Справа № 756/10984/18
Суддя: Андрейчук Т. В.
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа пр. №2-а/756/56/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2019 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Андрейчука Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Приходько І.А.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, інспектора взводу №2 роти №2 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Олеха Максима Анатолійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку адміністративного судочинства з позовом до відповідачів Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, інспектора взводу №2 роти №2 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Олеха М.А. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 19 серпня 2018 року постановою інспектора взводу №2 роти №2 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Олеха М.А. він був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В оскаржуваній постанові зазначено, що о 07 год 25 хв 19 серпня 2018 року на 59 км автодороги М-01 у Київській області водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем Ford Kuga, д.н.з. НОМЕР_1, не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.1 додатку №2 до Правил дорожнього руху та не пред'явив на вимогу працівника поліції поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 2.1 Правил дорожнього руху України. За вчинення указаного адміністративного проступку ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

ОСОБА_1 вважає, що така постанова винесена з порушенням вимог КУпАП, оскільки він не порушував вимоги п. 2.1 Правил дорожнього руху України, інспектор поліції, зупинивши авто позивача, не представився, розглянув справу у своєму службовому автомобілі без присутності позивача, не роз'яснив особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, його права та обов'язки. Крім цього, ОСОБА_1 вказав, що інспектор взводу №2 роти №2 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Олех М.А. усупереч вимогам законодавства не склав протокол про адміністративне правопорушення.

З цих підстав ОСОБА_1 просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 19 серпня 2018 року серії НК №665622 у справі про адміністративне правопорушення, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Також позивач просив стягнути з відповідачів витрати на професійну правничу допомогу, проте у подальшому подав заяву, в якій відмовився від їх компенсації.

Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, а позовні вимоги його довірителя - задовольнити.

Відповідач інспектор взводу №2 роти №2 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Олех М.А. та представник відповідачів у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили. Представник відповідачів надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що ОСОБА_1 був зупинений інспектором взводу №2 роти №2 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Олехом М.А. за недотримання вимоги дорожньої розмітки 1.1 додатку №2 до Правил дорожнього руху. Після цього інспектором поліції було виявлено, що у позивача відсутній поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу. Відповідач розглянув справу про адміністративне правопорушення у присутності ОСОБА_1, попередньо роз'яснивши йому його права та надавши можливість надати письмові чи усні пояснення з приводу вчиненого. Також представник відповідачів наголосив, що згідно з чинним законодавством інспектор поліції мав право здійснювати розгляд адміністративної справи за місцем вчинення адміністративного проступку без попереднього складення протоколу про адміністративне правопорушення.

З цих підстав представник відповідачів просив суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 19 серпня 2018 року інспектором взводу №2 роти №2 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Олехом М.А. винесено постанову серії НК №665622, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425,00 грн за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

У постанові відповідачем зазначено, що о 07 год 25 хв 19 серпня 2018 року на 59 км автодороги М-01 у Київській області водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем Ford Kuga, д.н.з. НОМЕР_1, не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.1 додатку №2 до Правил дорожнього руху та не пред'явив на вимогу працівника поліції поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 2.1 Правил дорожнього руху України (а. с. 14).

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Відповідно ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За приписами ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

П. 20.4 Правил дорожнього руху встановлено, якщо перед переїздом немає дорожньої розмітки або дорожніх знаків, що визначають кількість смуг руху, рух транспортних засобів через переїзд дозволяється лише в один ряд.

Згідно з п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, внутрішніх військ МВС, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв'язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків і (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий Державтоінспекцією МВС; г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил; ґ) поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Положеннями пп. "а" п. 2.4 Правил дорожнього руху визначено, що на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1.

Ст. 21 Закону України "Про обов'язкове страхування власників наземних транспортних засобів" з урахуванням положень п. 21.3 цієї статті визначено, що на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Стосовно транспортних засобів, які не беруть участі в дорожньому русі, укладення договору страхування є необов'язковим.

Транспортний засіб має відповідати вимогам, передбаченим п. 1.7 ст. 1 цього Закону, з моменту взяття ним участі в дорожньому русі на території України.

Положення цього пункту не поширюється на осіб, які звільнені від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з п. 13.1 ст. 13 цього Закону.

Контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; органами державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України (п. 21.2. ст. 21 Закону України "Про обов'язкове страхування власників наземних транспортних засобів").

При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у п. 21.2 цієї статті, на їх вимогу. У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом (п. п. 21.3., 21.4. ст. 21Закону України "Про обов'язкове страхування власників наземних транспортних засобів").

Таким чином, забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, водій транспортного засобу повинен мати при собі такий поліс та на вимогу працівника поліції пред'явити цей поліс для перевірки (такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 11 квітня 2018 року у справі №592/8797/16-а та від 16 травня 2018 року у справі №750/7242/16-ц).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

За положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Таким чином, у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126 КУпАП, збирати докази зобов'язані працівники Національної поліції.

За змістом норм ч. 1, ч. 2 ст. 7, ст. 245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання принципу законності. Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Ч. 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Ч. 2 цієї статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи (ч. 3 ст. 77 КАС України).

Верховний Суд у своїй постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17 вказав, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цієї особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

У постанові про адміністративне правопорушення від 19 серпня 2018 року серії НК №665622 інспектор взводу №2 роти №2 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Олех М.А. не навів жодного доказу на підтвердження наявності адміністративного правопорушення та винності ОСОБА_1 в його вчиненні. Більш того, суд звертає увагу на те, що станом на 19 серпня 2018 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована товариством з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" згідно з полісом №АМ/2315677 (а. с. 13).

З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідачами, на яких покладено обов'язок доказування правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано жодних доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, а отже, і вчинення ним адміністративного проступку, притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися законним, унаслідок чого оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Також позивач стверджував, що відповідач усупереч вимогам чинного законодавства не склав щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

З цього приводу суд звертає увагу ОСОБА_1 на таке.

За приписами ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

При цьому, протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 КУпАП (ч. 3 ст. 254 КУпАП).

Ч. 2 ст. 258 КУпАП надає право Національній поліції не складати протокол про вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно на ці правовідносини поширюється положення ч. 4 ст. 258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП , якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Таким чином, під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, у працівників Національної поліції відсутній обов'язок складати протокол про адміністративне правопорушення.

Отже, інспектор взводу №2 роти №2 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Олех М.А. правомірно не склав щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Ч. 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративний проступок - це насамперед дія або бездіяльність, що при наявності певних ознак розглядається законом як порушення встановлених правил поведінки громадян у певних сферах громадського життя. До таких правил, зокрема, належать правила у сфері безпеки дорожнього руху.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об'єктивних і суб'єктивних ознак, які характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення належать ознаки, притаманні об'єкту, об'єктивній і суб'єктивній сторонам та суб'єкту правопорушення.

Зважаючи на те, що відповідачами не доведено вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного проступку провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

П. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення від 19 серпня 2018 року серії НК №665622, винесену інспектором взводу №2 роти №2 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Олехом М.А. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на вищевикладене, керуючись Законом України "Про дорожній рух", Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, ст. ст. 7, 126, 245, 247, 251, 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 5, 6, 7, 9, 77, 241-247, 268, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, інспектора взводу №2 роти №2 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Олеха Максима Анатолійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення від 19 серпня 2018 року серії НК №665622, винесену інспектором взводу №2 роти №2 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Олехом Максимом Анатолійовичем.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Андрейчук