирішення питання, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 34, 243, 311, 312, 320, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Аеробуд" задовольнити.

Скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2018 року, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Є.О. Сорочко

Суддя А.Ю. Коротких

Суддя І.В. Федотов