Справа № 140/2478/18
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2019-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2478/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Дмитрука В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Володимир-Волинського об`єднаного районного військового комісаріату про визнання дій протиправними, скасування наказу та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі Володимир-Волинський ОРВК, відповідач) про визнання протиправними дій, скасування наказу №92-огд від 26.11.2018, зобов`язання зробити запис у службовій картці про скасування наказу №92-огд від 26.11.2018.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани став акт службового розслідування від 26.11.2018, яким встановлено неналежне ставлення позивача до військової служби та за порушення порядку вибуття на лікування до військового шпиталю. Проте, позивач стверджує, що не вчиняв порушень, які безпосередньо стосуються виконання службових обов`язків.

Зокрема, зазначив, що 07.11.2018 ним був поданий рапорт на ім`я заступника військового комісара - начальника мобілізаційного відділення майора ОСОБА_2 про те, що у зв`язку з направленням лікаря на стаціонарне лікування до військового шпиталю від 05.11.2018 йому необхідно вибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 для отримання направлення на лікування. До рапорту була додана копія виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, видана Володимир-Волинським територіальним медичним об`єднанням.

07.11.2018 старший лейтенант ОСОБА_1 вибув до Волинського обласного військового комісаріату для отримання направлення на лікування. Оскільки старшого офіцера відділу комплектування та призову ІНФОРМАЦІЯ_3 майора медичної служби ОСОБА_3 , який мав видати направлення на лікування був відсутній, позивач звернувся до Луцького гарнізонного шпиталю з направленням на лікування, на що працівники терапевтичного відділення повідомили про відсутність вільних місць та порадили звернутись для стаціонарного лікування з 12.11.2018.

08.11.2018 старший лейтенант ОСОБА_1 прибув до місця проходження військової служби у Володимир-Волинський ОРВК, де заступник військового комісара майор ОСОБА_4 запропонував надати письмові пояснення з приводу непоступлення на стаціонарне лікування, на що позивач повідомив, що після прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 йому не вдалось знайти майора медичної служби ОСОБА_3 , тому самостійно, всупереч встановленому порядку отримання направлення, позивач звернувся до Луцького гарнізонного шпиталю, де йому відмовили у зв`язку з відсутністю місць для лікування. На пропозицію надати письмове пояснення, де зазначити вищевказані обставини 08.11.2018 позивачем подано рапорт в якому останній повідомив, що «пояснення в письмовій формі буде надавати тільки офіцерам Оперативного Командування «Захід».

Військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_4 для з`ясування усіх обставин даного випадку керуючись главою 2 пунктом 1 Наказу Міністра Оборони України №608 від 21.11.2017 «Про затвердження порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України» 08.11.2018 було призначено службове розслідування, за результатами якого було винесено наказ про оголошення догани.

Позивач звертає увагу, що наказ №92-огд від 26.11.2018 про результати службового розслідування по факту порушення розпорядку дня винесений безпідставно та незаконно та упереджено, оскільки ним було надано вичерпні пояснення щодо непоступлення на стаціонарне лікування, з огляду на що просить визнати дії відповідача протиправними, скасувати наказ №92-огд від 26.11.2018 та зобов`язати Володимир-Волинський ОРВК зробити запис у службовій картці про скасування наказу №92-огд від 26.11.2018

Відповідно до ухвали судді від 03.12.2018 розгляд справи здійснено за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін.

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 21.12.2018 за вих. №2620 позовні вимоги не визнав, мотивуючи тим, що 07.11.2018 офіцером мобілізаційного відділення старшим лейтенантом ОСОБА_1 був поданий рапорт на ім`я заступника військового комісара - начальника мобілізаційного відділення майора ОСОБА_2 про те, що у зв`язку з направленням лікаря на стаціонарне лікування до військового шпиталю від 05.11.2018 йому необхідно вибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 для отримання направлення на лікування. До рапорту була додана копія виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, видана Володимир - Волинським територіальним медичним об`єднанням. 07.11.2018 старший лейтенант ОСОБА_1 вибув до Волинського обласного військового комісаріату для отримання направлення на лікування. 08.11.2018 старший лейтенант ОСОБА_1 прибув до місця проходження військової служби.

