Справа № 621/2982/18
Суддя: Бібік О. В.
Дата ухвалення: 2019-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

2-а/621/2/19
РІШЕННЯ іменем України

25 січня 2019 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого Бібіка О.В.

за участю секретаря Горобець Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні а порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі ОСОБА_2 про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

26.10.2018 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом з вимогами: визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 0263/50800/18 від 17.10.2018.

В обґрунтування позову зазначено, що 30.09.2018 державним інспектором відділу митного оформлення №4 КПВВ «Чаплинка» митного посту «Херсон-центральний» Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі ОСОБА_3 складено протокол №0263/50800/18 за ознаками порушення митних правил, що передбачені ст. 477 Митного Кодексу України.

За вказаним протоколом інспектор встановив: "30 вересня 2018 року, близько 00 години 10 хвилин, в зону митного контролю відділу митного оформлення № 4 митного посту «Херсон-центральний» Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, заїхав транспортний засіб марки TOYOTA модель CAMRY реєстраційний номер НОМЕР_1, країна реєстрації транспортного засобу - Україна, VIN код (номер кузова) SV100341034, під керуванням громадянина України ОСОБА_1, який прямував із своєю дружиною гр. України ОСОБА_4 (паспорт ЕК439346) у напрямку «в'їзд» з вільної економічної зони «Крим» на материкову частину України. Під час здійснення митного контролю транспортного засобу марки TOYOTA модель CAMRY реєстраційний номер НОМЕР_1, країна реєстрації транспортного засобу - Україна, VIN код (номер кузова) 8У100341034, під керуванням громадянина України ОСОБА_1, посадовими особами митного органу було виявлено факт порушення встановленого законодавством порядку ввезення транспортного засобу марки TOYOTA модель CAMRY реєстраційний номер НОМЕР_1, країна реєстрації транспортного засобу - Україна, VIN код (номер кузова) SV100341034 з території Російської Федерації на територію вільної економічної зони «Крим».

Згідно наявної інформації в ЄАІС та АСМО «Інспектор» було встановлено, що з України ОСОБА_1 виїхав 14.09.2018 р. до Російської Федерації на транспортному засобі марки TOYOTA модель CAMRY реєстраційний номер НОМЕР_1, через пункт пропуску „Гоптівка-Нехотєєвка" Харківської митниці ДФС. Зі слів ОСОБА_1 заїхав на тимчасово окуповану територію України (АР Крим) на транспортному засобу марки TOYOTA модель CAMRY реєстраційний номер НОМЕР_1 з території Російської Федерації через Керченський міст 29.09.2018 року "

Протоколом одночасно повідомлено про дату розгляду матеріалів 17.10.2018 року в Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі 673000. м. Херсон, вул. Гоголя 131

03.10.2018 року ним направлено відповідачу письмові заперечення проти складеного протоколу, у яких просив: "Врахувати вказані у запереченнях обставини та звільнити від адміністративної відповідальності за ст. 477 МК України у зв'язку з відсутністю в діях складу вказаного правопорушення, оскільки встановлені обставини свідчать про те, що інкриміноване мені діяння не містить усіх ознак складу такого правопорушення, зокрема такої ознаки як винність, а тому відсутній склад у цілому".

22.10.2018 ним отримано поштою постанову заступника начальника Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.477 МК України.

Автомобіль TOYOTA модель CAMRY реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходиться у його володінні та користуванні на підставі права власності та використовується лише для особистих потреб. Крім того, я він мав наміру порушувати встановлений законодавством порядок ввезення товарів на територію вільної митної зони.

За таких обставин, матеріали, зібрані митним органом, працівник якого виніс постанову у справі про порушення митних правил, з урахуванням його пояснень, наданих при складенні протоколу та доданих до даної заяви, не містять переконливих даних про те, що мав місце факт умисного вчинення того діяння, яке ставиться у вину.

На сьогоднішній день не доведений умисел на порушення встановленого законодавством порядку ввезення транспортного засобу як товару на територію вільної економічної зони, оскільки він виїхав з території України на своєму власному автомобілі, а потім повертався на територію України на цьому ж автомобілі, вказаний автомобіль є предметом особистого користування і використовується лише для задоволення власних потреб та потреб родини, тобто автомобіль не є товаром в розумінні ст.477 МК України, що спростовує наявність умислу на порушення встановленого законодавством порядку ввезення товарів на територію вільної економічної зони.

Ухвалою від 30.10.2018 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в загальному позовному провадженні в підготовче судове засідання на 15:00 год. 28.11.2018.

Ухвалою від 28.11.2018 закрито підготовче провадження в справі, призначено судовий рохгляд справи.

Позивач ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позову.

23.11.2018 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, де зазначено, що позов необґрунтований та задоволенню не підлягає.

ОСОБА_1С вчинив порушення митних правил, передбаченого ст. 477 МК України, а саме: порушення встановленого законодавством порядку ввезення товарів на територію вільної митної зони, зокрема, товару - транспортного засобу TOYOTA CAMRY реєстраційний номер НОМЕР_1.

Сам ОСОБА_1 підтвердив факт виїзду на транспортному засобі TOYOTA CAMRY реєстраційний номер АХ9644Е через пункт пропуску "Гоптівка-Нехотєєвка Харківської митниці ДФС до Російської Федерації та повернення на материкову частину України через Кримський міст та тимчасово окуповану територію АР Крим. При цьому, про тимчасову окупацію території АР Крим Російською Федерацією обізнаний не був.

За даним фактом було складено протокол про порушення митних правил.

17.10.2018 винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 477 МК України у виді штрафу у розмірі 17000 грн.

При здійсненні провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, конституційні права ОСОБА_1 не порушені, підстав для скасування постанови не має.

У розуміння п. 57 ст. 4 МК України транспортний засіб належить до категорії товару.

В діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 477 МК України, посадові особи Митниці ДФС під час здійснення провадження та винесенні постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності діяли відповідно до вимог закону.

Відповідач, який належним чином був повідомлений про розгляд справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

У зв'язку з неявкою у судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, не здійснювалось.

Всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач, Херсонська митниця ДФС є суб'єктом владних повноважень, який діє на підставі Конституції України, Митного кодексу України, Положення про митну службу та у спірних правовідносинах реалізує повноваження, надані йому Законом.

Судом встановлено, підтверджено наявними матеріалами справи та не оспорюється сторонами, що позивач 14.09.2018 на транспортному засобі TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер АХ9644Е, здійснив виїзд за сімейними обставинами через пункт пропуску "Гоптівка-Нехотєєвка Харківської митниці ДФС до Російської Федерації та повернувся на материкову частину України через Кримський міст та тимчасово окуповану територію АР Крим.

Постановою заступника начальника Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі ОСОБА_2 в справі про порушення митних правил №0263/50800/18 від 17.10.2018 позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 477 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. У постанові вказано, що позивач вчинив порушення встановленого законодавством порядку ввезення товарів на територію вільної митної зони, зокрема товару - транспортного засобу марки TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер АХ9644Е. (а. с. 20-23).

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності прийняття митним органом постанови про порушення митних правил, що регулюється Конституцією України, Митним кодексом України та іншими нормативними актами, що регулюють спірні правовідносини.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений як Конституцією так і Законами України.

Згідно з Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII (набрав чинності 27 квітня 2014 року) територія Кримського півострова внаслідок російської окупації вважається тимчасово окупованою територією. Початком тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, згідно з українським законодавством, вважається дата набрання чинності Резолюції № 68/262 Сесії Генеральної Асамблеї Організації Об'єднаних Націй від 27 березня 2014 року про підтримку територіальної цілісності України.

Розпорядженням Кабінетом Міністрів України «Про тимчасове закриття пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю» від 30 квітня 2014 року № 424-р, у зв'язку із загостренням ситуації в Автономній Республіці Крим і вторгненням на територію України озброєних формувань, екстремістські налаштованих осіб та військовою агресією з боку Російської Федерації, блокуванням роботи пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю, які розташовані в Автономній Республіці Крим, що призводить до неможливості провадження подальшої діяльності в них та перешкоджає здійсненню передбачених законодавством України видів державного контролю під час перетинання державного кордону, та відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» вирішено тимчасово закрити пункти пропуску та пункти контролю за переліком згідно з додатком до цього розпорядження.

Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб. Відповідно до даного Закону тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Статтею 10 даного закону встановлено, що громадяни України мають право на вільний та безперешкодний в'їзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї через контрольні пункти в'їзду - виїзду за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. На тимчасово окупованій території право власності охороняється згідно із законодавством України.

Законом України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» від 12 серпня 2014 року № 1636-VII (далі - Закон № 1636-VII) встановлено, що митні формальності, пов'язані з переміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення та громадян через адміністративний кордон ВЕЗ «Крим», здійснюються у зонах митного контролю, розташованих у місцях, визначених у статті 329 Митного кодексу України, як при переміщенні через митну територію України (п.6.3). Громадяни України під час перетину адміністративного кордону ВЕЗ «Крим», керуючись нормами Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», мають право перетнути адміністративний кордон між ВЕЗ «Крим» та іншою територією України за умови пред'явлення будь-якого документа, визначеного статтею 5 Закону України «Про громадянство України» або статтею 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»; перетнути адміністративний кордон ВЕЗ «Крим» із-за меж (за межі) державного кордону України за умови пред'явлення будь-якого документа, визначеного статтею 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»(п.7.3).

