Справа № 804/2776/17
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2019-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

28 січня 2019 року №804/2776/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Огнивому Д.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк"

до Бершадського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області

про визнання протиправним та скасування рішення від 01.02.2016 №22

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №804/2776/17 за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват банк» до Управління Пенсійного фонду України в місті Ладижин про визнання протиправним та скасування рішення від 01.12.2016 №22.

Разом з тим, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.06.2017 адміністративну справу №804/2776/17 передано на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції станом на час винесення ухвали).

Листом Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.08.2017 №804/2776/17/01-2017-4456 матеріали адміністративної справи №804/2776/17 скеровано до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Автоматизованою системою документообігу Окружного адміністративного суду міста Києва матеріали справи №804/2776/17 перереєстровано, в порядку, визначеному статтею 151 Кодексу адміністративного судочинства України та передано на розгляд судді Літвіновій А.В.

Так, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.09.2017 адміністративну справу №804/2776/17 прийнято до провадження суддею Літвіновою А.В.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішення про накладення штрафу було винесено на підставі акта перевірки від 30.11.2016 №22, відповідно до якого встановлено несвоєчасне повернення пенсійних коштів. Однак, позивач стверджує, що Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" було дотримано вимоги Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596 та повернуто кошти на рахунок Управління Пенсійного фонду України в місті Ладижин із додержання вимог та строків, передбачених Порядком.

Відповідач проти позовних вимог заперечував, зазначивши, що в результаті перевірки своєчасності та правильності зарахування коштів управління Пенсійного фонду України в місті Ладижин на поточні (карткові рахунки) пенсіонерів у Ладижинському відділенні Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» за період з 01.11.2015 по 31.10.2016 встановлено несвоєчасне повернення коштів в розмірі 7 931, 68 грн. Таким чином, застосування фінансової санкції з боку відповідача є правомірним.

Також, представником відповідача було подано заяву про заміну сторони по справі, шляхом заміни Управління Пенсійного фонду України в місті Ладижин на правонаступника - Бершадське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області, враховуючи положення постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 №988.

Позивач, в свою чергу, надав суду додаткові пояснення по справі, в яких з посиланням на перевірку відповідності номера рахунку отримувача і його коду, наголосив, що позивачем було дотримано вимоги «Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596.

Відповідно до пункту 10 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Розгляд справи здійснено порядку письмового провадження на підставі частини дев'ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оцінивши повідомлені позивачем обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Управлінням Пенсійного фонду України в місті Ладижин було проведено перевірку своєчасності та правильності зарахувань коштів управління Пенсійного фонду України в м. Ладижин на поточні/карткові рахунки пенсіонерів у Ладижинському відділенні Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк".

За наслідками перевірки складено акт від 30.11.2016 №22, яким встановлено порушення позивачем вимог пункту 19 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596.

На підставі акта від 30.11.2016 №22 Управління Пенсійного фонду України в місті Ладижин було прийнято рішення від 01.12.2016 №22 про застосування до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" штрафних санкцій за несвоєчасне повернення на банківські рахунки виконавчих органів пенсійного фонду сум коштів, не використаних для здійснення пенсійних виплат.

Позивач, не погоджуючись з таким рішенням відповідача, звернувся зі скаргами до Головного Управління пенсійного фонду України у Вінницькій області та Пенсійного Фонду України.

За наслідками розгляду скарг позивача, рішення від 01.12.2016 №22 про накладення штрафу на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" залишено без змін Головним управлінням Пенсійного Фонду України у Вінницькій області (Рішення про результати розгляду скарги від 14.02.2017 №382/06-36/09) та Пенсійним Фондом України (Рішення про результати розгляду скарги від 22.03.2017 №8585/06-10).

Позивач, вважаючи оскаржуване рішення 01.12.2016 №22 протиправним, звернувся до суду з даним позовом.

Вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими з огляду на наступне.

По-перше необхідно зазначити щодо заяви представника відповідача - Управління Пенсійного фонду України в місті Ладижин про заміну сторони по справі, шляхом заміни Управління Пенсійного фонду України в місті Ладижин на правонаступника - Бершадське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області.

Згідно зі статтею 52 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Як встановлено судом під час розгляду справи, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 №988 "Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України" Управління Пенсійного фонду України у місті Ладижин реорганізовано шляхом приєднання до Бершадського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Таким чином, Бершадське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області є правонаступником відповідача.

Враховуючи викладене, беручи до уваги можливість заміни сторони по справі її правонаступником на будь-якій стадії адміністративного процесу, суд приходить до висновку про необхідність визначення належним відповідачем по справі, із врахуванням Постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 №988 "Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України" - Бершадське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Що стосується вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Питання виплати пенсій та грошової допомоги, що нараховуються відповідно органами Пенсійного фонду та органами праці та соціального захисту населення і фінансуються за рахунок коштів Пенсійного фонду та відповідних бюджетів, за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх вклади до запитання (поточні рахунки) в установах уповноважених банків регулюються Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України від 30.08.1999 №1596 (далі за текстом - Порядок №1596).

Пунктом 3 Порядку №1596 встановлено, що виплата пенсій та грошової допомоги відповідно до цього Порядку здійснюється за місцем проживання в населених пунктах, де функціонують установи уповноважених банків.

Згідно з пунктом 19 Порядку №1596 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) зарахування відповідних сум пенсій та грошової допомоги установами уповноважених банків на поточні рахунки здійснюється не пізніше наступного операційного дня після надходження зазначених сум від органів Пенсійного фонду України, органів праці та соціального захисту населення.