Однак, всупереч статті 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, якою визначено, що про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальнику, позивач не доповів своєму безпосередньому начальнику майору ОСОБА_2 про те, з яких причин він не поступив на стаціонарне лікування до Луцького гарнізонного шпиталю. Лише після звернення майора ОСОБА_2 до старшого лейтенанта ОСОБА_1 з проханням пояснити обставини, які завадили йому поступити на лікування, старший лейтенант ОСОБА_1 повідомив, що по прибутті до ІНФОРМАЦІЯ_2 йому не вдалось знайти майора медичної служби ОСОБА_3 . Після цього старший лейтенант ОСОБА_1 самостійно, всупереч встановленому порядку отримання направлення, про що він власноруч зазначає у своїй позовній заяві, звернувся до Луцького гарнізонного шпиталю, де йому відмовили у зв`язку з відсутністю місць для лікування. Оскільки дана інформація була надана безпосередньому начальнику усно, то майор ОСОБА_2 запропонував старшому лейтенанту ОСОБА_1 надати письмове пояснення, де зазначити вищевказані обставини. 08.11.2018 від старшого лейтенанта ОСОБА_1 надійшов рапорт в якому він повідомив, що «пояснення в письмовій формі буде надавати тільки офіцерам Оперативного Командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».

У зв`язку з наведеним, військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_4 для з`ясування усіх обставин даного випадку керуючись главою 2 пунктом 1 Наказу Міністра Оборони України №608 від 21.11.2017 «Про затвердження порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України» 08.11.2018 було призначено службове розслідування, для проведення якого військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_4 звернувся з рапортом до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 з проханням дати доручення майору медичної служби ОСОБА_3 перевірити чи були вільні місця у Луцькому гарнізонному шпиталі у визначений період та повідомити чи звертався до нього за направленням старший лейтенант ОСОБА_1

20.11.2018 до Володимир-Волинського ОРВК надійшло пояснення від майора медичної служби ОСОБА_3 , в якому він повідомив, що 07.11.2018 до нього старший лейтенант ОСОБА_1 не звертався. Також було з`ясовано, що старший лейтенант ОСОБА_1 07.11.2018 до Луцького гарнізонного шпиталю в/ч НОМЕР_1 стосовно стаціонарного лікування не звертався.

Таким чином, під час проведення службового розслідування встановлено, що старший лейтенант ОСОБА_1 07.11.2018 проводив час на власний розсуд, чим порушив розпорядок дня, у зв`язку з чим був виданий наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 №92-од від 26.11.2018 «Про результати службового розслідування по факту порушення розпорядку дня, старшим лейтенантом ОСОБА_1 » згідно якого на позивача за порушення (нехтування) вимог статті 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 4, 37 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України в частині дотримання та неухильного виконання вимог військових статутів, наказів командирів, було накладено дисциплінарне стягнення - оголошено «догану».

Разом з тим, відповідач звертає увагу, що у старшого лейтенанта ОСОБА_1 є не скасоване дисциплінарне стягнення, накладене згідно наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 № 46-од від 25.07.2018 у вигляді зауваження за фактом порушення розпорядку дня.

Таким чином, оскільки старший лейтенант ОСОБА_1 знехтував розпорядженням Волинського обласного військового комісаріату №97/ВКП від 02.02.2017 про порядок надання медичної допомоги військовослужбовцям обласного та районних (міських) військових комісаріатів області, з яким останній ознайомлений під підпис в аркуші доведення, тому дисциплінарне стягнення у вигляді догани застосовано до нього правомірно.

З цих підстав Володимир-Волинський ОРВК просить відмовити в задоволенні позову.

Крім того, відповідачем у прохальній частині відзиву також вказано щодо необхідності проведення судового засідання з викликом сторін, однак жодного обґрунтування не наведено, в зв`язку з чим зазначення даної інформації судом не розглядалось як відповідне клопотання.

У відповіді на відзив від 29.12.2018 позивач підтримав доводи, викладені ним в позовній заяві та додатково зазначив, що його підпис в аркуші доведення з розпорядженням військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 02.02.2017 №97/ВКП про порядок надання медичної допомоги військовослужбовцям обласного та районних (міських) військових комісаріатів області був підроблений, усі обставини викладені а в акті службового розслідування є надуманими та не підтвердженими жодними доказами.

У заперечення на відповідь на відзив від 04.01.2019 №17 відповідач підтримує доводи, викладені ним у відзиві на позовну заяву.

Крім того, зазначає, що твердження позивача щодо підробки його підпису в аркуші доведення з розпорядженням військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 02.02.2017 №97/ВКП про порядок надання медичної допомоги військовослужбовцям обласного та районних (міських) військових комісаріатів області не відповідає дійсності, оскільки згідно встановленого порядку доведення керівних документів у системі військових комісаріатів Волинської області усі розпорядження військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 в обов`язковому порядку доводяться конкретно до посадових осіб, яких воно стосується і винятково під їх особистий підпис. Що стосується даного офіцера, то усі документи, які надходять від старших командирів йому доводяться особисто під підпис.

Також позивач стверджує, що під час розмови по телефону з майором ОСОБА_2 , він доповів про обставини, які склались. Однак, даний порядок доповіді не відповідає порядку доповіді підлеглого своєму командирові, оскільки у відповідності до статті 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальнику, тобто особисто по прибутті до місця проходження військової служби або письмово рапортом в якому вказати усі обставини, що трапились з ним.

Зазначає, що при зверненні особи до медичного закладу для консультації лікаря дане звернення зареєструється у лікувальному закладі у відповідному журналі. В даному випадку таке звернення зареєстроване було, тому ставити під сумнів достовірність інформації, яку повідомив майор медичної служби ОСОБА_3 немає жодних підстав.

Щодо неотриманої відповіді на рапорт від 08.11.2018, де позивач повідомив, що пояснення буде надавати тільки офіцерам оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 », зазначає, що в рапорті не було зазначено жодних вимог про повідомлення позивача про його розгляд, а сам рапорт був долучений до матеріалів службового розслідування.

Разом з тим, доводи позивача стосовно морального тиску на нього командуванням ІНФОРМАЦІЯ_4 є не обґрунтованими та надуманими. Будучи офіцером мобілізаційного відділення, старший лейтенант ОСОБА_1 неодноразово порушував форму одягу та належним чином не виконував своїх безпосередніх посадових обов`язків, за що від командування ІНФОРМАЦІЯ_4 останній неодноразово отримував усні зауваження. В задоволенні позову просить відмовити.

Дослідивши письмові пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в Збройних Силах України, про що свідчить копія посвідчення офіцера НОМЕР_2 . Старший лейтенант ОСОБА_1 займає посаду офіцера мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 з 28.09.2016.

Матеріалами справи встановлено, що 07.11.2018 офіцером мобілізаційного відділення старшим лейтенантом ОСОБА_1 на ім`я заступника військового комісара - начальника мобілізаційного відділення майора ОСОБА_2 був поданий рапорт та копія виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, видана Володимир - Волинським територіальним медичним об`єднанням про те, що у зв`язку з направленням лікаря на стаціонарне лікування до військового шпиталю від 05.11.2018 йому необхідно вибути до Волинського обласного військового комісаріату для отримання направлення на лікування.

07.11.2018 старший лейтенант ОСОБА_1 вибув до Волинського обласного військового комісаріату для отримання направлення на лікування.

