Справа № 682/2920/18
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 682/2920/18

Головуючий у 1-й інстанції: Зеленська В.І.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

22 січня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Совгири Д. І. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу інспектора ВБДР УПП у Хмельницькій області Колесника Павла Олександровича на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 07 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора ВБДР УПП у Хмельницькій області Колесника Павла Олександровича про визнання протиправними дій, скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі про адмінправопорушення,

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Славутського міськрайонного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до старшого інспектора ВБДРУПП у Хмельницькій області Колесника Павла Олександровича про визнання протиправними дій, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 288197 від 26.09.2018 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн відповідно до ч. 2 ст. 140 КУпАП, та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 07 листопада 2018 року позов задоволено частково, скасовано постанову серії НК № 288197 від 26.09.2018 р про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч. 2 ст. 140 КУпАП, у виді 340 грн штрафу; провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 140 КУпАП, щодо ОСОБА_3 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає про те, що на вимогу інспектора ним було пред'явлено усі необхідні документи, які передбачені для здійснення пасажирських перевезень, в тому числі схема маршруту, розклад маршруту та вартість проїзду.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до оскаржуваної постанови 26.09.2018 року близько 06 год 15 хв в м. Славута по вул. Приміська ОСОБА_2 керував транспортним засобом ПАЗ 3205, д.н.з. НОМЕР_1, за маршрутом Славута-Жуків без відповідного погодження з уповноваженим органом Національної поліції, чим порушив п.32.1 ПДР України.

Постановою серії НК № 288197 від 26.09.2018 року на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді 340 грн штрафу відповідно ч. 2 ст. 140 КУпАП.

Не погодившись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не є суб'єктом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП, оскільки вимоги, зазначені в цій статті, стосуються посадових осіб, суб'єктів господарювання та громадян, які самостійно здійснюють автобусні маршрути.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та виходить з наступного.

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст.14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Частиною 2 ст. 140 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об'єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування, - тягне за собою накладення штрафу на громадян у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З матеріалів справи судом встановлено, що в оскаржуваній постанові зазначено, що позивач порушив п. 32.1 (б) ПДР.

Відповідно до п. 32.1 (б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - ПДР) з уповноваженими підрозділами Національної поліції узгоджуються умови та порядок руху колон у складі більш як п'яти механічних транспортних засобів.

Згідно з п.1.10 ПДР колона транспортних засобів - організована група з трьох і більше транспортних засобів, що разом рухаються в одному напрямку безпосередньо один за одним з постійно увімкненим ближнім світлом фар.

Водночас, відповідач не надав доказів того, що ОСОБА_2 рухався у складі колони транспортних засобів.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що при винесені постанови була допущена механічна описка, а саме: зазначено, що позивачем порушено п.32.1(б) ПДР, яка не впливає на суть скоєного правопорушення та не відміняє його події.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про порушення позивачем вимог ч.2 п.32.1 ПДР, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з ч.2 п.32.1 ПДР з органами Національної поліції узгоджуються також інші питання забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені законодавчими актами.

Відповідно до пп.24 п.1 розділу ІІІ Положення про Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції, затвердженого наказом Департаменту патрульної поліції від 29.12.2017 року №6454 Управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює погодження, зокрема, маршрутів руху пасажирського транспорту, маршрутів і розкладу руху регулярних і нерегулярних перевезень груп дітей, громадського та іншого транспорту у випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до п. 29 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою КМУ від 18.02.1997 року № 176, перевезення пасажирів за міськими, приміськими та міжміськими маршрутами у межах території однієї області (внутрішньообласні, внутрішньорайонні маршрути) здійснюється на підставі договору про організацію перевезень, укладеного відповідно до закону.

З матеріалів справи судом встановлено, що Договір №30 на перевезення пасажирів автомобільним транспортом загального користування по автобусному маршруту № 1325 Славута-Жуків (а.с.34) укладений між Славутською райдержадміністрацією та ФОП ОСОБА_4 10 квітня 2018 року.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-III (далі - Закон №2344-III) автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Таким чином, перевізником за автобусним маршрутом № 1325 Славута-Жуків є ФОП ОСОБА_4, а ОСОБА_2 є водієм транспортного засобу.

Відповідно до листа Славутської райдержадміністрації від 05.11.2018 року (а.с.33) паспорт автобусного маршруту регулярних перевезень приміського сполучення, який працює у звичайному режимі, № 1325 Славута-Жуків був виготовлений та затверджений Славутською райдержадміністрацією 10 квітня 2018 року відповідно до додатку № 3 Порядку розроблення та затвердження паспорта автобусного маршруту, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 07 травня 2010 року № 278.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає про те, що правопорушення ОСОБА_2 полягає в тому, що новий паспорт маршрут не погоджувався з відповідним підрозділом Національної поліції.

Відповідно до ст.1 Закону №2344-III паспорт маршруту - документ, що містить схему маршруту, розклад руху, таблицю вартості проїзду, графіки режимів праці та відпочинку водіїв тощо.

Згідно зі ст. 39 Закону №2344-III автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для регулярних пасажирських перевезень: для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.

З урахуванням наведених вище норм законодавства колегія суддів дійшла висновку про те, що обов'язок погоджувати паспорт маршруту з уповноваженим органом Національної поліції покладається на перевізника.

При цьому, в обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на ст.39 Закону №2344-III та на обов'язок перевізника мати паспорт маршруту.

Водночас, відповідач не обґрунтовує обов'язок водія транспортного засобу, який не є перевізником за даним маршрутом, погоджувати паспорт маршруту з уповноваженим органом Національної поліції.

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 не є суб'єктом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП, оскільки вимоги, зазначені в цій статті, стосуються посадових осіб, суб'єктів господарювання та громадян, які самостійно здійснюють автобусні маршрути.

Згідно зі ст. 40 ЗУ "Про автомобільний транспорт" водій автобуса зобов'язаний мати з собою і пред'являти для перевірки уповноваженим посадовим особам документи, передбачені законодавством.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає про те, що на вимогу відповідача пред'явив всі необхідні документи.

Водночас, відповідач не спростував вказаних доводів позовної заяви та не надав доказів того, що погодження паспорта автобусного маршруту має здійснювати саме водій транспортного засобу.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 07 листопада 2018 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу інспектора ВБДР УПП у Хмельницькій області Колесника Павла Олександровича залишити без задоволення, а рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 07 листопада 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення відповідно до ч.1 ст.272 КАС України.

Відповідно до ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Постанова суду складена в повному обсязі та підписана 22 січня 2019 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Совгира Д. І. Курко О. П.