Справа № 826/2335/17
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/2335/17 Головуючий у І інстанції - Літвінова А.В.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Ісаєнко Ю.А., Лічевецького І.О.,

при секретарі: Андрієнко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Банк "Контракт" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства Банк "Контракт" до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києва про визнання протиправною бездіяльності та зобов"язання вчинити дії,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Публічне акціонерне товариство Банк "Контракт" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києва, в якому просило визнати бездіяльність Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо ненадання органам казначейства висновку про повернення надміру сплачених сум податкових зобов'язань з податку на прибуток Публічного акціонерного товариства Банк «Контракт» у сумі 132 183, 00 грн. протиправною; зобов'язати Державну податкову інспекцію у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві підготувати та надати органам казначейства висновок про повернення надміру сплачених сум податкових зобов'язань податку на прибуток Публічного акціонерного товариства Банк «Контракт» у сумі 132 183, 00 грн. за реквізитами, вказаними в позовній заяві.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у Публічного акціонерного товариства Банк "Контракт" наявна переплата з податку на прибуток за 2012, 2013 та 2014 роки, проте у відповідь на заяву Позивача про повернення надміру сплаченого грошового зобов'язання, відповідачем було відмовлено з огляду на наявність податкового боргу.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 жовтня 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з постановленим рішенням, Публічне акціонерне товариство Банк "Контракт" подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ Банк "Контракт" в повному обсязі.

В апеляційній скарзі Позивач не погоджується з рішенням суду першої інстанції, та посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Зокрема, Позивач зазначає, чинне податкове законодавство передбачає можливість повернення певної суми коштів, яка була помилково або надміру сплачена платником податку до бюджету, таке відшкодування здійснюється шляхом подання податковим органом у встановлений строк до відповідного органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновку, складеного за результатами отриманої від платника податків заяви із зазначенням порядку повернення таких коштів. Також, Позивач звертає увагу на те, що стягнення податкової заборгованості з ПАТ Банк "Контракт" має відбуватись виключно в порядку спеціального законодавства, яким є Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 15 серпня 2016 року Публічне акціонерне товариство Банк «Контракт» звернулось до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві із заявою про повернення надміру сплаченого грошового зобов'язання з податку на прибуток, у сумі 132 183, 00 грн.

12 вересня 2016 року Відповідач листом № 6558/10/26-56-17-05 повідомив Позивача, що станом на 12 вересня 2016 року, відповідно до облікових даних інтегрованої картки платника Публічного акціонерного товариства Банк «Контракт», обліковується заборгованість по коду платежу 18010400 у сумі 2 374, 78 грн. (податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості) та по коду платежу 18010500 (земельний податок з юридичних осіб) у сумі 12 367, 82 грн. У зв'язку з вищезазначеним, питання щодо повернення коштів на розрахунковий рахунок Публічного акціонерного товариства Банк «Контракт» у сумі 132 183, 00 грн. буде розглянуто після повного погашення податкового боргу».

Публічне акціонерне товариство Банк "Контракт", не погоджуючись з такою бездіяльністю контролюючого органу щодо повернення надміру сплачених коштів вважаючи її протиправною, звернулось до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що наявність податкового боргу Позивачем не заперечується, та підтверджується наявними в матеріалах справи витягами з інтегрованої картки платника податків - Публічного акціонерного товариства банк «Контракт», а тому позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до підпункту 14.1.115. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

За приписами підпункту 17.1.10. пункту 17.1 статті 17 ПК України визначено, що платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до пунктів 43.1, 43.2 статті 43 ПК України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу. У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Пунктом 43.3 статті 43 ПК України визначено, що обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Судом першої інстанції встановлено, що Позивач звертався до відповідача із заявою про повернення надміру сплачених коштів на суму 132 183, 00 грн..

Проте, листом від 12 вересня 2016 року № 6558/10/26-56-17-05 Публічному акціонерному товариству Банк "Контракт" було відмовлено в повернені, таких коштів, оскільки, згідно даних інтегрованої картки платника податків, станом на 12 вересня 2016 року у Позивача обліковується заборгованість у сумі 2 374, 78 грн. за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості та по земельному податку з юридичних осіб у сумі 12 367, 82 грн.

Доказів на підтвердження відсутності вказаної заборгованості Позивачем ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції не надано.

Між тим, контролюючим органом надано суду першої інстанції копії витягів з інтегрованих карток платника податків Публічного акціонерного товариства Банк «Контракт» на підтвердження наявності у платника податків податкової заборгованості.

З вказаних інтегрованих карток платника податків вбачається, що станом на час розгляду даної справи в суді заборгованість Публічного акціонерного товариства Банк «Контракт» перед бюджетом складає 13 173 474,04 грн. (а.с. 110-149).

При цьому, за посиланням Позивача, вимоги контролюючого органу, акцептовані банком лише на суму 8 168, 59 грн.

З урахуванням того, що Позивачем наявність податкового боргу не заперечується, та підтверджується наявними в матеріалах справи, а саме витягами з інтегрованих карток платника податків - Публічного акціонерного товариства банк «Контракт», а тому суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, з чим погоджується колегія суддів.

Щодо посилання Позивача на те, що Публічне акціонерне товариство Банк «Контракт» перебуває в процесі ліквідації, а відтак його діяльність регламентується виключно приписами Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", колегія суддів зазначає про наступне.

Так, відповідно до пункту 1.3 статті 1 ПК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та погашення зобов'язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, зборів на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Разом із тим, Позивач звернувся до контролюючого органу із заявою про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань саме в порядку визначеному статтею 43 ПК України, про що позивачем самостійно зазначено у позовній заяві в розділі « 2. Щодо повернення надміру сплачених податків».

Отже, спірні правовідносин виникли з питань повернення надмірно сплачених податків, тому Позивач звернувся до контролюючого органу саме в порядку, визначеному статтею 43 ПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Публічного акціонерного товариства Банк "Контракт", викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Банк "Контракт" залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький

Повний текст складено 28.01.2019 року.