Справа № 420/5533/18
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5533/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стефанова С.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом підприємства, яке засновано на власності об'єднання громадян «ЕЛКОН-ДИЗАЙН» до Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень № від 13.08.2018 року, № від 26.09.2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

Підприємство, яке засноване на власності об'єднання громадян «ЕЛКОН-ДИЗАЙН» (надалі по тексту - позивач) звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС в Одеській області (надалі по тексту - відповідач або ГУ ДФС в Одеській області), в якому просить суд:

- скасувати прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби в Одеській області податкове повідомлення-рішення № від 13.08.2018 року про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ, задекларованої на банківський рахунок позивача в сумі 805362,00 грн.;

- скасувати прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби в Одеській області податкове повідомлення-рішення № від 26.09.2018 року про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ, задекларованої на банківський рахунок позивача в сумі 805362,00 грн. і стягнення штрафних санкцій у сумі 201340,50 грн.;

- судові витрати розподілити відповідно до приписів статті 139 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог позивач в цілому зазначив, що відповідачем було проведено камеральну перевірку позивача з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок за травень 2018 р, за податковою декларацією з ПДВ від 19.06.2018 р. з реєстраційним номером . За результатами вказаної камеральної перевірки відповідачем 13.07.2018 р. було складено Акт №20211/15-32-12-12/32153207, а 13.08.2018 р., тобто протягом двадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення акту, - податкове повідомлення-рішення № про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ, задекларованої на банківський рахунок позивача в сумі 805362,00 грн. Позивач також зазначає, що відповідно до п.200.10 ПКУ відповідачем також було проведено камеральну перевірку позивача з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок за липень 2018 р. за податковою декларацією з ПДВ від 18.08.2018 р. з реєстраційним номером . За результатами цієї камеральної перевірки відповідачем 17.09.2018 р. було складено Акт №27085/15-32-12-10/32153207, а 26.09.2018 р. податкове повідомлення-рішення № про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ, задекларованої на банківський рахунок позивача в сумі 805362,00 грн., і стягнення штрафних санкцій в сумі 201340,50 грн. Враховуючи протиправність прийнятого відповідачем рішення, позивач просить суд їх скасувати.

Ухвалою судді від 25 жовтня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Перше судове засідання по справі призначено на 15 листопада 2018 року на 12:00 годину.

12 листопада 2018 року від представника відповідача через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відповідно до п.4 ч.4 ст.12 КАС України.

13 листопада 2018 року представником відповідача через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву (вхід №34548/18), згідно якого, відповідач позовні вимоги не визнає та просить суд в задоволенні позову відмовити, посилаючись в цілому на те, що позивачем, в порушення пп. 5) п. 4 розділу V наказу Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, по рядку 16.3 податкової декларації з податку на додану вартість було збільшено залишок від'ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу на 805362 грн. по податковому повідомленню-рішенню форми «ВЗ» від 13.08.2018р. №, прийнятому за результатами перевірки від 13.07.2018 р. №20211/15-32-12-12/32153207 з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку по декларації з ПДВ за травень 2018 року (податкова декларація з податку на додану вартість від 20.06.2018р. №). Вказане податкове повідомлення- рішення було отримано підприємством в серпні 2018 року (29.08.2018р.), тому в звітному (податковому) періоді, а саме в липні 2018 року, воно не могло бути узгодженим. Вказане порушення призвело до завищення суми від'ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (липня 2018 року) на 805362 грн. та як наслідок до завищення суми податкового кредиту (рядок 17 декларації) на 805362 грн. Таким чином, як зазначає відповідач перевіркою встановлено порушення абз. б) п. 200.4 ст. 200 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями) та пп. 5) п. 4 розділу V наказу Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №159/28289 (із змінами та доповненнями) в результаті чого підприємством завищено суму бюджетного відшкодування, заявленого на рахунок платника у банку за липень 2018 року на 805362 грн.