08.11.2018 старший лейтенант ОСОБА_1 прибув до місця проходження військової служби, однак не доповів своєму безпосередньому начальнику майору ОСОБА_2 про те, що він не поступив на стаціонарне лікування до Луцького гарнізонного шпиталю. При цьому, на звернення майора ОСОБА_2 повідомив, що по прибутті до ІНФОРМАЦІЯ_2 йому не вдалось знайти майора медичної служби ОСОБА_3 , а тому самостійно звернувся до Луцького гарнізонного шпиталю, де йому відмовили у зв`язку з відсутністю місць для лікування.

Оскільки у відповідності до статті 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальнику, майор ОСОБА_2 запропонував позивачу надати письмове пояснення та зазначити вищевказані обставини.

08.11.2018 від старшого лейтенанта ОСОБА_1 надійшов рапорт в якому він повідомив, що «пояснення в письмовій формі буде надавати тільки офіцерам Оперативного Командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».

З метою з`ясування вищевказаних обставин, військовим комісаром Володимир-Волинського ОРВК керуючись главою 2 пунктом 1 Наказу Міністра Оборони України №608 від 21.11.2017 «Про затвердження порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України» 08.11.2018 було призначено службове розслідування, за результатами якого у відповідності до вимог Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України №608 від 21.11.2017, був виданий наказ військового комісара Володимир-Волинського ОРК №92-од від 26.11.2018 «Про результати службового розслідування по факту порушення розпорядку дня старшим лейтенантом ОСОБА_1 », яким на позивача за порушення (нехтування) вимог статті 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 4, 37 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України в частині дотримання та неухильного виконання вимог військових статутів, наказів командирів, було накладено дисциплінарне стягнення - оголошено «догану».

З даним наказом позивач ознайомився 26.11.2018, про що свідчить його підпис в аркуші доведення.

Будучи незгідним із вказаним наказом та діями відповідача щодо проведення службового розслідування, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно з частиною другою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються, як цим Законом, так і відповідними положеннями про проходження військової служби та іншими нормативно-правовими актами.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, який затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі Дисциплінарний статут ЗСУ)»

Згідно з статтею 1 Дисциплінарного статуту ЗСУ військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Відповідно до статті 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України; Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Згідно зі статтею 11 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Закон №548-XIV) необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Частиною першою статті 49 Статуту внутрішньої служби ЗСУ визначено, що військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Як встановлено частиною першою статті 45 Дисциплінарного статуту ЗСУ, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Згідно зі статтею 68 Дисциплінарного статуту ЗСУ на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.

Відповідно до статті 84 зазначеного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Згідно частини першої статті 84 Дисциплінарного статуту ЗСУ слідує, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Як вбачається із частин першої, третьої статті 85 Дисциплінарного статуту ЗСУ, службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив?

притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення солдатом (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині).

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Частиною сьомою статті 85 Дисциплінарного статуту ЗСУ визначено, що порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України встановлюється наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях - центральними органами виконавчої влади, яким вони підпорядковані.

Як встановлено судом, службове розслідування за фактом встановлення обставин порушення позивачем статті 12 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, а саме про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальнику, що проявилось у відсутності належного пояснення щодо непоступлення на стаціонарне лікування старшим лейтенантом ОСОБА_5 було проведено відповідачем у відповідності до приписів Дисциплінарного статуту ЗСУ, що підтверджується наказом №72-огд від 08.11.2018 та матеріалами за результатами його проведення.

При цьому, як слідує з акту службового розслідування, з метою належного проведення службового розслідування військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_4 звернувся з рапортом до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 з проханням дати доручення майору медичної служби ОСОБА_3 перевірити чи були вільні місця у Луцькому гарнізонному шпиталі у визначений період та повідомити чи звертався до нього за направленням старший лейтенант ОСОБА_1 .

Згідно письмових пояснень майора медичної служби ОСОБА_3 , наданих керівництву Володимир-Волинського ОРВК від 20.11.2018 встановлено, що 07.11.2018 до нього старший лейтенант ОСОБА_1 не звертався. Також було з`ясовано, що старший лейтенант ОСОБА_1 до Луцького гарнізонного шпиталю (в/ч НОМЕР_1 ) 07.11.2018 не звертався, на стаціонарне лікування не постував.

