Справа № 804/2690/18
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 січня 2019 року м. Дніпросправа № 804/2690/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дурасової Ю.В.,

суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,

секретар судового засідання: Троянов А.С.,

за участю: позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Борисенка Андрія Олександровича

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.07.2018 (суддя Бондар Марина Володимирівна, дата складання повного тексту 11.07.2018)

у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі та стягнення середнього заробітку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі та стягнення середнього заробітку.

Просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП в Дніпропетровській області №489 від 30.01.2018 року (зі змінами внесеними наказом ГУ НП в Дніпропетровській області №708 від 13.02.2018 року) в частині призначення службового розслідування, відповідно до Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 року №230, виданий на підставі постанови прокуратури Дніпропетровської області від 18.01.2018 року «Про призначення службової перевірки»;

- скасувати наказ ГУНП в Дніпропетровській області №77 о/с від 12.03.2018 року в частині звільнення позивача з 13.03.2018 року з посади старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Покровського відділення поліції Криворізького відділу поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби;

- поновити позивача на роботі в Національній поліції на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Покровського відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУ НП у Дніпропетровській області з 13.03.2018 року;

- зобов'язати ГУНП в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Позов обґрунтовано тим, що Наказом №77о/с від 12.03.2018 року позивача звільнено з посади старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Покровського відділення поліції Криворізького відділу поліції, у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення. Рішенню про звільнення передувало службове розслідування, яке було проведено з порушенням Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України. Службове розслідування проведено з порушенням строків його проведення, позивачу не надано адвоката та не враховано пояснень позивача по суті справи. Службове розслідування не проводиться у разі отримання інформації про повідомлення особі РНС про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.07.2018 в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтована тим, що під час судового розгляду підтверджено наявність факту скоєння позивачем вчинку, що дискредитує звання працівника поліції та свідчить про порушення позивачем, зокрема, вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, ст. ст. 18, 37, 43, 44, 45 ЗУ «Про Національну поліцію», абз.1, 2, 3, 4 пункт 1 Розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, п. 5 Розділу 2 Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затверджені наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1377, що виразилося у недотриманні позивачем принципів діяльності поліцейського, вчинення дій, несумісних з вимогами, що пред'являються до професійних та моральних якостей поліцейського.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що службове розслідування було проведено в період з 30.01.2018 року по 02.03.2018 року. Однак, службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. Строки проведення службового розслідування були порушені на 2 дні. Вважає, що відповідачем під час судового розгляду не було доведено правомірності своїх дій. Зазначає, що затримання ОСОБА_4 відбулося в рамках кримінального провадження, на підставі відповідного доручення слідчого. Спір фактично виник на підставі застосування до ОСОБА_4 кайданок. Зазначає, що відповідач повинен був призначити службову перевірку, а не службове розслідування. Прокурор має право на отримання актів перевірки відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України. Вважає, що суд першої інстанції проігнорував зловживання прокурора (слідчого прокуратури) під час призначення службової перевірки. Також зазначає, що доказів заподіяння ОСОБА_4 шкоди більш ніж легкі тілесні ушкодження не встановлено, тому відсутні ознаки дисциплінарного проступку та ознаки злочину (а.с. 65-67т. 2).

Представником відповідача надано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, згідно якого просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Посилається на те, що Наказом від 30.01.2018 року призначено службове розслідування за відомостями, викладеними у постанові прокуратури Дніпропетровської області щодо можливих неправомірних дій з боку окремих поліцейських. Висновок службового розслідування від 02.03.2018 року став підставою для притягнення капітана поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності. Службовим розслідуванням встановлені факти безпідставного затримання ОСОБА_4 і застосування щодо нього фізичної сили та спецзасобу кайданки; не надання ОСОБА_4 невідкладної медичної допомоги; не виклику до травмованої особи медичних працівників, не інформування членів сім'ї про місцезнаходження затриманої і травмованої особи; не доповіді керівництву підрозділу про застосування фізичної сили та спецзасобів; передачі персональних засобів фізичної особи за допомогою мобільного додатку «Viber», не повідомлення чергової частини про факт затримання ОСОБА_4; не доповіді безпосередньому керівництву, а також не реєстрації у канцелярії органу рапорту з отриманою інформацією про осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, а також про події і факти, які не сумісні з вимогами, що пред'являються до професійних та моральних якостей поліцейського. Наказам від 12.03.2018 року №71 о/с старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Покровського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції за порушення службової дисципліни (а.с. 76-82 т. 2).