Ухвалою суду від 13 листопада 2018 року судом прийнято рішення про перехід до загального позовного провадження. Підготовче засідання по справі призначено на 15 листопада 2018 року о 12 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 15 листопада 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06 грудня 2018 року о 14:00 год.

В судове засідання яке було призначене на 17 січня 2019 року о 09 год. 00 хв. сторони не з'явились, належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи. Від представника позивача 17 січня 2019 року через канцелярію суду надійшла заява (вхід. №1697/19) про розгляд справи за відсутністю представника підприємства в порядку письмового провадження.

З огляду на викладене, згідно ч.9 ст.205 КАС України суд вирішив розглянути справу у письмовому провадженні.

Вивчивши матеріали справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та відзив на позовну заяву, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що підприємство, яке засноване на власності об'єднання громадян «ЕЛКОН-ДИЗАЙН» () є юридичною особою, яка зареєстрована виконавчим комітетом Одеської міської ради, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 №263126 (а.с.14).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності позивача є - виробництво інших меблів (КВЕД 31.09.) (а.с.15-21).

Позивач є платником податку на додану вартість, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію платника податку на додану вартість №22463272, виданої Державною податковою адміністрацією України (а.с.22).

Судом встановлено, що згідно Наказу Міністерства соціальної політики України №1714 від 01.11.2017 року підприємству, яке засноване на власності об'єднання громадян «ЕЛКОН-ДИЗАЙН» надано дозвіл на право користування пільгами з оподаткування з 01.10.2017 року по 30.09.2018 рік (включно) відповідно до пункту 142.1 статті 142 розділу ІІІ «Податок на прибуток підприємств», підпункту 282.1.2 пункту 282.1 статті 282 розділу ХІІ «Податок на майно» та пункту 8 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (а.с.23-25).

Судом встановлено, що головним державним ревізором-інспектором відділу камеральних перевірок податкової звітності території обслуговування м. Одеси управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС в Одеській області Мілевською Ганною Дмитрівною, відповідно до п.200.10 ст.200 розділу V Податкового кодексу України в порядку встановленому ст.76 глави 8 розділу ІІ Кодексу проведено камеральну перевірку підприємства, яке засноване на власності об'єднання громадян «ЕЛКОН-ДИЗАЙН» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку по декларації з ПДВ за травень 2018 року.

За результатами проведеної камеральної перевірки було складено акт №20211/15-32-12-12/32153207 від 13.07.2018 року «Про результати камеральної перевірки підприємства, яке засноване на власності об'єднання громадян «ЕЛКОН-ДИЗАЙН», з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку по декларації з ПДВ за травень 2018 року» (а.с. 47-52).

На підставі зазначеного акту перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 13.08.2018 року, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларованої на банківський рахунок позивача в сумі 805 362,00 грн. (а.с.10).

Судом також встановлено, що головним державним ревізором-інспектором відділу камеральних перевірок податкової звітності території обслуговування м. Одеси управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС в Одеській області Мілевською Ганною Дмитрівною, відповідно до п.200.10 ст.200 розділу V Податкового кодексу України в порядку встановленому ст.76 глави 8 розділу ІІ Кодексу проведено камеральну перевірку підприємства, яке засноване на власності об'єднання громадян «ЕЛКОН-ДИЗАЙН» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку по декларації з ПДВ за липень 2018 року.

За результатами проведеної камеральної перевірки було складено акт №27085/15-32-12-10/32153207 від 17.09.2018 року «Про результати камеральної перевірки підприємства, яке засноване на власності об'єднання громадян «ЕЛКОН-ДИЗАЙН», з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку по декларації з ПДВ за липень 2018 року» (а.с.73-80).

На підставі зазначеного акту перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 26.09.2018 року, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларованої на банківський рахунок позивача в сумі 805 362,00 грн. і стягнення штрафних санкцій в сумі 201 340,50 грн. (а.с.12).

