Справа № 826/20399/16
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Чудак О.М.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року Справа № 826/20399/16

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 вересня 2018 року у справі

за позовом ОСОБА_4

до Департаменту містобудування та архітектури

виконавчого органу Київської міської ради

(Київської міської державної адміністрації)

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідач) про:

- визнання протиправною відмови від 17.10.2016 р. у присвоєнні окремої поштової адреси виділеній позивачу в натурі за рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 20.08.2013 р. частини домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1

- зобов'язання відповідача присвоїти окрему поштову адресу виділеній позивачу в натурі за рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 20.08.2013 р. частині домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 вересня 2018 року адміністративний позов було задоволено частково, а саме:

- визнано протиправним та скасовано рішення Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу КМР (КМДА), оформлене листом від 17.10.2016 р. № 9882/0/06/27-16, про відмову позивачу у присвоєні поштової адреси за заявою від 30.09.2016 р. окремій частині житлового будинку (домоволодіння) за адресом АДРЕСА_1 від 20.08.2013 р. у справі № 2/759/3002/13 (ун. №759/4199/13-ц);

- зобов'язано відповідача присвоїти поштову адресу окремій частині житлового будинку (домоволодіння) за адресою АДРЕСА_1 від 20.08.2013 р. у справі № 2/759/3002/13 (ун. № 759/4199/13-ц) за заявою позивача від 30.09.2016 р.

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що рішення суду прийнято з перевищенням повноважень суду, що в Департаменту відсутні підстави для присвоєння окремої адреси частині домоволодіння, виділеній позивачу в натурі, а також на те, що зобов'язавши Департамент вчинити певні дії, суд першої інстанції перебрав на себе функції та повноваження відповідача.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.12.2018 р. було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду без змін та наголошує на тому, що рішенням суду їй було виділено в натурі частину домоволодіння, право спільної часткової власності на нього припинено і вона має право на присвоєння виділеній їй частині домоволодіння окремої адреси.

У судове засідання сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, не з'явилися.

Судова колегія вважає, що в даному випадку наявні правові підстави передбачені КАС України для розгляду апеляційної скарги під час відсутності осіб, які не з'явилися, в порядку ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 20.08.2013 р., яке набрало законної сили 06.09.2013 р., виділено ОСОБА_4 в натурі належні їй на праві власності 55/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_1, які складаються з:

- під літерою «А» 2-1 тамбур площею 1,8 кв.м., 2-2 веранда площею 3,6 кв.м., 2-3 кухня площею 4,9 кв.м., 2-4 житлова кімната площею 11,2 кв.м., 2-5 передпокій площею 13,1 кв.м., 2-6 житлова кімната площею 12,3 кв.м., 2-7 коридор площею 4,7 кв.м., 2-8 житлова кімната площею 11,8 кв.м.;

- під літерою «В» 1-1 веранда площею 6,1 кв.м., 1-1 тамбур площею 2,7 кв.м., 1-2 кухня площею 4,5 кв.м., 1-3 житлова кімната площею 15,0 кв.м., 1-4 житлова кімната площею 19,6 кв.м.; 2-5 погріб під передпокоєм;

- під літерою «Г» вбиральня;

- під літерою «Е» сарай;

- під літерою «Ж» сарай; 1/2 частина споруд.

Виділено ОСОБА_5 в натурі належні йому на праві власності 45/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_1, які складаються з:

- під літерою «А» 1-1 веранда площею 5,5 кв.м., 1-2 вбиральня площею 2,5 кв.м., 1-3 кухня площею 4,8 кв.м., 1-4 передпокій площею 9,8 кв.м., 1-5 житлова кімната площею 8,1 кв.м., 1-6 коридор площею 3,0 кв.м., 1-7 житлова кімната площею 17,6 кв.м.;

- під літерою «Б» 1-1 тамбур площею 2,9 кв.м., 1-1 кухня площею 9,1 кв.м., 1-2 житлова кімната площею 11,8 кв.м., 1-3 житлова кімната площею 9,6 кв.м., 1-3 погріб під кухнею;

- під літерою «З» сарай;

- під літерою «Д» вбиральня; 1/2 частина споруд.

30.09.2016 р. позивач звернулася до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) із заявою про присвоєння поштової адреси об'єкту нерухомого майна.

Листом Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 17.10.2016 р. № 9882/0/06/27-16 в задоволенні заяви позивача було відмовлено у зв'язку з тим, що відповідно до Положення про реєстр адрес у м. Києві, часткам об'єктів нерухомого майна, де не припинено право спільної часткової власності поштова адреса не присвоюється.

Позивач, вважаючи протиправною відмову від 17.10.2016 р. у присвоєнні окремої поштової адреси виділеній їй в натурі за рішенням суду частини домоволодіння, звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 20.08.2013 про виділ в натурі частини домоволодіння право спільної часткової власності на домоволодіння припинено і позивачу виділено його окрему частку, що є правовою підставою для присвоєння їй окремої поштової адреси.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), Положенням про реєстр адрес у м. Києві, затвердженим рішенням КМР від 22.05.2013 р. № 337/9394 (далі - Положення № 337/9394).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч.ч. 1, 3 ст. 364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється.

Згідно з ч.ч. 1. 2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Пунктами 1.3, 1.4 Положення № 337/9394 передбачено, що його дія поширюється на юридичних і фізичних осіб, до компетенції яких належать питання оформлення технічної та правовстановлюючої документації для юридичних і фізичних осіб на об'єкти нерухомості, в тому числі на осіб, які проводять нотаріальну діяльність, а також на організації, що використовують адресну інформацію щодо об'єктів нерухомості на території міста в офіційних документах та інформаційних системах.

Адреса - це структурований опис сукупності реквізитів місця розташування об'єкта нерухомості на місцевості, що однозначно визначає даний об'єкт.

У п. 4.10 Положення № 337/9394 визначено, що в разі присвоєння окремої поштової адреси об'єктам нерухомості, які виділено зі складу майнового комплексу, що має єдину поштову адресу, об'єктам нерухомості присвоюється адреса за вулицею та номером поштової адреси майнового комплексу з позначенням виділеного об'єкта нерухомості через дефіс заголовною літерою алфавіту від А і далі.

Для виділеного із майнового комплексу об'єкта нерухомості, що не має прямого виходу на вулицю (знаходиться у дворі), поштова адреса присвоюється за вулицею та номером поштової адреси цього майнового комплексу з позначенням виділеного об'єкта нерухомості номером корпусу, починаючи з 1 і далі без обмежень.

Відповідно до пункту 4.18 Положення № 337/9394 районна в місті Києві державна адміністрація розглядає заяви про присвоєння поштових адрес багатоквартирним житловим будинкам, домоволодінням, житловим будинкам садибного типу, індивідуальним дачним та садовим будинкам, запитує у разі необхідності додаткову інформацію від Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна, Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) інших органів та протягом десяти робочих днів з дня отримання заяви направляє лист-обґрунтування щодо можливості присвоєння (відмови в присвоєнні) поштової адреси об'єкта нерухомого майна до Служби Містобудівного кадастру Департаменту містобудування та архітектури.

Служба Містобудівного кадастру Департаменту містобудування та архітектури протягом трьох робочих днів опрацьовує лист-обґрунтування районної в місті Києві державної адміністрації щодо можливості присвоєння (відмови в присвоєнні) поштової адреси об'єкта нерухомого майна та, враховуючи проектні рішення, наявну ситуацію з оточуючими об'єктами містобудування, результати проведення Містобудівного моніторингу, готує висновок щодо можливості присвоєння (відмови в присвоєнні) запропонованої поштової адреси або надає пропозиції щодо внесення змін та доповнень до цієї адреси.

На підставі позитивного висновку Служби Містобудівного кадастру Департаменту містобудування та архітектури районна в місті Києві державна адміністрація протягом п'яти робочих днів з дня отримання цього висновку видає розпорядження про присвоєння поштової адреси об'єкта нерухомого майна, копію якого протягом двох робочих днів направляє до Служби Містобудівного кадастру Департаменту містобудування та архітектури для внесення поштової адреси до Реєстру адрес.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що виділення особі частини домоволодіння в натурі рішенням суду, яке набрало законної сили, зумовлює припинення спільної часткової власності відповідним об'єктом нерухомого майна та виникнення в такої особи права на присвоєння виділеній їй частці окремої поштової адреси.

При цьому, вказаному праву особи кореспондує обов'язок компетентного суб'єкта владних повноважень, яким у даному випадку є Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу КМР (КМДА), присвоїти поштову адресу окремій частині житлового будинку (домоволодіння).

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що позивачу було виділено в натурі частину житлового будинку (домоволодіння) за адресою: м. Київ, просп. (бульвар) Вернадського, 43 рішенням суду, яке набрало законної сили, що обумовило припинення права спільної часткової власності на нього та є підставою для присвоєння такій частині домоволодіння окремої поштової адреси в порядку, визначеному Положенням № 337/9394.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності рішення відповідача про відмову позивачу у присвоєні поштової адреси за її заявою від 30.09.2016 р. окремій частині вказаного житлового будинку (домоволодіння), необхідності його скасування та з метою ефективного відновлення порушеного права позивача - зобов'язання відповідача присвоїти поштову адресу окремій частині даного житлового будинку (домоволодіння).

При цьому, апеляційний суд зазначає, що саме такий спосіб захисту порушених прав та законних інтересів позивача є повним, ефективним та доцільним за даних обставин.

Разом з тим, у рішенні від 30.01.2003 р. N 3-рп/2003 Конституційний Суд України зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Крім того, у рішенні від 10.04.2008 р. по справі «Вассерман проти Росії» Європейський суд з прав людини також наголосив на тому, що засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося.

Доводи апелянта про те, що рішення суду прийнято з перевищенням повноважень суду та що зобов'язавши Департамент вчинити певні дії, суд першої інстанції перебрав на себе функції та повноваження відповідача, колегія суддів вважає не обґрунтованими, оскільки вирішуючи питання про присвоєння поштової адреси виділеній в натурі частині домоволодіння за заявою позивача, відповідач реалізував надані йому дискреційні повноваження і на теперішній час, з огляду на вищевстановлені обставини цієї справи, у нього відсутня альтернатива поведінки.

Водночас, у відповідності до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 р. на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Таким чином, застосування у даній справі способу захисту порушеного права позивача шляхом зобов'язання відповідача присвоїти поштову адресу окремій частині даного житлового будинку (домоволодіння), не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача та відповідає завданням адміністративного судочинства, регламентованим ст. 2 КАС України.

Доводи апелянта про те, що в нього відсутні підстави для присвоєння окремої адреси частині домоволодіння, виділеній позивачу в натурі, апеляційний суд вважає необґрунтованими, з огляду на вищезазначене.

При цьому, у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Згідно зі ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і апелянт всупереч вимога ч. 2 ст. 77 КАС України не довів перед судом тих обставин, на які він посиалється.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції повно і правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, апеляційна скарга Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) підлягає залишенню без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 вересня 2018 року - без змін.

Таким чином, оскільки судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, то відповідно до ст. 139 КАС України, понесені відповідачем та апелянтом у цій справі судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 вересня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Рішення виготовлено 23 січня 2019 року.

Головуючий суддя

Судді: