Справа № П/811/3518/15
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

24 січня 2019 року

справа №П/811/3518/15

адміністративне провадження №К/9901/37550/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Кропивницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 травня 2016 року у складі судді Хілько Л.І.

на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2017 року у складі суддів Баранник Н.П., Дурасової Ю.В., Щербака А.А.

у справі №П/811/3518/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровоградпостач»

до Кропивницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В :

22 грудня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кіровоградпостач» (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до суду з позовом до Кропивницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області (далі - податковий орган, відповідач у справі) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень податкового органу від 13 липня 2015 року № , № , № , № , № , з мотивів безпідставності їх прийняття.

26 травня 2016 року постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2017 року, частково задоволений позов Товариства, визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області від 13 липня 2015 року №, №, №, №. В решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи судові рішення суди попередніх інстанцій встановили, що господарські операції позивача з його контрагентами спричинили реальні зміни майнового стану платника податків, відповідні витрати і податковий кредит сформовані платником податків правомірно, внаслідок чого відсутні підстави для прийняття податкових повідомлень - рішень.

25 жовтня 2016 року податковим органом подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України, в якій відповідач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції та винести нове рішення, яким відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування касаційної скарги відповідач наводить обставини справи, шляхом відтворення частини акта перевірки та нормативно-правове обґрунтування вимог касаційної скарги шляхом викладення тексту норм покладених в основу прийняття спірних податкових повідомлень-рішень.

06 липня 2017 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою податкового органу та витребувано справу №П/811/3518/15 з Кіровоградського окружного адміністративного суду, фактично справа із суду першої інстанції витребувана не була.

14 березня 2018 року матеріали касаційного провадження передані до Верховного Суду.

26 березня 2018 року ухвалою Верховного суду матеріали касаційної скарги К/9901/37550/18 прийнято до свого провадження та справу №П/811/3518/15 витребувано з Кіровоградського окружного адміністративного суду.

03 квітня 2018 року справа №П/811/3518/15 надійшла до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судові рішення відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що Товариство є юридичною особою, включене до ЄДРПОУ за номером 37168244, перебуває на податковому обліку з 14 липня 2010 року, є платником податку на додану вартість з 28 липня 2010 року.

Податковим органом у квітні-червні 2015 року проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства, зокрема з питань дотримання податкового законодавства за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2014 року, результати якої викладені в акті перевірки від 18 червня 2015 року №54/11-23-22-01/37168244 (далі - акт перевірки).

Керівником податкового органу 13 липня 2015 року прийняті податкові повідомлення-рішення згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, пункту 77.1 статті 77 Податкового кодексу України на підставі акта перевірки.

Податковим повідомленням-рішенням № збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток за основним платежем на 1889292 грн. за порушення пунктів 138.2, 138.4, 138.8 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України та застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 944647 грн. на підставі частини 2 пункту 123.1 статті 123 цього кодексу.

Податковим повідомленням-рішенням № зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток внаслідок завищення від'ємного значення податком на прибуток за 2014 рік на 6129801 грн., за порушення вимог пунктів 138.2, 138.4, 138.8 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України.

Податковим повідомленням-рішенням № збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем на 2375479 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 1187740 грн. Правовою підставою збільшення суми грошового зобов'язання визначені положення підпунктів 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 198.6 статті 198, підпунктів 195.1.1, 195.1.3 пункту 195.1 статті 195 Податкового кодексу України, штрафні (фінансові) санкції застосовані на підставі частини другої пункту 123.1 статті 123 цього кодексу.

Податковим повідомленням-рішенням № зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у загальній сумі 547795 грн., за лютий 2014 року на 65480 грн., серпень 2014 року на 20830 грн., жовтень 2014 року на 122696 грн., листопад 2014 року на 210729 грн., грудень 2014 року на 128060 грн., з правових підстав аналогічних попередньому податковому повідомленню - рішенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що склад податкових правопорушень податковий орган доводить посиланням на не підтвердження під час перевірки позивачем реальності здійснення господарських операцій за взаємовідносинами між ним та його контрагентами Товариством з обмеженою відповідальністю "Вектор-Альфа" у червні 2013 року, Товариством з обмеженою відповідальністю "Гранд-Флекс" у січні 2014, Приватним підприємством "Хімінвест" у березні, червні, липні, серпні, вересні 2014 року, Товариством з обмеженою відповідальністю "Брокбудкепітал" у травні, червні, липні, серпні 2014 року, Товариством з обмеженою відповідальністю "Марікана" у жовтні, листопаді, грудні 2014 року, Товариством з обмеженою відповідальністю "Грін Степ" у серпні 2014 року, ПАТ СКТБ "Комплекс" у травні, червні, липні, серпні, вересні, жовтні 2013 року.