У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали доводи апеляційної скарги, просили апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Надали пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі. Вважають, що відсутні підстави для застосування до капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Представник відповідачів у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Надав пояснення аналогічні, викладеним в відзиві на апеляційну скаргу. Вважає, що службовим розслідуванням встановлені факти поведінки капітана поліції ОСОБА_1, які не сумісні з вимогами, що пред'являються до якостей поліцейського, що стало підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за порушення службової дисципліни та звільнення зі служби в поліції.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 проходив службу у Національній поліції, мав звання «капітан поліції» та обіймав посаду старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Покровського відділення поліції Криворізького відділу поліції.

22.01.2018 року до ГУНП в Дніпропетровській області від заступника начальника слідчого відділу СУ прокуратури Дніпропетровської області Власенка Б.С. надійшла постанова про призначення службової перевірки щодо можливих неправомірних дій з боку окремих поліцейським Покровського відділення поліції Криворізького ВП ГУНП у відношенні громадянина ОСОБА_4, зокрема щодо капітана поліції ОСОБА_1 (а.с. 86 -89 т. 1)

Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 30.01.2018 року №489, з метою повної і всебічної перевірки обставин події, вказаної у постанові про призначення службової перевірки від 22.01.2018 року, на підставі статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року, пунктів 2.2, 2.5, 2.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 №230 призначено проведення службового розслідування (а.с. 69 т. 1).

Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 13.02.2018 року №708 (а.с. 70 т. 1) внесено зміни до наказу ГУНП від 30.01.2018 року №489, а саме пункт 2.1 викладено у наступній редакції: «голова комісії - т.в.о. заступника начальника ГУНП полковник поліції Бахчев К.В.»

За результатами службового розслідування встановлені події і факти, які не сумісні з вимогами, що пред'являються до професійних та моральних якостей поліцейського, що дало підстави для накладення на старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Покровського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII, норми Закону України «Про затвердження Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України» від 22.02.2006 року № 3460-ІV.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19).

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини.

Так, Законом України «Про Національну поліцію» визначено правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до частини 1 статті 17 цього Закону - поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Поліцейський зобов'язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського (ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію»). При цьому, поліцейський зобов'язаний професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва (ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію»).

Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що в силу частини 1 статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону у разі вчинення протиправних діянь.

Частиною 2 статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності.

Матеріалами справи підтверджується, що підставою для звільнення позивача визначено пункт 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», згідно якого поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно з пунктом 4 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Таким чином, до затвердження відповідним законом Дисциплінарного статуту Національної поліції України підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності визначаються Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України «Про затвердження Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України» від 22.02.2006 року № 3460-ІV (далі - Дисциплінарний статут).

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що законодавством України передбачені спеціальні норми, що регулюють порядок проходження служби поліцейськими, а саме норми Закону України «Про Національну поліцію», норми Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, норми Правил етичної поведінки поліцейських, Присяги працівника поліції. Ці норми вимагають від кожного поліцейського бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному житті. Поведінка поліцейського завжди, і за будь-яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму і морально-етичним принципам стража правопорядку. Ніщо не провинно паплюжити ділову репутацію та авторитет поліцейського. Бездоганне виконання моральних зобов'язань забезпечує право поліцейського на довіру суспільства, повагу, визнання і підтримку громадян. Порушення спеціальних норм проходження служби є дисциплінарним проступком, який може потягнути за собою дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби.

У зв'язку з вищезазначеним постає питання, чи відповідали дії позивача, вчинені 05.10.2017 року, високим стандартам вимог до поліцейського, чи не паплюжать ділову репутацію та авторитет поліцейського?

