Справа № 725/4324/18
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/4324/18

Головуючий у 1-й інстанції: Галичанський О.І.

Суддя-доповідач: Капустинський М.М.

24 січня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Моніча Б.С. Охрімчук І.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 12 листопада 2018 року (м.Чернівці) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови Чернівецької митниці Державної фіскальної служби,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови в справі про порушення митних правил №1558/40800/18, 1559/40800/18, 1616/40800/18, 1617/40800/18, 1618/40880/18 прийняту посадовою особою Чернівецької митниці Державної Фіскальної Служби про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення порушення митних правил, передбачених ч.2 ст.470 Митного кодексу України, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у розмірі 3400 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 01.06.2018р. митницею складено відносно нього протоколи про порушення митних правил №№1558/40800/15, 1559/40800/18 та 06.06.2018р. протоколи №№1616/40800/18, 1617/40800/18, 1618/40800/18, які в подальшому і були підставою для винесення оскаржуваної постанови.

Рішенням Першотравневого районного суду міста Чернівці від 12 листопада 2018 року адміністративний позов задоволено частково .

Скасовано постанову Чернівецької митниці ДФС від 27.07.2018 року про порушення митних правил №№1558/40800/18, 1559/40800/18, 1616/40800/18, 1617/40800/18, 1618/408800/18 про визнання ОСОБА_2 винним за ч.2 ст.470 МК України та справу надіслано на новий розгляд до Чернівецької митниці ДФС.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Чернівецька митниця Державної фіскальної служби України звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. В апеляційній скарзі зазначає, що ОСОБА_2 правомірно визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст.470 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у межах санкції вказаної статті.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Судом встановлено, що відповідно до оскаржуваної постанови ОСОБА_2 - начальник ВП "Івано-Франківська дирекція залізничних перевезень" допустив перевищення, встановленого ст.95 МК України, строку доставки товару, який переміщував у залізничних вагонах ( згідно переліку) до митного органу призначення більш ніж на одну добу. Постановою Чернівецької митниці ДФС від 15.06.2018 року ОСОБА_2, вже було визнано винним у вчиненні порушення митних правил передбачених ч.1 ст.470 МК України. У зв'язку з наведеним, оскаржувана постанова винесена за ознаками порушення митних правил, передбачених ч.2 ст.470 МКУ, оскільки винна особа вже піддавалася протягом року до відповідальності за вчинення такого правопорушення.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що митницею оформлено протокол про порушення митних правил без ОСОБА_2, у зв'язку з чим були обмежені його права на захист та він був позбавлений можливості скористуватись своїм правом надання доказів в підтвердження обставин справи.

Розглядаючи питання про законність і обґрунтованість судового рішення, яким частково задоволено позов, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Згідно із ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з приписами ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з ст.1 МК України, законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Згідно ч.1 ст.90 МК України передбачено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Частиною 1 ст.318 МК України передбачено, що митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

За приписами ч. 3 ст. 318 МК України митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до ст.458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.491 Митного кодексу України однією з підстав для порушення справи про порушення митних правил є, зокрема, безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил.

Приписами частини 2 статті 470 Митного кодексу України передбачена відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою цієї статті, особою, яка протягом року притягалася до відповідальності за вчинення такого правопорушення, а так само перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари, транспортні засоби більше ніж на одну добу, але не більше ніж на десять діб.

Для поміщення товарів та/або транспортних засобів комерційного призначення у митний режим транзиту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна:

1) подати митному органу митну декларацію (документ, який відповідно до статті 94 цього Кодексу використовується замість митної декларації), товарно-транспортний документ на перевезення та рахунок-фактуру (інвойс) або інший документ, який визначає вартість товару;

2) у випадках, визначених законодавством, надати митному органу дозвільний документ на транзит через митну територію України, який видається відповідними уповноваженими органами;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, забезпечити виконання зобов'язання із сплати митних платежів відповідно до розділу X цього Кодексу.

Згідно з п.2 ч. 1 ст.95 Митного кодексу України, строк транзитних перевезення для залізничного транспорту - 28 діб.

Відповідно до оскаржуваної постанови у справі про порушення митних правил підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності було перевищення встановленого ст.95 Митного кодексу України строку транзитного перевезення .

Згідно ст.486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Статтею 489 МК України встановлено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на викладене та беручи до уваги, що суд має виходити із сумлінного ставлення особи до своїх обов'язків, доки не буде встановлено протилежного, колегія суддів приходить до висновку про недоведеність суб'єктом владних повноважень правомірності своїх дій та рішень і, як наслідок, обґрунтованість позовних вимог.

При цьому колегія суддів дійшла висновку про те, що виносячи постанову у справі про порушення митних правил, відповідач порушив право позивача бути присутнім при розгляді справи.

Так, приписами ч.ч.1,2 ст.526 МК України встановлено, що справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Приписами ч.4 ст.526 МК України встановлено, що справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Тобто, чинним законодавством України передбачено, що орган доходів і зборів інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил поштовим повідомленням з повідомленням про вручення.

Вказані норми дають підстави дійти висновку, що розгляд справи про порушення митних правил повинен відбуватись за участі особи, яка притягується до відповідальності або її представника. При цьому, розгляду справи без участі особи яка притягується до адміністративної відповідальності можливий лише при умові належним чином повідомлення особи, яка притягується до відповідальності про час та місце розгляду адміністративної справи, а не її представника.

Так, на момент здійснення відповідачем, провадження у митній справі позивач повідомлений не був та його пояснень митниця не заслуховувала. Згідно відмітки у оскаржуваній постанові ОСОБА_2 надіслано копію постанови.

Крім того, ОСОБА_2 скеровував на адресу начальника Чернівецької митниці ДФС заяви, що він не може з'явитися для оформлення протоколу про порушення митних правил.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що митний орган, як суб'єкт владних повноважень, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення діяв не у спосіб передбачений законами та Конституцією України оскільки, порушив процедуру розгляду справи про порушення митних правил, належним чином не повідомив позивача про час та місце розгляду адміністративної справи.

Таким чином, митницею оформлено протокол про порушення митних правил без ОСОБА_2, у зв'язку з чим були обмежені його права на захист та він був позбавлений можливості скористуватись своїм правом надання доказів в підтвердження обставин справи.

Приписами ч.2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому колегія суддів зазначає, що доводами у апеляційній скарзі не спростовано обґрунтування рішення суду першої інстанції та відповідач не довів правомірності ухваленого ним рішення.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 12 листопада 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 24 січня 2019 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Моніч Б.С. Охрімчук І.Г.