Справа № 757/19570/18-а
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменко В.О., Безименної Н.В.,

за участю секретаря: Тищенко Н.В.,

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 229 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2018 року (м. Київ, дата виготовлення повного тексту 02.11.2018) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у місті Києві, Інспектора патрульної поліції Чигирина Станіслава Геннадійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до Управління патрульної поліції у місті Києві, інспектора патрульної поліції Чигирина Станіслава Геннадійовича, в якому просив суд:

1) визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції Чигирина С.Г. щодо складання постанови від 14.04.2018 серії ВР № 122785 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП;

2) скасувати постанову від 14.04.2018 серії ВР № 122785 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП;

3) провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП закрити за відсутності події і складу правопорушення.

Позовні вимоги позивача обґрунтовано тим, що 14.04.2018 інспектором патрульної поліції Чигирином С.Г. складено постанову серії ВР № 122785 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 425 грн.

Відповідно до змісту вказаної постанови ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1, порушив підпункт 11.13 ПДР України.

На думку позивача, оскаржувана постанова є незаконною, винесена з порушенням закону та підлягає скасуванню, оскільки супереч вимогам статті 254 КУпАП, не складався протокол про адміністративне правопорушення; транспортний засіб було припарковано у місці, на яке вказав інспектор патрульної поліції Чигирина С.Г., при цьому ширина тротуару становила близько 7 метрів, що у відповідності до Правил дорожнього руху України дозволяло паркування автомобіля.

Відзив на позовну заяву відповідачем до суду першої інстанції подано не було, однак надіслано заяву, в якій просить на підставі частини першої пункту восьмого статті 238 КАС України закрити провадження у справі, в зв'язку з тим, що за наслідками адміністративного оскарження постанову від 14.04.2018 серії ВР № 122785 скасовано, а справу надіслано на новий розгляд.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 03.10.2018 - у задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивачем подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Зокрема, апелянт вказує на те, що судом першої інстанції не надано оцінку діям інспектора щодо винесення постанови про адміністративне правопорушення протиправними та не закрито провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП за відсутності події і складу правопорушення.

Позивач не скористався своїм правом на подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Разом з тим, 24.01.2019 представником позивача - помічником адвоката ОСОБА_4 - ОСОБА_5 подано клопотання про перенесення розгляду справи, у зв'язку з хворобою адвоката ОСОБА_4

Однак, жодних доказів на підтвердження вказаних обставин представником позивача до суду апеляційної інстанції надано не було.

Згідно з частиною другою статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги та враховуючи скорочені строки розгляду, передбачені статтею 286 КАС України, колегія суддів відхиляє заявлене клопотання про перенесення розгляду справи та відповідно до частини другої ст. 313 КАС України визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності представників сторін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як свідчать матеріали справи, 14.04.2018 інспектором патрульної поліції Чигирином С.Г. складено постанову серії ВР № 122785 у справі про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 122 КУпАП відносно ОСОБА_2 та накладено на позивача стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Підставою для винесення оскаржуваної постанови стало те, що ОСОБА_2 14.04.2018 близько 15 години в м. Києві, на розі вулиць Грінченка та Байкової, керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку та припаркував транспортний засіб на тротуарі, чим порушив підпункт 11.13 ПДР України (а.с. 6).

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач оскаржив вказану постанову до Управління натуральної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Листом від 08.05.2018 №0-3903, 0-4258/41/11/4/01-2018 Управління натуральної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України повідомлено позивача про те, що за результатами розгляду скарги постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВР №122785 - скасовано, а справу надіслано на новий розгляд (а.с. 41).

Так, згідно рішення начальника Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Зозулі Ю.Г. постанову від 14.04.2018 серії ВР № 122785 скасовано, справу надіслано на новий розгляд (а.с. 42).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки постанова про притягнення до адміністративної відповідальності позивача від 14.04.2018 серії ВР № 122785 скасована, а справа направлена на новий розгляд, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. ст. 1, 13 Закону України «Про Національну поліцію», поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Згідно пп. 3, 11 частини першої ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Нормами ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі -КУпАП) встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів, зокрема частини перша, друга, третя і п'ята статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до частини четвертої ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Згідно п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відтак, доводи апелянта про те, що відповідачем протиправно не складено протокол, чим порушено вимоги статті 254 КУпАП не заслуговують на увагу.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п. 11.13 Правил дорожнього руху України забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під'їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1 - 26.3 цих Правил.

З матеріалів справи вбачається, що інспектором патрульної поліції Чигирином С.Г. складено постанову серії ВР № 122785 у справі про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 122 КУпАП відносно ОСОБА_2, оскільки останній, керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку та припаркував транспортний засіб на тротуарі, чим порушив підпункт 11.13 ПДР України (а.с. 6).

Частиною першою статті 122 КУпАП визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Колегія суддів звертає увагу, що у відповідності до пункту 3 частини першої статті 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Отже, колегія суддів вважає, що скаргу може бути подано до керівника Управління натуральної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, як вищестоящому органу (посадовій особі) по відношенню до посадової особи - Інспектора патрульної поліції Чигирина Станіслава Геннадійовича, який виніс оскаржувану постанову.

Згідно статті 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Якщо буде встановлено, що постанову винесено органом (посадовою особою), неправомочним вирішувати цю справу, то така постанова скасовується і справа надсилається на розгляд компетентного органу (посадової особи).

Як свідчать матеріали справи, листом від 08.05.2018 №0-3903, 0-4258/41/11/4/01-2018 Управлінням патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України повідомлено позивача про те, що за результатами розгляду його скарги постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВР №122785 - скасовано, а справу надіслано на новий розгляд (а.с. 41).

Так, у відповідності до рішення начальника Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Зозулі Ю.Г. постанову від 14.04.2018 серії ВР № 122785 скасовано, справу надіслано на новий розгляд (а.с. 42).

Як зазначає позивач у апеляційній скарзі, за результатами нового адміністративного розгляду, винесено постанову серії НК №966188 про застосування до нього за порушення частини першої статті 122 КУпАП санкції у вигляді усного попередження (а.с. 54).

Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Зважаючи на викладене, розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо скасування постанови серії ВР №122785 від 14.04.2018 у даному випадку є компетенцією відповідача, та питання звільнення порушника від адміністративної відповідальності є виключними повноваженнями посадової особи органу Нацполіції, а не суду.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача.

Відповідно до ст.ст.284, 293 КУпАП вирішення питання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, або органу, який розглядає скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень КУпАП, а тому вирішення такої вимоги також не відноситься до компетенції адміністративного суду при розгляді даної справи.

Посилання апелянта на відсутність у рішенні суду першої інстанції оцінки діям інспектора патрульної поліції Чигирина Станіслава Геннадійовича колегія суддів не приймає до уваги, оскільки з матеріалів справи вбачається, що інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, при цьому жодних об'єктивних доказів протиправності вказаних дій інспектора позивачем до суду надано не було.

Крім того, у даному випадку оскарженням дій інспектора патрульної поліції Чигирина С.Г. щодо складання постанови від 14.04.2018 серії ВР № 122785 не порушуються права позивача на судовий захист, такі позовні вимоги не створюють для позивача жодних правових наслідків у вигляді зміни або припинення його прав та не породжують для нього юридичних наслідків, зважаючи на скасування в порядку адміністративного оскарження постанови від 14.04.2018 серії ВР № 122785, винесеної таким інспектором про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП, та направлення справи на новий розгляд.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 229, 242, 243, 251, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Печерського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 24.01.2019.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна