Справа № 448/216/18
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2019-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/4000/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Сапіги В.П.,

при секретарі судового засідання: Марцинковській О.М.,

з участю секретаря: Каралюса Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мостиського районного суду Львівської області від 01 листопада 2018 року (суддя- Торська І.В., ухвалене в м. Мостиська о15:46, ) у справі № 448/216/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Заступник начальника Львівської митниці ДФС - начальник управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромний Ярослав Ігорович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Заступник начальника Львівської митниці ДФС - начальник управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромний Ярослав Ігорович в якому просила скасувати постанову у справі про порушення митних правил 6441/20900/17 від 30.01.2018 року щодо притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 470 МК України.

Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 01 листопада 2018 року в задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду ОСОБА_1 оскаржила його подавши апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції. Вважає, що оскаржуване рішення винесене без належного з'ясування обставин справи і з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить його скасувати і прийняти нове, яким адміністративний позов задоволити.

Як на доводи апеляційної скарги, апелянт посилається, зокрема, на те, що митним органом пропущено строк притягнення до адміністративної відповідальності, також зазначає, що митним органом жодним чином не доведено правомірність притягнення позивача до відповідальності.

В судовому засіданні представник позивача вимоги апеляційної скарги підтримав, просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняте нове рішення про задоволення позову.

Відповідач та третя особа повідомлялися судом про час та місце розгляду справи, однак явки представників в судове засідання не забезпечили, що відповідно до ч.2 ст.313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як видно з постанови у справі про порушення митних правил 6441/20900/17, 17.12.2017 року близько 08:43 години в зону митного контролю по смузі руху «зелений коридор» пункту пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС заїхав транспортний засіб марки Opel Astra реєстраційний номер НОМЕР_2, VIN код НОМЕР_1, в якому громадянка України ОСОБА_1 слідувала, як пасажир. В ході митного контрою вказаного транспортного засобу та внесення даних про цей транспортний засіб та осіб, які слідували в ньому, в АСМО «Інспектор» спрацювала АСАУР (коди:401-1,801-1 «По даній особі наявна інформація про ввезення у попередніх періодах інших ТЗ, по яких відсутні відомості щодо подальшого вивезення»), шляхом здійснення оперативного запиту до єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), на підставі аналізу переміщень за даними ФМ «пасажирський пункт пропуску», ФМ «Диспетчер зони митного контролю» АСМО «Інспектор» з'ясовано, що громадянка України ОСОБА_1 01.11.2015 року о 17:16 годині через пункт пропуску «Шегині Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС ввезла на митну територію України автомобіль марки MERCEDES-BENZ 190, реєстраційний номер НОМЕР_3,VIN код НОМЕР_4 по смузі руху «зелений коридор» без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений нормами ст. 95 МК України. Одночасно згідно інформації, яка міститься в базі даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України станом на 17.12.2017 року вказаний транспортний засіб з митної території України не вивозився. Таким чином, термін вивезення (транзиту) вищевказаного автомобіля з митної території України закінчився.

Постановою у справі про порушення митних правил 6441/20900/17 від 30.01.2018 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн.

Не погодившись з даною постановою митного органу, ОСОБА_1 звернулась в суд з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції зробив висновок, що дії митного органу щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є правомірними, а відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Апеляційний суд з таким висновком суду першої інстанції погоджується з огляду на таке.

Ст.95 МК України встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Ст.470 МК України встановлена відповідальність за порушення строків доставки товарів, транспортних засобів, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів.

Ч.3 ст.470 МК України передбачає, що перевищення встановленого ст.95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.491 МК України однією з підстав для порушення справи про порушення митних правил є, зокрема, безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил.

Ч.1 ст.494 МК України передбачає, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 01.11.2015 року о 17:16 годині через пункт пропуску «Шегині Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС ввезла на митну територію України автомобіль марки MERCEDES-BENZ 190, реєстраційний номер НОМЕР_3,VIN код НОМЕР_4 по смузі руху «зелений коридор» без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений нормами ст. 95 МК України.

Згідно інформації, яка міститься в базі даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України станом на 17.12.2017 року вказаний транспортний засіб з митної території України не вивозився.

Відтак постановою у справі про порушення митних правил 6441/20900/17 від 30.01.2018 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн.

Відповідно до ст.95, 192 МК України до строку перебування транзитних товарів на митній території України не включається час дії аварії чи обставин непереборної дії.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.192 МК України якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, перевізник зобов'язаний терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Ч.1 ст.460 МК України передбачає, що вчинення порушень митних правил, передбачених ст.470 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Судом встановлено, що доказів вивезення транспортного засобу за межі митної території України, чи неможливості його доставки до митного органу ОСОБА_1 не надала і судом таких не здобуто.

