Справа № 400/2799/18
Суддя: Фульга А. П.
Дата ухвалення: 2019-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2019 р. № 400/2799/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Фульги А.П., розглянув в спрощеному позовному провадженні адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕНІЗ ТРЕЙД", вул. Морехідна, 14, м. Миколаїв, 54010

до відповідача:Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001

про:визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05.09.2018 № 3,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕНІЗ ТРЕЙД" (далі - позивач, ТОВ "ДЕНІЗ ТРЕЙД") звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області (далі - відповідач, контролюючий орган) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №3 від 05 вересня 2018р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, на думку позивача, контролюючим органом було зроблено хибний висновок щодо заниження позивачем позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету за червень 2018 року на суму 83052 грн. зазначив, що висновки відповідача не відповідають дійсності, так як фактично, за результатом господарської діяльності підприємства за травень - червень 2018року, не відбулося жодного заниження податкових зобов'язань, а сума 83052 грн. не підлягає сплаті до бюджету. Посилався на п.50.1 ст.50 Податкового кодексу України (далі-ПК України), де вказано, що платник податків має право зазначити відповідні уточнені показники в податкові декларації за будь - який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були виявлені самостійно.

Ухвалою від 19.11.2018 року суд відкрив провадження у справі та призначив розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, зазначив, що правило встановлене п.198.6 ст.196 ПК України щодо можливості коригування до податкових накладних не включення у попередніх звітних періодах до податкового кредиту сум ПДВ не поширюється на вантажно - митні декларації. Також зазначив, що позивач повинен був подати уточнюючий розрахунок до податкової декларації.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги підтримав, позивач не з'явився. Справу було розглянуто за наявними матеріалами.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, діюче законодавство дійшов наступного.

У травні 2018 року ТОВ "ДЕНІЗ ТРЕЙД" було поставлено на митну територію України товару на загальну суму 16841289 грн., та отримано право на віднесення до податкового кредиту суми 3368257 грн.

Згідно поданої декларації з податку на додану вартість за травень 2018 року ТОВ "ДЕНІЗ ТРЕЙД" було відображено обсяги постачання (без ПДВ) - 16 426027 грн. та задекларовано дозволений податковий кредит лише 3285205 грн. - показники митної декларації UA 100110/2018/346541, а саме сума ПДВ - 83052,44 грн. (обсяг постачання 415262,20), зважаючи на не відображення останньої в базі даних ДФС, не були включені до декларації з податку на додану вартість за травень 2018 року. У червні 2018 року ТОВ "ДЕНІЗ ТРЕЙД" було поставлено на митну територію України товару на загальну суму 1994338 грн. та отримано право на віднесення суми 398879 до податкового кредиту.

При цьому, підприємство, вважаючи що має право на податковий кредит згідно митної декларації UA 100110/2018/346541, врахував суму ПДВ - 83052,44 грн. до показників декларації з податку на додану вартість за червень 2018 року.

Контролюючим органом було здійснено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з Податку на додану вартість ТОВ "ДЕНІЗ ТРЕЙД" за червень 2018 року, за результатами складено акт від 25.07.2018 року та встановлено порушення позивачем п. 198.6 ст.198, п.200.1 ст.200, п.200.1 ст.200 ПК України. В результаті чого дані камеральної перевірки свідчать про заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного податкового періоду, яке сплачується до державного бюджету за червень 2018 року.

Контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 5 вересня 2018 року №3.

Зі змісту позову судом встановлено, що показники митної декларації UA 100110/2018/346541, зважаючи на не відображення останньої в базі даних ДФС, не були включені до декларації з податку на додану вартість за травень 2018 року.

Позивачем відображено у складі податкових зобов'язань з податку на додану вартість за червень 2018 року, сум податку на додану вартість по цій податковій накладній.

На дані відносини поширюється такі норми законодавства:

1. Пункт 44.1 статті 44 ПК України.

Для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

2.Пункт 50.1 ПК України.

У разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку. Цей штраф не застосовується у разі подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за попередній податковий (звітний) рік з метою здійснення самостійного коригування відповідно до статті 39 цього Кодексу у строк не пізніше 1 жовтня року, наступного за звітним;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.

Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

3.Пункт 187.1 статті 187 ПК України.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

4.Пункт 192.1 статті 192 ПК України.

Якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в ЄРПН.

Розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов'язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.

5. Підпункт 192.1.2 пункту 192.1 статті 192 ПК України.

Якщо внаслідок такого перерахунку відбувається збільшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно збільшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок;

б) отримувач відповідно збільшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення перерахунку.

Отримувач має право збільшити суму податкового кредиту лише після реєстрації постачальником в ЄРПН розрахунку коригування до податкової накладної.

6. п.198.6 ст.198 ПК України.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені митними деклараціями, іншими документами передбаченими п.201.11 ст.201 ПК України.

7. Пункт 201.1 статті 201 ПК України.

Платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

8. Пункт 201.4 статті 201 ПК України.

Податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов'язань продавця.

9. Пункт 201.10 статті 201 ПК України.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення обов'язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Проаналізувавши вищезазначене суд дійшов наступного висновку.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності на підставі даних, не підтверджених первинними документами.

У первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

До податкової декларації з ПДВ вносяться дані податкового обліку платника окремо за кожний звітний (податковий) період.

У податковій декларації з ПДВ платником податку зазначаються дані про обсяги фактично здійснених операцій у відповідності з даними первинних документів і бухгалтерського обліку, тобто дані, наведені в податковій звітності, мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника

Зважаючи на те, що позивачем показники митної декларації UA 100110/2018/346541, а саме сума ПДВ - 83052,44 грн. (обсяг постачання 415262,20), зважаючи на не відображення останньої в базі даних ДФС, не були включені до декларації з податку на додану вартість за травень 2018 року - у періоді, коли показники митної декларації UA 100110/2018/346541 повинні були бути відображені, і сама митна декларація повинна бути відображена в базі даних; позивачем не складався розрахунок коригування податкових зобов'язань не реєструвався в ЄРПН, суд дійшов висновку про те, що коригування позивачем податкових зобов'язань шляхом врахування суми ПДВ - 83052,44 грн. до показників декларації з податку на додану вартість за червень 2018 року не узгоджується з приписами податкового законодавства.

У даному випадку платник податків повинен був надати контролюючому органу уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з виправленням помилок відповідно до пункту 50.1 статті 50, пункту 192.1 статті 192 ПК України, що не здійснено позивачем.

Як встановлено судом, позивачем право на віднесення до податкового кредиту суми ПДВ 83052,44 (показники митної декларації UA 100110/2018/346541), що у відповідності до пункту 187.1 статті 187 ПК України свідчить наявність у позивача обов'язку з декларування податкових зобов'язань саме у травні 2015 року за першої подією (дата оформлення митної декларації), незважаючи на відсутність факту реєстрації показників такої митної декларації в базі даних ДФС, а відтак, факт врахування показників такої митної декларації у червні 2018 року відбувся не за правилами встановленими ПК України.

Склад податкового правопорушення доведений податковим органом в межах спірних правовідносин, податковий орган діяв у межах встановлених законодавством повноважень та у визначений законом спосіб при прийнятті спірного податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, з'ясувавши фактичні обставини справи та проаналізувавши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Підстави для відшкодування судових витрат у справі відповідно до положень статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 6, 9, 14, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю " ДЕНІЗ ТРЕЙД " (вул. Морехідна, 14, м. Миколаїв, 54010, ) до Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до П'ятого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А. П. Фульга

Повний текст рішення складено 22.01.2019 р.