Як зазначено відповідачем у запереченнях на позовну заяву та не спростовано позивачем під час розгляду справи, відповідно до параграфу 1 статті 4 Розділу ІІ Договору від 03.01.2014 №13, укладеного між управлінням Пенсійного фонду України в місті Ладижин та Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", не зараховані суми пенсій та грошової допомоги не пізніше наступного операційного дня після надходження коштів повертаються уповноваженим банком органам Пенсійного фонду та органам соціального захисту населення. При цьому робиться відповідна позначка на другому примірнику списків та описів до них.

Аналогічна позиція викладена в абзаці 2 пункту 20 Порядку №1596, де зазначено, що незараховані суми пенсій та грошової допомоги не пізніше наступного операційного дня після надходження коштів повертаються уповноваженим банком органам праці та соціального захисту населення або органам Пенсійного фонду. При цьому робиться відповідна позначка на другому примірнику списків та описів до них.

Як вбачається з матеріалів справи, листом від 20.05.2016 №519/06-31/02 Управління Пенсійного фонду України в місті Ладижин просило Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" повернути кошти по пенсіонерці ОСОБА_2 в розмірі 7 931, 68 грн. на рахунок Пенсійного фонду України в місті Ладижин №4003, код 26285320, МФО 302076, операційний відділ Ощадного банку у місті Вінниці.

Разом з тим, за твердженням відповідача, що власне не заперечується та не спростовано позивачем, вказані вище кошти були повернуті органам пенсійного фонду лише 23.05.2016, в той час, як приписами Порядку №1596 передбачено, що сум пенсій не пізніше наступного операційного дня після надходження коштів повертаються уповноваженим банком органам праці та соціального захисту населення або органам Пенсійного фонду.

Натомість, позивач надав суду додаткові пояснення по справі, в яких наголосив, що відповідно до пунктів 2.31, 2.32 Постанови Національного банку України від 21.012004 №22 «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 за №377/8976, банк отримувача зобов'язаний зарахувати на рахунки своїх клієнтів кошти, що надійшли за електронними розрахунковими документами протягом операційного дня, у день їх отримання, якщо під час проведення контролю за реквізитами цих документів, що здійснюється відповідно до цієї глави, не виявлено розбіжностей.

Банк отримувача зобов'язаний перевірити відповідність номера рахунку отримувача і його коду, що зазначені в електронному розрахунковому документі, і зараховувати кошти на рахунок отримувача, лише якщо вони збігаються. У разі їх невідповідності банк має право затримати суму переказу на строк до чотирьох робочих днів (у які враховується і день надходження до банку отримувача електронного розрахункового документа) для встановлення належного отримувача цих коштів, яку зараховує на рахунок "Кредитові суми до з'ясування". Банк має забезпечити зберігання належним чином оформленої/го (засвідченої/го підписом відповідального виконавця чи електронним цифровим підписом) паперової копії електронного розрахункового документа чи електронного розрахункового документа.

Для встановлення належного отримувача банк отримувача зобов'язаний надіслати банку платника запит щодо уточнення номера рахунку та/або коду отримувача. Обмін запитами щодо уточнення цих реквізиті та відповідями здійснюється засобами платіжної системи в захищеному вигляді за допомогою окремих типів електронних документів, формати та правила заповнення яких визначаються цією платіжною системою.

Разом з тим, суд наголошує, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що позивачем було виявлено будь-які розбіжності у реквізитах електронних розрахункових документів отримувача чи виявлено інші помилки, що перешкоджали б вчасному перерахуванню відповідних коштів, не надано доказів того, що позивачем вчинялись які-небудь дії на усунення певних перешкод та недоліків, як наприклад направлення запитів до отримувача, для встановлення відповідності реквізитів (в разі виявлення розбіжностей).

Тобто, відповідачем з посиланням на наведені вище приписи щодо встановлення достовірності певних даних для проведення перерахування коштів, не надано суду жодних доказів того, що існували об'єктивні причини та підстави, що унеможливлювали своєчасне виконання необхідних дій по перерахуванню коштів на рахунок Управління Пенсійного фонду України в місті Ладижин, як того вимагає Порядок №1596.

При цьому, позивачем не заперечується той факт, що грошові кошти в сумі 7 931, 68 грн. перебували на рахунку ОСОБА_2 аж до 23.05.2016, однак не доведено суду своєчасність їх перерахування на рахунок отримувача - Управління Пенсійного фонду України в місті Ладижин №4003, код 26285320, МФО 302076, операційний відділ Ощадного банку у місті Вінниці.

Разом з тим, відповідно до пункту 11 статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», виконавчими органами Пенсійного фонду за несвоєчасну виплату і доставку сум пенсійних виплат одержувачам або несвоєчасне зарахування їх на банківські рахунки пенсіонерів, або несвоєчасне повернення на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду чи Накопичувального фонду сум коштів, не використаних для здійснення пенсійних виплат, за умови своєчасного і в повному обсязі їх фінансування, на організації, у тому числі банки, які здійснюють виплату і доставку пенсій, накладається штраф у розмірі своєчасно не виплачених, не доставлених чи не зарахованих або своєчасно не повернених сум пенсійних виплат.

Отже, суд приходить до висновку, що рішення Управління Пенсійного фонду України в місті Ладижин від 01.12.2016 №22 є обґрунтованим.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи сторін, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 72-77, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.