Цілком зрозуміло, що дії позивача, вчинені 05.10.2017 року щодо затримання та застосування фізичної сили до громадянина ОСОБА_4, а також не надання травмованому ОСОБА_4 медичної допомоги та інше - підлягають оцінці для здійснення висновку щодо можливості притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Саме з цією метою (з'ясування чи містять дії поліцейського ОСОБА_1 склад дисциплінарного проступку?) і було здійснено відповідачем службове розслідування; результатом службового розслідування став висновок про порушення капітаном поліції ОСОБА_1 службової дисципліни; на підставі висновку службового розслідування до капітана поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (а.с. 13-32 т. 1).

Отже, підставою дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок. Сутність дисциплінарного проступку полягає у невиконанні чи неналежному виконанні поліцейським службової дисципліни, а саме наявність виключно фактичних даних, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв'язку між ним та дією/бездіяльністю порушника дисципліни.

Статтею 1 Статуту визначено, що службовою дисципліною є дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів МВС підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що матеріали справи підтверджують, що під час проведення службового розслідування відносно позивача встановлено факт наявності в його діях складу дисциплінарного проступку. При цьому, наявність (або відсутність) в діях ОСОБА_1 складу адміністративного або кримінального правопорушення не були підставою для його звільнення та не ототожнювалися з дисциплінарною відповідальністю.

Відповідно до ст. 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни. Отже, порушення безпосередньо службової дисципліни, а не вчинення адміністративного або кримінального правопорушення є підставою для застосування дисциплінарного стягнення.

При цьому, згідно зі статтею 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, передбачено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу:

- дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників;

- захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави;

- поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу;

- дотримуватися норм професійної та службової етики;

- берегти державну таємницю;

- у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб;

- стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою;

- постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень;

- сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку;

- виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету;

- з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють;

- берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку (частина перша).

Водночас, частиною 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський зобов'язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров'я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Види дисциплінарних стягнень за порушення службової дисципліни наведені в статті 12 Статуту, найсуворішим з видів дисциплінарного стягнення є звільнення з органів внутрішніх справ, що застосовується як крайній захід дисциплінарного впливу.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, з метою належної організації заходів, спрямованих на захист прав і свобод людини, зміцнення службової дисципліни в діяльності органів та підрозділів внутрішніх справ, попередження надзвичайних подій за участю особового складу, упорядкування питань призначення, проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, а також підвищення ефективності роботи підрозділів кадрового забезпечення МВС України прийнято наказ 12.03.2013 №230 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України», яка визначає порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (далі - Інструкція) у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України при його проведенні.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 2.1 Інструкції підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового і начальницького складу службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового і начальницького складу діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб рядового і начальницького складу чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового і начальницького складу і можуть викликати суспільний резонанс.

Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що в силу п. 2.2 вказаної Інструкції, службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі надходження акта прокурорського реагування про виявлення в службовій діяльності особи рядового і начальницького складу порушень законодавства (п. 2.2.19 Інструкції).

Матеріали справи містять акт прокурорського реагування (Постанова про призначення службової перевірки від 18.01.2018 року) згідно якої зазначені факти, що свідчать про наявність ряду порушень дисциплінарного характеру у діях працівників Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Шурупова, 7. Так, в кабінетах №227, 228, 229, 231, 232 сектору кримінальної поліції Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області в ході проведення досудового розслідування (проведення обшуку 02.11.2017 року) виявлено наявність сторонніх предметів (спортивний інвентар: гирі, гантелі; інструмент: ломи, кірки, болгарки, дроти, телефонні кабелі, мобільні телефони без відповідних пояснювальних записів, засоби контрацепції, у великій кількості медичні шприци); у службовому кабінеті №232 виявлено спеціальний пакет експертної служби №0015323 (ЄО №29378 від 18.10.2017 року) та вилучено 18.10.2017 року предмет, схожий на череп людини, у зв'язку з чим постановлено:

1. Призначити у кримінальному провадженні №0001302 від 17.10.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України службову перевірку;

2. В ході проведення службової перевірки встановити та відобразити у висновках наступні питання:

- які нормативно-правові акти порушили службові особи Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, в кабінетах яких було проведено обшук та виявлено наявність сторонніх предметів?

- які саме нормативно-правові акти, внутрішні накази, розпорядження порушили посадові особи Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, на розгляді у яких перебував матеріал ЄО №29378 від 18.10.2017 року, та чи підлягають вони за це дисциплінарному стягненню?

- які саме нормативно-правові акти, внутрішні накази, розпорядження порушили посадові особи Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області щодо прийняття реєстрації та відпрацювання матеріалу № 28232 від 06.10.2017 року та чи підлягають вони за це дисциплінарному стягненню?

- чи було виконано вимоги ч. 2 ст. 44 Закону України «Про національну поліцію» працівниками Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, якщо так, то якими документами це підтверджується.

3. Проведення службової перевірки доручено ГУ НП України в Дніпропетровській області з залученням працівників штабу та працівників внутрішньої безпеки.

4. Матеріали для проведення службового розслідування, будуть надані за необхідністю.

5. Матеріали за результатами проведення службової перевірки направити на адресу другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області у строк до 18.02.2018 року (а.с. 86-89 т. 1).

Позивач посилається на те, що в силу зазначеної постанови, відповідач повинен був призначити саме службову перевірку (як того вимагав слідчий прокурор в постанові від 18.01.2018 року), а не службове розслідування; також вважає, що суд першої інстанції не звернув увагу на положення ч. 2 ст. 93 КПУ України, згідно якої прокурор має право на отримання саме акта перевірки, і при цьому в статті не зазначається про можливість отримання службового розслідування.

З цього приводу колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що призначаючи службове розслідування відповідач діяв у відповідності до пунктів п 2.1, 2.2, та підпункту 2.2.19 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, тому відсутні підстави для висновку про порушення відповідачем норм законодавства щодо призначення та проведення службового розслідування; водночас, в даному адміністративному провадженні суд не наділений повноваженнями надавати оцінку діям слідчого прокурора, щодо прийняття ним постанови від 18.02.2018 року про призначення службової перевірки, тому аргумент позивача про ненадання оцінки судом першої інстанції постанові слідчого прокурора від 18.01.2018 року - спростовується.

Підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника.

Матеріали справи містять наказ про організацію проведення службового розслідування від 30.01.2018 № 489 (а.с. 69 т. 1), наказ про внесення змін до наказу від 30.01.2018 № 489 (а.с. 70 т. 1). Отже відповідачем виконані умови для проведення службового розслідування.

Приписами пунктів 5.1-5.4 Інструкції встановлено, що службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником.

Початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що матеріали справи містять рапорт полковника поліції Небеського Ю.С. від 13.03.2018, згідно якого просить продовжити строк службового розслідування до 02.03.2018 року у зв'язку з необхідністю проведення значного обсягу дій, а саме вивчення ряду матеріалів за 2017 рік, опитування виконавців, керівництва, встановлення та опитування свідків події та ін. (а.с. 94 т. 1.).

Завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування (далі - висновок службового розслідування).

Матеріалами справи підтверджено, що службове розслідування розпочато наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 30.01.2018 року, а закінчено 02.03.2018 року.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що тривалість місяця лютого становить 28 днів (а не 30/31 день), тому погоджується з думкою суду першої інстанції, що закінчення службового розслідування 02.03.2018 року не є тим порушенням, що може бути підставою для скасування висновку за результатами службового розслідування.

Досліджуючи висновок службового розслідування (а.с. 95-132 т. 1), з'ясовано, що під час проведення службового розслідування встановлені наступні факти, зокрема:

- згідно показів потерпілого ОСОБА_4, 05.10.2017 року приблизно о 18:40, коли він з метою вирішення питання щодо переоформлення автомобіля «ВАЗ-21112» приїхав до ОСОБА_8, біля її квартири його зустріли два працівника поліції Покровського ВП Криворізького ВП;

- поліцейській почали бити ОСОБА_4 по голові, а у подальшому застосували у відношенні нього кайданки, доставили до Покровського ВП Криворізького ВП, відібравши засоби зв'язку, документи та грошові кошти у сумі 150 грн. і вимагаючи повернення вищевказаного автомобіля, утримували більше 10 годин без складання будь-яких документів;

- проведеними впізнанням осіб по фотокартках з потерпілим було встановлено, що працівниками поліції, які спричинили йому тілесні ушкодження, а у подальшому безпідставно утримували його, зокрема, є старший оперуповноважений сектору кримінальної поліції Покровського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_1;

- при дослідженні доказів встановлено невідповідність записів у Журналі обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Покровського ВП Криворізького ВП у частині перебування ОСОБА_4 у приміщенні відділення поліції, а саме встановлено, що потерпілий перебував у відділенні 05.10.2017 року з 18 год. 40 хв. до 20 год. 00 хв., але фактично він перебував там з 20 год. 08 хв. до 21 год. 51 хв.;

- 06.10.2017 року з приймального відділення КЗ «Криворізька міська лікарня №2 ДОР» до чергової частини Покровського ВП Криворізького ВП надійшло повідомлення про надання медичної допомоги ОСОБА_4, якому встановлено діагноз ЗЧМТ, СГМ, забій м'яких частин голови;

- з пояснень слідчого СВ Покровського ВП Криворізького ВП ГУН старшого лейтенанта поліції Останіна Д.О., встановлено, що ним 02.10.2017 року внесено відомості про кримінальне провадження за заявою ОСОБА_8 про незаконне заволодіння її автомобілем «ВАЗ-21112» та розпочато проведення досудового розслідування та за проханням ОСОБА_1 доручено останньому проведення слідчих (розшукових) дій для відпрацювання на причетність до скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_4;

- зі слів Останіна Д.О. встановлено, що доручення про проведення слідчих дій не було зареєстровано, та з 02.10.2017 до 06.10.2017 року від працівників СКП ВП та особисто капітана поліції ОСОБА_1 будь-яка інформація чи ініціативні рапорти у відношенні ОСОБА_4 не надходили;

- згідно довідки, наданої діловодом Покровського ВП Криворізького ВП, рапорти капітана поліції ОСОБА_1 та старшого сержанта поліції ОСОБА_10 про затримання, доставляння ОСОБА_4, а також застосування до нього спецзасобів до канцелярії не надходили та не реєструвалися;

- згідно довідки, наданої поліцейським з логістики Покровського ВП Криворізького ВП старшим сержантом поліції ОСОБА_11, відповідно до записів Книги №219 дск «Облік закріплення озброєння Покровського ВП Криворізького ВП» у 2017 році будь-які спеціальні засоби за капітаном поліції ОСОБА_1 та старшим сержантом поліції ОСОБА_10 не закріплювались.

Матеріали справи не містять пояснень капітана поліції ОСОБА_1 в рамках проведення службового розслідування, оскільки згідно матеріалів службового розслідування капітан поліції ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень, посилаючись на ст. 63 Конституції України (а.с. 167 т. 1).

Водночас, позивач в апеляційній скарзі зазначає, що він був позбавлений права надати пояснення за участю свого адвоката.

З цього приводу колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне. В судовому засіданні позивач вказав (зафіксовано технічним записом судового засідання), що його адвокат не рекомендував йому надавати письмові пояснення, тому він відмовився від письмових пояснень. Отже позивач не був позбавлений можливості спілкування з адвокатом та одержувати його консультації.

За результатами службового розслідування складено висновок від 02.03.2018 року (а.с. 95-132, т.1).

