Справа № 805/2035/16-а
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

22 січня 2019 року

Київ

справа №805/2035/16-а

адміністративне провадження №К/9901/32295/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів - Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 16.12.2016 (головуючий суддя - Міронова Г.М., судді: Арабей Т.Г., Геращенко І.В.) у справі

№805/2035/16-а за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Волноваської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), -

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати вимогу Волноваської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (далі - Волноваська ОДПІ) про сплату боргу (недоїмки) № Ф-1507-17-У від 17.11.2015.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржувана вимога є незаконною, необґрунтованою та такою що підлягає скасуванню, оскільки позивач знаходиться в зоні проведення антитерористичної операції та відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» його звільнено від виконання обов'язків як платника єдиного внеску в період проведення антитерористичної операції.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 20.09.2016 позовні вимоги задоволено.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 16.12.2016 рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким позов задоволено частково. Визнано частково протиправною та скасовано вимогу Волноваської ОДПІ від 17.11.2015 № Ф-1507-17-У про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 5609,27грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з висновками суду апеляційної інстанції ФОП ОСОБА_2 оскаржив її у касаційному порядку.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 16.12.2016 та залишити в силі постанову Донецького окружного адміністративного суду від 20.09.2016.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваної вимоги в сумі 5609,27 грн. судом апеляційної інстанції не було враховано, що оскаржуване рішення є протиправним в цілому, оскільки з його змісту неможливо виокремити певні суми або періоди їх нарахування, а сама вимога такої інформації не містить.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судом апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями, відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААБ №183484 ФОП ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Волноваською ОДПІ сформовано вимогу від 17.11.2015 № Ф-1507-17 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 10498,57 грн.

Також, 17.11.2015 Волноваською ОДПІ станом на 22.02.2016 сформовано оскаржувану у даній справі податкову вимогу №Ф1507-17-У про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 9304,54 грн.

Постановою державного виконавця ВДВС Волноваського районного управління юстиції від 26.02.2016 ВП № 50320666 відкрито виконавче провадження з виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф - 1507-17-У від 22.02.2016 про стягнення з позивача на користь відповідача недоїмки у розмірі 9304,54 грн.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати, повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску передбачені статтею 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Частиною восьмою цієї статті встановлено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Указом Президента України від 14.04.2014 № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції (АТО) на території Донецької і Луганської областей.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053-р затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, у якому, серед інших населених пунктів, зазначено м. Красноармійськ.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 1079-р було зупинено дію Розпорядження від 30.10.2014 № 1053-р. Проте, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015 у справі № 826/18327/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду 02.04.2015, Розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 1079-р визнано нечинним.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України по даній справі було зупинено виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду до розгляду касаційної скарги Кабінету Міністрів України у Вищому адміністративному суду України.

Отже, розпорядження від 30.10.2014 № 1053-р було чинне у період з 30.10.2014 по 04.11.2014 та у період з 02.04.2015 по 27.04.2015. Відповідно, знаходження населених пунктів, зазначених у вказаному у Розпорядженні № 1053-р Переліку (в тому числі, м. Артемівськ, м. Красноармійськ) у вказані періоди часу на території, де проводилась антитерористична операція - встановлено.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р визнано такими, що втратили чинність Розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053-р» та затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, у якому, серед інших населених пунктів, зазначено с. Андоль Волноваського району Донецької області.

Частиною 4 статті 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» внесено зміни до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»: розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 9-3, згідно якого платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Відповідно до статті 10 Закону України від 02.09.2014 № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

ФОП ОСОБА_2 отримано Сертифікат Торгово-промислової палати України від 29.07.2016 № 6586, яким засвідчено про настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), на території Волноваського району Донецької області з 14.04.2014.

Отже, на час прийняття оскаржуваної вимоги, та постановлення рішень судами першої та апеляційної інстанцій позивач знаходився на території здійснення антитерористичної операції, що обумовлює звільнення останнього від відповідальності на період проведення антитерористичної операції за невиконання (неналежне виконання) зобов'язань щодо своєчасної сплати єдиного внеску відповідно та прийняття спірної вимоги.

Разом з тим, як встановлено судом апеляційної інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідно до зворотного боку облікової картки за позивачем заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне страхування рахується з 31.12.2013 та у період з 31.12.2013 по 31.03.2014 становила 3695,27 грн., у зв'язку з чим суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про часткове скасування вимоги Волноваської ОДПІ від 17.11.2015 № Ф-1507-17-У про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 5609,27грн., яка виникла в період проведення антитерористичної операції.

Водночас Верховний Суд зазначає, що Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» не скасовує обов'язків платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а надає можливість на період антитерористичної операції не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та в повному обсязі.

Доводи касаційної скарги не спростовують зазначених висновків судів попередніх інстанцій.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Касаційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 16.12.2016 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна ,

Судді Верховного Суду