Не погодившись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, підприємство, яке засноване на власності об'єднання громадян «ЕЛКОН-ДИЗАЙН» оскаржило їх у судовому порядку, вимагаючи їх скасування.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв'язок у їх сукупності, суд вважає зазначені податкові повідомлення-рішення протиправним, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, у зв'язку з наступним.

Згідно із ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно п.п.76.1, 76.2, 76.3 ст.76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу. Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Згідно п.200.10 Податкового кодексу України у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання). Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до вимог пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно підпунктів "б", "в" пункту 200.4 статті 200 ПК України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.5 Розділу ІІІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Мінфіну України від 28.01.2016 №21 якщо в результаті розрахунку значення різниці між сумою податкових зобов'язань (рядок 9) і податкового кредиту (рядок 17) отримано від'ємне значення, то заповнюється рядок 19 декларації.

З рядка 19 визначається сума перевищення від'ємного значення над сумою, обчисленою відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації. Визначена сума вказується у рядку 19.1 та зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21).

У разі якщо сума від'ємного значення (рядок 19) менша або дорівнює сумі, обчисленій відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації, рядок 19.1 не заповнюється.

Сума, обчислена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації, зазначається у відповідному службовому полі у рядку 19.1;

Сума від'ємного значення, що не перевищує суми, обчисленої відповідно до пункту 200 1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації (рядок 19 - рядок 19.1), зазначається у рядку 20;

При цьому, сума від'ємного значення (рядок 20 у декларації):

- зараховується у зменшення суми податкового боргу, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до Кодексу) (відображається у рядку 20.1);

- підлягає бюджетному відшкодуванню (відображається у рядку 20.2): на рахунок платника у банку (відображається у рядку 20.2.1) та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України (відображається у рядку 20.2.2).

Платники податку, які відповідно до статті 200 розділу V Кодексу мають право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та додають до декларації (Д3) (додаток 3) та (Д4) (додаток 4).

Розрахунок суми бюджетного відшкодування здійснюється в межах суми, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації, за вирахуванням від'ємного значення поточного звітного (податкового) періоду, зарахованого у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість.

Значення рядка 3 таблиці 1 (Д3) (додаток 3) переноситься до рядка 20.2 декларації.

При заповненні рядка 20.2 обов'язковим є подання (Д3) (додаток 3) та (Д4) (додаток 4).

Залишок від'ємного значення після вирахування суми податкового боргу та суми бюджетного відшкодування (рядок 20 - рядок 20.1 - рядок 20.2) відображається у рядку 20.3.

Судом встановлено, що 19.06.2018 року позивачем було подано податкову декларацію з ПДВ за травень 2018 року (а.с.26-27), в якій у рядку 19 «Від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду» зазначено суму - 823 780 грн.

У рядку 21 вказаної декларації «Сума від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» зазначено - 18 418 грн.

Судом встановлено, що до податкової декларації з ПДВ за травень 2018 року позивачем було додано:

- розрахунок коригування сум ПДВ (Д1) (а.с.29-30);

- довідку про суму від'ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2) (а.с.32-33);

- розрахунок суми бюджетного відшкодування (Д3) (а.с.35-36), в якій у рядку 1 «Сума від'ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200-1.3 ст.200-1 розділу V ПК України на момент подання податкової декларації, за вирахуванням суми, зарахованої у зменшення суми податкового боргу з ПДВ» зазначено - 823 780 грн. У рядку 2 «Фактично сплачено у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України» зазначено - 805 362 грн.;

- заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника (Д4) (а.с.38-39);

- розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) (а.с.41-43);

- довідку (Д6) (а.с.45).

Податкову декларацію з ПДВ за травень 2018 року разом з додатками доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 19.06.2018 року, що підтверджується квитанціями №1, які наявні в матеріалах справи (а.с.28, 31, 34, 37, 40, 44, 46).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, провівши камеральну перевірку податкової звітності позивача за травень 2018 року, дійшов висновку, що підприємством порушено абз. б) п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями) та пп.2, 4 п.5 розділу V наказу Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року №21 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 року за №159/28289 (із змінами та доповненнями), а також встановлено, що ПОГ «ЕЛКОН-ДИЗАЙН» не має права на отримання бюджетного відшкодування, заявленого на рахунок платника у банку, по податковій декларації з податку на додану вартість за травень 2018 року в сумі 805 362 грн.