У висновку зазначено, що за порушення службової дисципліни, недотримання вимог статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справи України, пунктів 1, 2, 3, 4, частини 1 статті 18, частини 3 статті 37, частини 4 статті 43, частини 2 статті 44. та частини 6 статті 45 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, абзаців 1, 2, 3, 4 пункту 1 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України №1179 від 09.11.2016 року, пункту 5 розділу 2 Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 №1377, пункту 8 розділу 1, пункту 3 розділу 6 Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС України від 07.07.2017 №575, вимог доручення голови НП України від 17.05.2017 №5086/01/18-2017 «Про заходи з протидії витоку службової інформації у зв'язку з використанням публічних сервісів», вимог наказів НПУ від 23.09.2016 №920 «Про заходи щодо укріплення службової дисципліни в органах та підрозділах Національної поліції України» та ГУНП в Дніпропетровській області від 10.02.2017 №545 «Про заходи щодо укріплення службової дисципліни в органах та підрозділах Головного управління», що виразилося у проведенні слідчих (розшукових) дій у відношенні ОСОБА_4, безпідставному затриманні ОСОБА_4 і застосуванні у відношенні нього поліцейського заходу примусу - фізичного впливу (сили) та спецзасобу кайданки, не наданні йому невідкладної медичної допомоги, а також триманні у приміщеннях адмінбудівлі Покровського ВП Криворізького ВП і поліцейської станції цього ж підрозділу, не виклику до місця знаходження травмованої особи медичних працівників, не інформуванні членів сім'ї про місцеперебування затриманої та травмованої особи, не доповіді керівництву підрозділу про застосування фізичної сили та спецзасобів, передачі персональних даних фізичної особи за допомогою месенджера «Viber», у не повідомленні чергової частини, не доповіді безпосередньому керівництву, а також не реєстрації у канцелярії органу рапорту з отриманою інформацією про осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, а також про події і факти, які можуть сприяти їх розкриттю та досудовому розслідуванню, тобто вчинення дій, які не сумісні з вимогами, що пред'являються до професійних та моральних якостей поліцейського, накласти на старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Покровського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Так, якщо вину особи рядового або начальницького складу повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Отже, безпосередньо начальник має повноваження прийняти рішення про притягнення порушника до дисциплінарної відповідальності та безпосередньо начальник має повноваження визначити вид дисциплінарного стягнення (наприклад, зауваження, догана, звільнення з посади та ін.).

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з критичною оцінкою суду першої інстанції доводів позивача про те, що до нього застосоване дуже суворе дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби, оскільки вирішення питання щодо застосування певного виду дисциплінарного стягнення покладено безпосередньо на керівника.

Позивач в апеляційній скарзі зазначає, що в його діях відсутні ознаки дисциплінарного проступку.

Натомість матеріали справи та пояснення, надані позивачем в судовому засіданні, свідчать про наявність ознаки дисциплінарного проступку в його діях, вчинених 05.10.2017 року щодо ОСОБА_4, зокрема нанесення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Так, матеріали справи містять Довідки Міської клінічної лікарні №2 м. Кривого Рогу від 09.11.2018 року, згідно яких ОСОБА_4 знаходився на лікуванні в нейрохірургічному відділенні з 06.10.2017 року по 17.10.2017 року, в терапевтичному відділенні з 17.10.2017 по 24.10.2017 року, (а.с. 36, 37 т. 2).

Також матеріали справи містять висновок судово-медичного експерта від 08.11.2017 року, згідно якого у Ф. малися синці та садина волосистої частини голови, струс головного мозку; тілесні ушкодження виникли від ударної дії тупого твердого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею; давність виявлених тілесних ушкоджень може відповідати 05.10.2017 року (а.с. 133-134 т. 1).

В судовому засіданні позивач зазначив, що ОСОБА_4 при затриманні вів себе неадекватно, сам вдарився головою об двері ліфту, тому ОСОБА_4 був в крові, у зв'язку з чим і на куртці ОСОБА_1 також була кров та розірвана куртка.

Водночас позивачем не надано підтвердження, що він не застосовував силу щодо ОСОБА_4 не наносив ОСОБА_4 ударів. Оскільки позивач вважає, що в його діях відсутній склад дисциплінарного проступку, то він також, як сторона у справі, повинен довести певними доказами зазначені обставини. Так, в силу ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Натомість, матеріали справи таких доказів не містять.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що в силу ч. 2 статті 44 ч. 2 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов'язаний письмово повідомити свого керівника, а той зобов'язаний повідомити прокурора про завдання особі тілесних ушкоджень унаслідок застосування фізичної сили. При цьому, матеріали справи не містять підтвердження про повідомлення ОСОБА_1 керівника про завдання ОСОБА_4 тілесних ушкоджень унаслідок застосування фізичної сили.

Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 02.03.2018 року №1032 на старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Покровського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (а.с.71-75, т.1).

Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 12.03.2018 року №71о/с звільнено капітана поліції ОСОБА_1 старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Покровського відділення поліції Криворізького відділу поліції з 13.03.2018 року за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Так, керівником при прийнятті наказу про звільнення ОСОБА_12 встановлено, що тяжкість вчиненого дисциплінарного проступку відповідає застосованому до капітана поліції ОСОБА_1 виду дисциплінарного стягнення, з огляду на висновки, що викладені за результатами службового розслідування.

З аналізу вищевказаних правових норм та доказів, що підтверджують факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем правомірно призначено та проведено службове розслідування стосовно ОСОБА_1 і складено відповідні висновки.

Щодо доводів позивача про те, що його пояснення не були взяті до уваги під час проведення службового розслідування, суд першої інстанції зазначив, що Розділом VI Інструкції визначені права та обов'язки учасників службового розслідування.

Особа рядового та начальницького складу, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право: отримувати інформацію про підстави проведення такого розслідування; брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, в установленому порядку подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування; висловлювати письмові зауваження щодо об'єктивності та повноти проведення службового розслідування, дій або бездіяльності службової особи (осіб), яка (і) його проводить (ять); відмовлятися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім'ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України; за письмовим рапортом ознайомлюватися з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, у частині, яка її стосується, крім випадків, визначених законодавством України; оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, що визначені законодавством України.

Забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи рядового та начальницького складу письмового пояснення або за відсутності акта про її відмову в наданні письмового пояснення. Небажання особи рядового та начальницького складу, відносно якої проводиться службове розслідування, надавати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення.

Матеріалами справи підтверджено, що 17.02.2018 при відібранні пояснень, ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень на підставі статті 63 Конституції України (а.с. 167, т.1). Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначені доводи позивача є необґрунтованими та безпідставними, оскільки йому була надана можливість для надання пояснень в ході проведення службового розслідування.

Поряд з цим, суд першої інстанції звернув увагу на те, що порушення службової дисципліни, перевищення службових повноважень негативно впливають на імідж як поліції, так і органів державної влади загалом, підривають віру громадян у спроможність поліції на високому професійному рівні здійснювати покладені на неї завдання з охорони громадського порядку та боротьби зі злочинністю.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції сукупність приведених вище обставин дає підстави для висновку, що відповідач при прийнятті спірних наказів діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, відповідно, відсутні правові підстави для скасування таких наказів.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач мав правові підстави провести службове розслідування щодо позивача. Таке службове розслідування було проведено у відповідності до норм законодавства. Порушень проведення службового розслідування не встановлено. За наслідками службового розслідування був при прийнятий наказ про дисциплінарну відповідальність позивача за порушення службової дисципліни, а саме порушення норм законодавства України та вчинення дій які не сумісні з посадою працівника поліції, оскільки паплюжать ділову репутацію та авторитет поліцейського, підривають довіру суспільства до поліцейського, не викликають повагу та підтримку громадян. Наслідком притягнення до дисциплінарної відповідальності стало дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, що передбачено п. 6 ч. 1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача спростовуються доводами, викладеними відповідачем та нормами законодавства України, що регулює дані правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на характер спірних правовідносин та на результати апеляційного розгляду справи, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 липня 2018 р. - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.07.2018 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили 15.01.2019 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду в порядку п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 15.01.2019.

В повному обсязі постанова виготовлена 21.01.2019.

Головуючий суддя Ю.В. Дурасова

суддя А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова