Справа № 140/2382/18
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2382/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Сороки Ю.Ю.,

при секретарі судового засідання Столярчук А.В.,

за участю представника відповідача Березної Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку, в порядку спрощеного позовного провадження, адміністративну справу за позовом за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 25.07.2018.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що працівниками Головного управління ДФС України у Волинській області проведено камеральну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 щодо недотримання граничних строків реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, за результатами якої складено акт перевірки від 04.07.2018 №3189/03-20-13-02/НОМЕР_1, яким встановлено порушення позивачем термінів реєстрації податкових накладних №№3, 4, 5 від 16.03.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних. На підставі вказаного акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення № від 25.07.2018, яким до позивача застосовано штрафні санкції на суму 7 272, 80 грн.

Позивач не погоджується з оскаржуваним рішенням та зазначає, що 15.03.2018 року ним відправлено засобами електронного зв'язку до ДФС України податкові накладні №№3, 4, 5 від 16.03.2018, однак, квитанцій про прийняття або неприйняття вищевказаних податкових накладних на реєстрацію позивачу органом ДФС протягом операційного дня - 15.03.2018 року направлено не було, а тому позивач вважав, що податкові накладні зареєстрована у ЄРПН цього ж дня відповідно до вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, з дотриманням граничних термінів реєстрації податкових накладних. Крім того, зазначає, що вищевказані податкові накладні є помилково виписаними, оскільки до них складені і зареєстровані розрахунки-коригування, а відтак висновок Головного управління ДФС України у Волинській області щодо несвоєчасності реєстрації податкових накладних є помилковим.

Просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 25.07.2018, яким до позивача застосовано штрафні санкції на суму 7 272, 80 грн.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 23.11.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі, з проведенням судового засідання та викликом сторін.

У відзиві на позовну на позовну заяву від 10.12.2018 року представник відповідача позовних вимог не визнала посилаючись на те, що камеральною перевіркою встановлено порушення позивачем термінів реєстрації податкових накладних №№3, 4, 5 від 16.03.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних, які фактично були зареєстровані 16.04.2018, тобто з затримкою в 1 день, що є порушенням вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України. Звертає увагу суду на те, що положення статті 201 ПК України про те, що якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в ЄРПН стосується того випадку, якщо автору не надіслана друга квитанція, в той момент коли факт надіслання першої квитанції встановлений. Оскільки доказів (повідомлення) щодо надіслання 15.04.2018 року позивачу першої квитанції, яка свідчить про факт отримання податковим органом податкових накладних для їх перевірки та реєстрації, у позивача відсутні, а відтак позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 є безпідставними, у задоволенні яких слід відмовити повністю.

Одночасно з відзивом на позовну заяву представником відповідача подано до суду клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

У додаткових поясненнях від 16.01.2019 представник відповідача проти задоволення позовних вимог позивача заперечила з підстав, викладених у позовній заяві. Просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача повністю.

Позивач в судові засідання 26.12.2018, 09.01.2019 та 23.01.2019 не з'явився, свого повноваженого представника не направив, хоча належним чином був повідомлений про час, дату і місце їх проведення, що підтверджується повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила, з підстав наведених у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях, просила в задоволенні позову відмовити повністю. При цьому, незважаючи на повторну неявку в судові засідання позивача, наполягала на розгляді справи по суті.

Відповідно до ч.5 ст.205 КАС України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.

З врахуванням вищевикладеного, справу розглянуто на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, а також пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що ГУ ДФС у Волинській області 04.07.2018 року була проведена камеральна перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 щодо недотримання граничних строків реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, за результатами якої складено акт №3189/03-20-13-02/НОМЕР_1.

Перевіркою встановлено порушення позивачем пункту 201. 10 статті 201 ПК України в частині несвоєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме: податкові накладні №№3, 4, 5 від 16.03.2018 року зареєстровані в ЄРПН 16.04.2018 року, тобто з порушенням граничного строку реєстрації податкових накладних на 1 день.

На підставі акту перевірки №3189/03-20-13-02/НОМЕР_1 від 04.07.2018 ГУ ДФС у Волинській області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 25.07.2018, згідно якого, за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 72 727, 92 грн., застосовано штраф в розмірі 10%, що становить 7 272, 80 грн.

До податкового повідомлення-рішення надано розрахунок штрафу за порушення термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН ОСОБА_2, де вказано, що податкові накладні №№3, 4, 5 від 16.03.2018 року зареєстровані в ЄРПН 16.04.2018 року, кількість днів порушення строків реєстрації - 1, сума ПДВ - 72 727, 92 грн., розмір штрафу - 10%, сума штрафу 7 272, 80 грн.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням № від 25.07.2018 позивачем подано скаргу до ДФС України, за результатами розгляду якої рішенням ДФС України від 09.10.2018 №15660 податкове повідомлення-рішення № від 25.07.2018 залишено без змін, а скаргу позивача без задоволення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже, належним та допустимим доказом реєстрації податкової накладної є квитанція в якій фіксується дата та час надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до цього ж пункту статті 200 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок №1246), який визначає механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр).