Таким чином, з огляду на матеріали службового розслідування є всі підстави вважати, що старший лейтенант ОСОБА_1 07.11.2018 проводив час на власний розсуд, чим порушив розпорядок дня.

Також, на думку суду, заслуговує на увагу твердження відповідача про те, що позивач, будучи ознайомленим з розпорядженням військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 02.02.217 №97/ВКП про порядок надання медичної допомоги військовослужбовцям обласного та районних (міських) військових комісаріатів області, про що свідчить його підпис в аркуші доведення, порушив даний розпорядок.

Зокрема, приписами даного порядок передбачено, що:

1) у разі наявності у військовослужбовців захворювання, яке потребує планової (неекстренної) госпіталізації, останні особисто звертаються за медичною допомогою до лікарського складу ОВК, після чого їм в разі необхідності лікарями військкомату за підписом військового комісара ОВК видається направлення у гарнізонний військовий госпіталь;

2) у разі ж виявлення у військовослужбовців Р(М)ВК (окрім Луцького ОМВК) гострого захворювання останні звертаються за первинною медичною допомогою в лікувальні заклади районів (міст) області за місцем проживання. При необхідності лікарями-спеціалістами даних лікувальних закладів надається довідка про стан здоров`я військовослужбовця та потребу в його амбулаторному (стаціонарному) лікуванні. У разі потреби в амбулаторному лікуванні в домашніх умовах з метою запобігання ускладнень хвороби та скорочення термінів лікування особового складу довідки про стан здоров`я засобами електронного зв`язку надсилаються на адресу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 (через відділ комплектування та призову) для розгляду та прийняття рішення. Військовослужбовцям Р(М)ВК, які підлягають амбулаторному лікуванню в домашніх умовах, лікарями обласного військового комісаріату надається довідка про звільнення від службових обов`язків на визначений термін (3-6 днів) та засобами електронного зв`язку надсилається у відповідний Р(М)ВК. При захворюванні військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 останні звертаються за медичною допомогою безпосередньо до лікарів ІНФОРМАЦІЯ_3 . Військовим комісарам Р(М)ВК в разі захворювання надається довідка про звільнення від службових обов`язків на визначений термін лікарським складом ОВК після надання останнім на ім`я обласного військового комісара рапорту про захворювання.

Таким чином, оскільки матеріалами справи підтверджено факт порушення позивачем розпорядку дня, суд приходить до висновку, що Володимир-Волинським ОРВК правомірно, за результатами проведено службового розслідування видано наказ №92-од від 26.11.2018 «Про результати службового розслідування по факту порушення розпорядку дня старшим лейтенантом ОСОБА_1 », яким на позивача за порушення (нехтування) вимог статті 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 4, 37 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України в частині дотримання та неухильного виконання вимог військових статутів, наказів командирів, було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

При цьому суд зазначає, що будь-яких протиправних дій при проведенні службового розслідування відповідачем не допущено.

Разом з тим, будь-яких доказів, які б спростовували результати службового розслідування та підтверджували доводи позивача щодо звернення за направленням та поступлення на стаціонарне лікування 07.11.2018 ОСОБА_1 суду не надано.

Частиною першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, проведений системний та детальний аналіз встановлених обставин справи та доказів, а також вищевказаних законодавчих актів свідчить про те, що відповідачем у даній справі доведено правомірність своїх щодо винесення оскаржуваного наказу №92-ог від 26.11.2018, тому підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій, скасування наказу №92-огд від 26.11.2018 та зобов`язання зробити запис у службовій картці про скасування наказу №92-огд від 26.11.2018 відсутні.

Керуючись статтями 243 - 246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Володимир-Волинського об`єднаного районного військового комісаріату про визнання дій протиправними, скасування наказу та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Дмитрук