Крім того, позивач до митного органу із повідомленням щодо факту аварії або дії обставин непереборної сили до завершення строку тимчасового ввезення не звертався, а також під час розгляду справи про порушення митних правил відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, не надав.

Твердження ОСОБА_1, що вона не ввозила легковий автомобіль марки MERCEDES-BENZ 190, реєстраційний номер НОМЕР_3,VIN код НОМЕР_4 на митну територію України, не надавала митному органу жодних документів та дозволу на ввезення та оформлення вказаного автомобіля, є безпідставними з огляду на наступне.

Згідно п. 7 «Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» затверджених Наказом Державної митної служби України від 17 листопада 2005 року №1118, власник транспортного засобу або вповноважена особа, який переміщує транспортний засіб через митний кордон України, пред'являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів, що підтверджують право власності на транспортний засіб або користування ним (у тому числі з правом розпорядження).

Також згідно з п. 9 «Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» затверджених Наказом Державної митної служби України від 17 листопада 2005 року № 1118, не підлягає пропуску через митний кордон України транспортний засіб, увезення якого в Україну заборонено згідно із законодавством або на який відсутні документи, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження).

Разом з тим законодавством не передбачено те, що митні органи перевіряють посвідчення водія, тому покликання апелянта на те, що у нього немає водійських прав, як на підтвердження того факту, що вона не ввозила 01.11.2015р. транспортного засобу автомобіль марки MERCEDES-BENZ 190, реєстраційний номер НОМЕР_3,VIN код НОМЕР_4 на митну територію України, і, як наслідок, неправомірне складення на нього постанови, є безпідставними.

Також, колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції про безпідставність покликань позивача про вчинення щодо неї третьою особою незаконних дій, що полягали у ввезенні на її ім'я та без її згоди автомобіля з іноземною реєстрацією, у зв'язку з чим вона звернулася із заявою в органи поліції, яка зареєстрована за реєстраційним номером 4587 в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області, оскільки згідно з ч.6 ст. 78 КАС України підставою для звільнення від доказування може бути вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили. Сам факт звернення у правоохоронні органи не є достатньою підставою вважати, що проти позивача вчинені злочинні дії.

Крім того, колегія суддів відхиляє як безпідставні покликання апелянта на те, що правопорушення, передбачене ч.3 ст.470 МК України не є триваючим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Зміст вказаної норми не містить вичерпного переліку порушень митних правил, які є триваючими.

Колегія суддів звертає увагу на те, що триваючими є правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов'язок, або виконує його неповністю чи неналежним чином.

Правопорушення передбачене ст.470 МК України щодо невивезення автомобіля, що перебуває під митним контролем і щодо якого існує обов'язок вивезення за межі України, характеризується тривалою протиправною бездіяльністю, тобто є триваючим, а тому адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цього правопорушення.

Матеріалами справи підтверджується, що факт перевищення позивачем встановленого МК України строку доставки до митного органу транспортного засобу MERCEDES-BENZ 190, реєстраційний номер НОМЕР_3,VIN код НОМЕР_4, відповідач виявив 17.12.2017р.

Враховуючи, що будь-яких інших даних щодо більш раннього виявлення вчиненого позивачем правопорушення судом не встановлено, тому саме з вказаної дати необхідно починати відлік строку притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.01.2018р., тобто не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення вчинення ОСОБА_1 правопорушення, Львівська митниця прийняла постанову у справі про порушення митних правил №6441/20900/17 від 30.01.2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн.

Таким чином, притягнення позивача до відповідальності відбулося в межах строків, визначених ч.1 ст.467 МК України.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що у діях позивача є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнята правомірно, притягнення позивача до відповідальності відбулося в межах строків, визначених ч.1 ст.467 МК України, а тому позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Посилання апелянта на лист Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України адресований на запит адвоката від 19.11.2018р., та Довідку повітового староства у Косьцєжині (Республіка Польща), як доказ того, що позивач не ввозив на територію України вказаний вище автомобіль не може бути взята до уваги, оскільки такі документи не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.ст.271, 272, 286, 310, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325 КАС України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення а рішення Мостиського районного суду Львівської області від 01 листопада 2018 року у справі №448/216/18 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді О. І. Довга
В. П. Сапіга
Повне судове рішення складено 22.01.2019р.