Відповідно до пунктів 11-15 Порядку №1246 після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «;Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.

Після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки податкової накладної.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

Судом встановлено, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 при здійсненні операції купівлі-продажу з ПП «АГРО-ЕКСПРЕС-СЕРВІС» складено податкові накладні №№3, 4, 5 від 16.03.2018 року на суму ПДВ 72 727, 92 грн.

Позивач в позовній заяві зазначив, що 15.04.2018 року ним подано вищевказані податкові накладні в електронному вигляді на реєстрацію до ДФС. Проте, квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкових накладних №№3, 4, 5 від 16.03.2018 року протягом операційного дня 15.04.2018 року до 23 год. 00 хв. позивачу не надходила.

В підтвердження подання та отримання податковим органом 15.04.2018 року накладних №№3, 4, 5 від 16.03.2018 року, позивач надав скріншот екрану параметрів системи та параметрів звіту Комп'ютерної програми «Арт Звіт Плюс».

Проте, суд не може взяти до уваги наведені позивачем докази, як підтвердження факту відправлення та отримання податковим органом податкових накладних №№3, 4, 5 від 16.03.2018 року, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» №851-IV від 22.05.2003 року відправлення та передавання електронних документів здійснюються автором або посередником в електронній формі за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем або шляхом відправлення електронних носіїв, на яких записано цей документ.

Якщо автор і адресат у письмовій формі попередньо не домовилися про інше, датою і часом відправлення електронного документа вважаються дата і час, коли відправлення електронного документа не може бути скасовано особою, яка його відправила. У разі відправлення електронного документа шляхом пересилання його на електронному носії, на якому записано цей документ, датою і часом відправлення вважаються дата і час здавання його для пересилання.

Згідно зі статтею 11 цього Закону, електронний документ вважається одержаним адресатом з часу надходження авторові повідомлення в електронній формі від адресата про одержання цього електронного документа автора, якщо інше не передбачено законодавством або попередньою домовленістю між суб'єктами електронного документообігу.

Якщо попередньою домовленістю між суб'єктами електронного документообігу не визначено порядок підтвердження факту одержання електронного документа, таке підтвердження може бути здійснено в будь-якому порядку автоматизованим чи іншим способом в електронній формі або у формі документа на папері. Зазначене підтвердження повинно містити дані про факт і час одержання електронного документа та про відправника цього підтвердження.

У разі ненадходження до автора підтвердження про факт одержання цього електронного документа вважається, що електронний документ не одержано адресатом.

Якщо автор і адресат у письмовій формі попередньо не домовилися про інше, електронний документ вважається відправленим автором та одержаним адресатом за Їх місцезнаходженням (для фізичних осіб - місцем проживання), у тому числі якщо інформаційна, телекомунікаційна, інформаційно-телекомунікаційна система, за допомогою якої одержано документ, знаходиться в іншому місці. Місцезнаходження (місце проживання) сторін визначається відповідно до законодавства.

Судом встановлено, що жодного підтвердження до автора про факт одержання електронного документа адресатом не надходило.

Крім того, надані суду докази на підтвердження факту відправлення та отримання податковим органом податкових накладних №№3, 4, 5 від 16.03.2018 року неможливо ідентифікувати як такі, що стосуються саме цих накладних і підтверджують факт надіслання та/або отримання податковим органом податкових накладних №№3, 4, 5 від 16.03.2018 року.

Відповідно до Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 року №557 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03 серпня 2017 року за №959/30827 електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства та на підставі Договору, що визначає взаємовідносини суб'єктів електронного документообігу (п.1 Розділу ІІ).

Автор створює електронні документи у строки та відповідно до порядку, що визначені законодавством для відповідних документів в електронному та паперовому вигляді, із зазначенням всіх обов'язкових реквізитів та з використанням надійного засобу ЕЦП, керуючись цим Порядком, а також Договором (крім фізичних осіб, які не є самозайнятими особами).

Обов'язкові реквізити електронних документів визначаються законодавством.

Контроль за введенням даних, їх повнотою та достовірністю при створенні електронного документа покладається на його автора.

Створення електронного документа завершується накладанням на нього ЕЦП підписувача (підписувачів), електронної печатки (за наявності), як передбачено для аналогічного документа в паперовому вигляді (п.3 Розділу ІІ).

Після накладання ЕЦП автор здійснює шифрування електронного документа з дотриманням вимог до форматів криптографічних повідомлень, затверджених в установленому законодавством порядку, та надсилає його у форматі (стандарті) засобами телекомунікаційного зв'язку до адресата протягом операційного дня.

Автор здійснює надсилання електронних документів з урахуванням встановлених законодавством граничних строків для подання таких документів.

Електронні документи, відправлені автором після закінчення строку, встановленого законодавством для подання аналогічних документів в паперовому вигляді, вважаються поданими з порушенням строків їх подання (п. 4, 5, 6 Розділу ІІ).