Згідно розрахунку суми бюджетного відшкодування (Д3) загальна сума податку, що фактично сплачена у попередніх та звітному періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України складає - 805 362 грн., відносно чого представник відповідача в судовому засіданні не заперечував.

Судом також встановлено, що 16.08.2018 року позивачем було подано податкову декларацію з ПДВ за липень 2018 року (а.с.53-54), в якій у рядку 19 «Від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду» зазначено суму - 2 495 797 грн.

У рядку 21 вказаної декларації «Сума від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» зазначено - 369 562 грн.

Судом встановлено, що до податкової декларації з ПДВ за липень 2018 року позивачем було додано:

- розрахунок коригування сум ПДВ (Д1) (а.с.56-59);

- довідку про суму від'ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2) (а.с.60-61);

- розрахунок суми бюджетного відшкодування (Д3) (а.с.63-64), в якій у рядку 1 «Сума від'ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200-1.3 ст.200-1 розділу V ПК України на момент подання податкової декларації, за вирахуванням суми, зарахованої у зменшення суми податкового боргу з ПДВ» зазначено - 2 495 797 грн. У рядку 2 «Фактично сплачено у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України» зазначено - 2 126 235 грн.;

- заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника (Д4) (а.с.66-67);

- розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) (а.с.69-71);

Податкову декларацію з ПДВ за липень 2018 року разом з додатками доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 18.08.2018 року, що підтверджується квитанціями №1, які наявні в матеріалах справи (а.с.55, 59, 62, 65, 68, 72).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, провівши камеральну перевірку податкової звітності позивача за липень 2018 року, дійшов висновку, що підприємством порушено абз. б) п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями) та пп.5) п.4 розділу V наказу Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року №21 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 року за №159/28289 (із змінами та доповненнями), а також встановлено, що ПОГ «ЕЛКОН-ДИЗАЙН» завищено суму бюджетного відшкодування, заявленого на рахунок платника у банку, по податковій декларації з податку на додану вартість за липень 2018 року на 805 362 грн.

Судом встановлено, що згідно розрахунку суми бюджетного відшкодування (Д3) загальна сума податку, що фактично сплачена у попередніх та звітному періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України складає - 2 126 235 грн., відносно чого представник відповідача в судовому засіданні не заперечував.

Суд погоджується з доводами позивача, що незалежно від наявності або відсутності суми в рядку 20 декларації, сума проміжних значень в рядках 20.1. і 20.2. складає - 805 362 грн., тобто сума яка підлягає бюджетному відшкодуванню не змінюється.

Відтак у позивача були правові підстави для заявленого бюджетного відшкодування ПДВ у сумі 805 362 грн, оскільки незалежно від наявності або відсутності суми в рядку 20 декларації сума проміжних значень в рядках 20.1. - 0 і 20.2 - 805 362 грн. дорівнює - 805 362 грн., однак при заповненні податкової звітності було допущено технічну помилку, що не заперечується позивачем.

Згідно п. 11 розділу ІІ «Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами» №557 від 06.06.2017 року (далі Порядок №557), перша квитанція надсилається автору електронного документа протягом двох годин з часу його отримання контролюючим органом, в іншому разі - протягом перших двох годин наступного операційного дня.

У першій квитанції, що формується за результатами автоматизованої перевірки, зазначеної у пункті 10 цього розділу, повідомляється про результати такої перевірки. У разі негативних результатів автоматизованої перевірки у першій квитанції повідомляється про неприйняття електронного документа із зазначенням причин, у такому випадку друга квитанція не формується. На першу квитанцію накладається електронна печатка контролюючого органу, здійснюється її шифрування та надсилання автору електронного документа. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в контролюючому органі.

Якщо автору протягом встановленого строку після відправки електронного документа не надійшла перша квитанція, електронний документ вважається не одержаним адресатом.

Згідно п. 12 Порядку №557 не пізніше наступного робочого дня з моменту формування першої квитанції, якщо інше не встановлено законодавством та цим Порядком, формується друга квитанція. Друга квитанція є підтвердженням про прийняття (реєстрацію) або повідомленням про неприйняття в контролюючому органі електронного документа. В другій квитанції зазначаються реквізити прийнятого (зареєстрованого) або неприйнятого (із зазначенням причини) електронного документа, результати обробки в контролюючому органі (дата та час прийняття (реєстрації) або неприйняття, реєстраційний номер, дані про автора та підписувача (підписувачів) електронного документа та автора квитанції).

Відповідно до пп. 13, 14 Порядку №557 на другу квитанцію накладається електронна печатка відповідного контролюючого органу, здійснюється її шифрування та надсилання автору електронного документа. Другий примірник другої квитанції зберігається в контролюючому органі. У разі наявності другої квитанції про прийняття електронного документа датою та часом прийняття (реєстрації) електронного документа контролюючим органом вважаються дата та час, зафіксовані у першій квитанції.

Відтак суд зазначає про відсутність негативних результатів автоматизованої перевірки у перших квитанціях про направлення позивачем декларацій з ПДВ за травень, липень 2018 року разом з додатками.

В матеріалах справи наявні також квитанції №2 про прийняття контролюючим органом пакету документів, в яких зазначено реквізити прийнятого (зареєстрованого) електронного документа - податкових декларації з податку на додану вартість разом з додатками, результати обробки в контролюючому органі (дата та час прийняття (реєстрації), реєстраційний номер, дані про автора та підписувала (підписувачів) електронного документа та автора квитанції), тобто жодних помилок не виявлено.

Таким чином суд погоджується з твердженням позивача, що наявність другої квитанції про прийняття декларації з ПДВ до бази даних ДФС позбавляє відповідача можливості стверджувати про невизнання суми, яка підлягає бюджетному відшкодуванню у розмірі 805 362 грн.

Відтак суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність у позивача правових підстав для заявленого бюджетного відшкодування ПДВ у сумі 805 362 грн.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, яка передбачає економічну виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність у бухгалтерській та податковій звітності платника.

З аналізу ст.2 КАС України випливає, що рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності всіх перед законом; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансі між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою-другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, щодо правомірності прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, а також не доведено наявність будь-яких негативних наслідків по виправленню податкової звітності як для відповідача, позивача та держави в цілому.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскаржувані рішення ГУ ДФС в Одеській області № від 13.08.2018 року та № від 26.09.2018 року прийняті не у спосіб визначений законом, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.

Таким чином, на підставі ст. 8 КАС України, згідно якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 9 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з'ясувавши обставини у справі; перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на задоволення позову та згідно із ст. 139 КАС України судові витрати позивача у загальній сумі 27 180,97 грн., сплачені згідно з платіжними дорученнями №1524 від 22 жовтня 2018 року підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 9, 12, 77, 139, 242-246, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов підприємства, яке засновано на власності об'єднання громадян «ЕЛКОН-ДИЗАЙН» до Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень № від 13.08.2018 року, № від 26.09.2018 року - задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області № від 13.08.2018 року про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ, задекларованої на банківський рахунок позивача в сумі 805362,00 грн. та № від 26.09.2018 року про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ, задекларованої на банківський рахунок позивача в сумі 805362,00 грн. і стягнення штрафних санкцій у сумі 201340,50 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області () на користь підприємства, яке засновано на власності об'єднання громадян «ЕЛКОН-ДИЗАЙН» () суму сплаченого судового збору в розмірі 27 180 грн. 97 коп.

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. При цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Суддя С.О. Cтефанов

.