За висновком податкового органу надані до перевірки Товариством документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку.

Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи досліджено всі первинні документи та докази по кожній господарській операції, яка мала місце в перевіряємому періоді щодо кожного контрагента позивача, реальність яких поставлена під сумнів контролюючим органом, результат досліджень зумовив висновок про те, що факти придбання товарів, їх поставки, використання позивачем придбаних товарно-матеріальних цінностей в подальшій господарській діяльності підтверджено належними та допустимими доказами.

Суди попередніх інстанцій встановлюючи, аналізуючи та оцінюючи операції поставки товарів (продукції) за взаємовідносинами Товариства з Товариством з обмеженою відповідальністю "Вектор-Альфа", Товариством з обмеженою відповідальністю "Гранд-Флекс", Приватним підприємством "Хімінвест", Товариством з обмеженою відповідальністю "Брокбудкепітал", Товариством з обмеженою відповідальністю "Марікана", Товариством з обмеженою відповідальністю "Грін Степ", ПАТ СКТБ "Комплекс", дійшли до висновку про те, що всі первинні документи, як підстава бухгалтерського обліку та податкової звітності підтверджують право позивача на формування податкового кредиту з поставки товарів від зазначених контрагентів наявні в матеріалах справи, були надані під час перевірки податковій інспекції, а саме договори, видаткові накладні, акти приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів, оформлені відповідно до вимог частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Податкові накладні належним чином оформлені та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до статті 201 Податкового кодексу України.

Судами попередніх інстанцій встановлені всі складові реальності здійснення господарських операцій з постачання товарів (продукції) у податкові періоди, які були предметом перевірки, з чого вбачається, що продукцію (товар) отримано покупцем, оприбутковано, в подальшому оплачено та використано у власній господарській діяльності в оподаткованих операціях.

Суми сплаченого податку на додану вартість позивачем у вартості придбаних товарів були включені до складу податкового кредиту на підставі отриманих від постачальників податкових накладних. Порушень підстав та порядку оформлення податкових накладних контролюючим органом встановлено не було.

Відхиляючи доводи податкового органу щодо невиконання податкових обов'язків по ланцюгу постачання товару (продукції) суд апеляційної інстанції зазначив, що сама по собі несплата податку продавцем чи його контрагентами по ланцюгу (у томі числі у разі ухилення від сплати), в разі фактичного здійснення господарської операції не впливає на формування податкового кредиту покупцем, якщо останній виконав усі передбачені законом умови та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту. В разі невиконання контрагентами по ланцюгу своїх обов'язків настає відповідальність та негативні наслідки саме щодо цих осіб.

Судами попередніх інстанцій здійснений системний аналіз положень пункту 44.1 статті 44, пункту 198.6 статті 198, пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, який зумовив висновок про те, що необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг, робіт) сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту є факт придбання товарів, робіт та послуг із метою їх використання в господарській діяльності. Наявність належним чином оформлених податкових накладних є підставою для включення до податкового кредиту платника сум податку на додану вартість за такими накладними.

Відтак, жодного порушення позивачем в формуванні податкового кредиту суди попередніх інстанцій не підтвердили, навпаки встановили дотримання позивачем усіх умов його формування за спірними господарськими операціями.

Оцінюючи спір в частині правомірності донарахування та зменшення об'єкту оподаткування податком на прибуток, суди попередніх інстанцій встановили, що за період перевірки Товариством задекларовано витрати, що враховуються при визначені об'єкта оподаткування податком на прибуток у сумі 237 401428 грн.

Податковий орган під час перевірки повноти визначення витрат, що враховуються при визначені об'єкта оподаткування податком на прибуток встановив їх завищення на загальну суму 15 373 480 грн., в тому числі за 2013 рік в сумі 1800 грн., за перший квартал 2014 року - 6 447 179 грн., за другий квартал 2014 року - 1811738 грн., за третій квартал 2014 року - 5 248 751 грн., за четвертий квартал 2014 року - 1 864 012 грн., з посиланням на відсутність фактів здійснення господарських операцій між Товариством та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вектор-Альфа", Товариством з обмеженою відповідальністю "Гранд-Флекс", Приватним підприємством "Хімінвест", Товариством з обмеженою відповідальністю "Брокбудкепітал", Товариством з обмеженою відповідальністю "Марікана", Товариством з обмеженою відповідальністю "Комплекс», і як наслідок відсутності підстав для податкового обліку відповідних операцій.

За висновками контролюючого органу Товариством занижено податок на прибуток на загальну суму 1 784 085 грн. та завищено від'ємне значення об'єкту оподаткування податком на прибуток за 2014 рік на загальну суму 6 129 801 грн.

Аналізуючи положення підпунктів 14.1.27, 14.1.36 пункту 14.1 статті 14, статті 134, пунктів 138.1, 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних відносин), суди попередніх інстанцій дійшли до висновку про те, що платник податків має право віднести будь-які витрати до складу витрат за умови їх здійснення в межах своєї господарської діяльності, документального підтвердження відповідних витрат шляхом оформлення первинних документів відповідно до вимог чинного законодавства.

Оцінюючи спір у цій частині суди попередніх інстанцій встановили, що основним видом діяльності позивача є виробництво хімічної продукції для промислових цілей. Для здійснення господарської діяльності у позивача наявні матеріально-технічна база та відповідний персонал. Готова продукція (розчинники, авто хімія, охолоджуючі рідини, гальмівні рідини, дистильована вода, інше) розфасовується у пляшки (ПЕТ та скляна тара) з подальшим пакуванням у гофротару, яка запаковується за допомогою скотч-ленти. З цією метою Товариство придбало скотч-ленту, яка використовувалась для пакування готової продукції. За фактом використання цього матеріалу складалися акти розфасування продукції, копії яких долучені до матеріалів справи.

Для обслуговування виробничого та іншого супутнього обладнання (устаткування) Товариством придбано у Товариства з обмеженою відповідальністю "Вектор-Альфа" вимикачі в кількості 5 шт., які використані для дооснащення та обслуговування обладнання, у Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін-Степ" придбані торцеві ущільнення в кількості 4 шт. та ремкомплект в кількості 2 шт., які використані для технічного обслуговування обладнання, трубопроводів, ємностей в період пускових робіт, про що свідчать акти приймання-передавання за вересень та серпень 2014 року, які також долучені до матеріалів справи, товар отриманий позивачем від Приватного підприємства "Хімінвест" (метилацетат, кислота оцтова), від ПАТ СКТБ "Комплекс" (бензно-лігроїнова фракція, газовий конденсат), а також у Товариства з обмеженою відповідальністю "Марікана" (розчинник органічний універсальний) використано Товариством для виробництва готової продукції.

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що під час судових розглядів встановлено та документально підтверджено, що отриманий товар використано позивачем у власній господарській діяльності, податковим органом не доведено належними та допустимими доказами того факту, що укладення договорів не відповідало дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обов'язків, та що договори укладено без мети настання реальних наслідків.

Оцінюючи спірні операції суди попередніх інстанцій висновувалися на доведеності отримання позивачем товару (продукції), виконання яких доведене первинними документами, належним чином засвідчені копії яких долучені до матеріалів судової справи, використанням цих товарів (продукції) у межах господарської діяльності Товариства в оподаткованих операціях та обґрунтовано дійшли висновку щодо правомірності формування позивачем, як платником податку витрат та податкового кредиту за цими операціями.

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дослідженнями акта перевірки та долученими до матеріалів справи відповідними первинними документами підтверджений рух придбаної позивачем продукції.

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність у позивача відповідних первинних документів як підстав для бухгалтерського обліку господарських операцій, якими зафіксовані факти їх здійснення, відповідно до частини першої та другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Здійснення реальних операцій між позивачем та його контрагентами встановлено судами попередніх інстанцій, що доводить правомірність формування позивачем, як витрат, так і податкового кредиту по факту придбання товару (продукції) та спростовують висновки податкового органу про податкові правопорушення покладені в основу прийняття податкових повідомлень-рішень.

Відсутність підстав збільшення грошових зобов'язань з податку на прибуток та податку на додану вартість спірними податковими повідомленнями-рішеннями унеможливлює застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Неприйнятним є доводи податкового органу про нікчемність правочинів, з огляду на те, що визнання актом перевірки податковим органом нікчемними правочинів, як і даних його податкової звітності, знаходиться за межами його компетенції.

Відповідач касаційною скаргою просить про переоцінку, додаткову перевірку доказів стосовно здійснення господарських операцій із контрагентом позивача, що знаходиться за межами касаційного перегляду, встановленими частиною другою статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційна скарга податкового органу залишається без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Кропивницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 травня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2017 року у справі №П/811/3518/15 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф. Ханова

Судді: І.А. Гончарова

І.Я. Олендер