У разі якщо адресатом є контролюючий орган, після надходження електронного документа здійснюється його автоматизована перевірка.

Автоматизована перевірка здійснюється у день надходження або не пізніше наступного робочого дня, якщо електронний документ надійшов після закінчення операційного дня або за 1 годину до його закінчення.

Автоматизована перевірка електронного документа включає:

перевірку правового статусу ЕЦП шляхом встановлення чинності посиленого сертифіката ключа підписувача на час підписання електронного документа та відповідності особистого ключа підписувача відкритому ключу, зазначеному у посиленому сертифікаті. При цьому дата та час накладення ЕЦП встановлюються за даними позначки часу, отриманої підписувачем від АЦСК в момент підпису, а чинність посиленого сертифіката на цей момент встановлюється за даними відповідного онлайн-сервісу АЦСК (OCSP) та/або даними актуальних списків відкликаних сертифікатів (CRL) зазначеного АЦСК;

перевірку обов'язковості та послідовності накладення на електронний документ ЕЦП підписувачів та електронної печатки (за наявності) у встановленому порядку;

перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту);

перевірку наявності обов'язкових реквізитів;

перевірку наявності Заяви про приєднання до Договору;

перевірку дії Договору (п. 8, 9, 10 Розділу ІІ).

Відповідно до пункту 11 Розділу ІІ Порядку перша квитанція надсилається автору електронного документа протягом двох годин з часу його отримання контролюючим органом, в іншому разі - протягом перших двох годин наступного операційного дня.

У першій квитанції, що формується за результатами автоматизованої перевірки, зазначеної у пункті 10 цього розділу, повідомляється про результати такої перевірки. У разі негативних результатів автоматизованої перевірки у першій квитанції повідомляється про неприйняття електронного документа із зазначенням причин, у такому випадку друга квитанція не формується. На першу квитанцію накладається електронна печатка контролюючого органу, здійснюється її шифрування та надсилання автору електронного документа. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в контролюючому органі.

Якщо автору протягом встановленого строку після відправки електронного документа не надійшла перша квитанція, електронний документ вважається не одержаним адресатом.

Згідно з тлумаченням словосполучення «перша квитанція» наведеного в цьому ж Порядку це електронне повідомлення, що формується у форматі (стандарті), затвердженому в установленому законодавством порядку, програмним забезпеченням контролюючого органу за результатами автоматизованої перевірки електронного документа та засвідчує факт і час отримання такого електронного документа в момент такого отримання.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Порядку не пізніше наступного робочого дня з моменту формування першої квитанції, якщо інше не встановлено законодавством та цим Порядком, формується друга квитанція.

Друга квитанція є підтвердженням про прийняття (реєстрацію) або повідомленням про неприйняття в контролюючому органі електронного документа.

Отже, наведені законодавчі положення та положення підзаконних нормативно-правових актів пріоритетним визначають факт отримання електронного документа адресатом, підтвердженням чого є відповідна квитанція. В іншому випадку вважається, що електронний документ не одержаний адресатом.

Згідно з наведеними положеннями алгоритм обміну електронними документами між автором та податковим органом є таким:

- відправлення та отримання - результат перша квитанція;

- відправлення, отримання, перша квитанція, прийняття/неприйняття податкової накладної - результат друга квитанція.

З цього слідує, що факт надіслання податкової накладної за допомогою електронних засобів зв'язку не має самостійного значення без факту отримання такої накладної адресатом (податковим органом).

Положення статті 201 ПК України про те, що якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних стосується того випадку, якщо автору не надіслана друга квитанція, в той момент коли факт надіслання першої квитанції встановлений.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази надіслання позивачу перших квитанцій, які свідчать про факт отримання податковим органом податкових накладних №№3, 4, 5 від 16.03.2018 року для їх перевірки та реєстрації, а отже, суд вважає, що позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 не можуть бути визнані обґрунтованими.

При цьому, суд зазначає, що виявлений лише намір зареєструвати податкові накладні в ЄРПН не може свідчити про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН.

Проаналізувавши вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачем не дотримані вимоги ПК України та Порядку №1246 щодо порядку та строків реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

На думку суду, відповідачем правомірно застосовані штрафні санкції відповідно до частини 1 статті 120-1 ПК України - в розмірі 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначених в податкових накладних №№3, 4, 5 від 16.03.2018 року на суму ПДВ 72 727, 92 грн., - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що відповідачем належними та допустимими доказами доведено правомірність винесення податкового повідомлення-рішення № від 25.07.2018, а тому позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, в зв'язку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Керуючись статтями 241-246, 250, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 25.07.2018, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_2: індивідуальний податковий номер: НОМЕР_1, адреса АДРЕСА_1

Відповідач: Головне управління Державної фіскальної служби у Волинської області, , адреса: 43010, м. Луцьк, Київський майдан, 4.

Суддя Ю.Ю. Сорока

Повний текст судового рішення складено 28.01.2019.