Пунктом 7.1 статті 7 Закону № 1636-VII встановлено, що на фізичних осіб, які перетинають адміністративний кордон ВЕЗ «Крим», поширюється дія розділу XII Митного кодексу. Цим розділом визначено порядок і умови переміщення громадянами товарів, а також транспортних засобів особистого користування.

Наказом Державної митної служби України від 17 листопада 2005 року №1118 затверджені «Правила митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України».

Обмеження щодо тимчасового ввезення транспортних засобів введене Законом № 1636-VII тільки для зареєстрованих на території ВЕЗ «Крим» автотранспортних засобів, що використовуються у перевезеннях через адміністративний кордон ВЕЗ «Крим» для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів.

Відповідно до пункту 57 статті 4 Митного кодексу України товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Згідно з пунктом 60 статті 4 Митного Кодексу України транспортні засоби особистого користування - наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.

З матеріалів справи вбачається, що 30.09.2018 позивач разом з дружиною після відвідин батьків, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1, їхали до Херсонської області, де проживає пристаріла мати дружини, коротшим шляхом через Крим. Наслідки поїздки за таким маршрутом йому відомі не були, умислу порушувати законодавство не мав. Автомобілем, на якому він прямував, використовує лише як засобом пересування для власних потреб та для потреб родини, підприємницькою діяльністю не займається.

Статтею 489 Митного кодексу України визначено, що посадова особа при розгляді справи про правопорушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, з дотриманням вимог щодо своєчасного, всебічного, повного та об'єктивного з'ясування обставин кожної справи.

З аналізу положень статті 458 Митного кодексу України та статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення випливає, що протиправне діяння, вчинене певною особою, визнається порушенням митних правил лише в тому випадку, якщо має місце вина цієї особи, тобто якщо вчинене було здійснено навмисно або з необережності, наявність вини є невід'ємною ознакою суб'єктивної сторони будь якого адміністративного правопорушення.

Зі змісту положень статті 477 Митного кодексу України вбачається, що порушення встановленого законодавством порядку ввезення товарів на територію вільної митної зони, вивезення товарів з цієї території, проведення операцій з товарами, поміщеними в режим вільної митної зони, а так само порушення встановленого частиною другою статті 436 цього Кодексу строку розпорядження товарами, розміщеними у вільній митній зоні, у разі анулювання дозволу на відкриття та експлуатацію цієї зони тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 430 Митного кодексу України вільна митна зона - це відповідним чином облаштована територія або склад, що призначені для зберігання товарів під митним контролем, їх переробки та/або виробництва нових товарів. Вільні митні зони можуть бути комерційного, сервісного та промислового типів. Вільні митні зони комерційного типу створюються з метою забезпечення вільного зберігання товарів без обмеження строків. Вільні митні зони сервісного типу створюються з метою забезпечення вільної діяльності підприємств з ремонту, модернізації, будівництва повітряних, морських і річкових суден, інших плавучих засобів, їх складових частин. Вільні митні зони промислового типу створюються для цілей переробки (виробництва) товарів на територіях відповідних типів спеціальних (вільних) економічних зон. Вільні митні зони можуть створюватися у пунктах пропуску через державний кордон України, на територіях морських і річкових портів, аеропортів, на залізничних станціях та на територіях підприємств, а також в інших місцях, у яких можливо забезпечити режим вільної митної зони відповідно до цього Кодексу. Відкриття вільних митних зон комерційного та сервісного типів здійснюється відповідно до положень цього розділу. Відкриття вільних митних зон промислового типу здійснюється окремими законами України.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем не доведено порушення позивачем саме вільної митної зони, а доводи апеляційної скарги стосуються порушення вільної економічної зони «Крим» та умислу громадянина.

З системного аналізу наведених норм та фактичних обставин справи вбачається безпідставність прийняття митним органом спірної постанови про порушення митних правил від 17.10.2018 № 0263/50800/18 про притягнення до відповідальності ОСОБА_1за статтею 477 Митного кодексу України з накладенням санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, беручи до уваги, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку ро обґрунтованість позовних вимог.

У відповідності до ч. 5 ст. 139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 241-246, 286 КАС України, суд -, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до заступника начальника Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі ОСОБА_2 про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі ОСОБА_2 в справі про порушення митних правил № 0263/50800/18 від 17.10.2018 та притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 477 Митного кодексу України ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 25.01.2019.

Суддя -