Справа № 320/5942/18
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2019-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2019 року № 320/5942/18

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Терлецької О.О.,

при секретарі судового засідання Кравченко Р.О.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, в якому просить суд зобов'язати Білоцерківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області припинити ОСОБА_1 виплату пенсії в зв'язку з відмовою від неї з моменту звернення, а саме 20.09.2018 року.

В судовому засіданні позивач підтримала позов, просила суд його задовольнити, в обґрунтування чого зазначила, що відмова Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області у припиненні виплати її пенсії є протиправною, оскільки суперечить приписам, визначеним у статті 19 Конституції України.

Заперечуючи проти позову представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні адміністративного позову, оскільки підстави, зазначені позивачем для припинення виплати пенсії, Законом України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" не передбачені. У зв'язку з викладеним, представник відповідача вважає, що Білоцерківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області відмовляючи ОСОБА_1 припинити виплату пенсії в зв'язку з відмовою від неї, діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивач перебуває на обліку в Білоцерківському відділі Управління Пенсійного фонду України Київської області, отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

З 25.12.2014 року ОСОБА_1 було призначено пенсію за вислугу років. З 30.06.2016 позивача переведено на пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

20 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Білоцерківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою про припинення виплати раніше призначеної пенсії.

Однак, 10 жовтня 2018 року відповідач листом № 753/К-01 відмовив у задоволенні заявлених вимог, оскільки підстави, зазначені позивачем для припинення виплати пенсії, Законом України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" не передбачені.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами спору, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступні обставини справи та приписи законодавства.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 25 років.

Статтею 19 Основного закону визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, вказані норми вказують на право особи на отримання пенсії, а не обовязок вчиняти такі дії і одночасно не встановлюють заборони її не отримувати.

Відповідно до пункту 7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» відсоток, на який було зменшено розмір пенсії, також може бути переглянуто з урахуванням відповідної кількості повних місяців страхового стажу, якщо особа після досягнення віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, продовжує працювати і відмовилася від отримання пенсії.

Пунктом д) ст. 21 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» пенсіонерам, крім осіб, зазначених у пункті "в" цієї статті, які мають стаж роботи, передбачений статтею 12 цього Закону, і в період роботи відмовились одержувати пенсію, - у розмірі 10 відсотків основного розміру пенсії без урахування надбавок, підвищень, додаткової пенсії за кожний повний рік роботи після відмови від одержання пенсії, але не більш як 40 відсотків.

Вказані вище норми вказують на право особи відмовитись від отримання пенсії. При цьому варто зазначити, що жодним нормативно-правовим актом не визначається ні форма заяви, ні підстави відмовитись від отримання пенсії.

Фактично при подачі заяви про припинення виплати пенсії в звязку з відмовою від пенсії позивач намагався реалізувати своє незаборонене і навпаки передбачене законодавством право на відмову від пенсії. На це вказує і сам відповідач у своєму листі.

Позиція відповідача, що ст. 49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не передбачена підстава для припинення пенсії така як відмова від неї не може заслуговувати на увагу, оскільки перелік зазначеної статті не є вичерпним.

Оскільки субєкт владних повноважень зобовязаний виконувати нормативно-правові акти і не може вийти за їх рамки, відповідно до статті 3 Конституції України держава відповідає перед людиною за свою діяльність, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, то відповідач не мав жодного права відмовляти в забезпеченні законного права позивача.

Особа має свободу на власний розсуд розпоряджається своїм правом. Права людини - це комплекс природних і непорушних свобод і юридичних можливостей, обумовлених фактом існування людини в цивілізованому суспільстві. Субєктивним правом особи є вид і міра можливої (або дозволеної) поведінки суб'єкта права, що встановлені юридичними нормами для задоволення його інтересів і забезпечуються державою.

Згідно з частиною першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду доказів на підтвердження правомірності прийнятого ним рішення.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір, таким чином, вказані витрати підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Зобов'язати Білоцерківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області припинити ОСОБА_1 виплату пенсії в зв'язку з відмовою від неї з моменту звернення, а саме 20.09.2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) сплачений нею судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя (підпис) Терлецька О.О.

З оригіналом згідно. Суддя:

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 24 січня 2019 р.