Справа № 826/10268/16
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден газ» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден газ» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправним та скасування припису, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Голден Газ» (далі - позивач, ТОВ «Голден Газ») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - відповідач, ДАБІ України) про визнання протиправним та скасування припису від 30 березня 2016 року №С-3003/2 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 листопада 2018 року у задоволенні вказаного адміністративного позову відмовлено.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що із набранням чинності Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» у березні 2011 року та постановою Кабінеті Міністрів України від 13 квітня 2011 року №461 у квітні 2011 року датою прийняття в експлуатацію об'єкта є дата видачі сертифікату, а експлуатація не прийнятих в експлуатацію об'єктів забороняється. Суб'єкт містобудування зобов'язаний після виконання будівельних робіт ввести об'єкт в експлуатацію, водночас доказів наявності у позивача отриманих до квітня 2011 року документів, які б давали право на його експлуатацію, матеріали справи не містять. Крім того, суд зазначив, що автомобільний газозаправний пункт (далі - АГЗП) є об'єктом підвищеної небезпеки та належить до об'єкту нерухомості, а доводи Позивача щодо порушення відповідачем порядку проведення перевірки є безпідставними, оскільки факт допуску ДАБІ України до її проведення нівелює такі твердження особи, захист прав якої повинен здійснюватися шляхом оскарження рішення по суті виявлених порушень.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та винести нове рішення про задоволення позову. При цьому посилається на неврахування судом першої інстанції, по-перше, неналежності модульного автомобільного газозаправного пункту до заводського виробу, що унеможливлює розгляд його як об'єкта будівництва, по-друге, введення до експлуатації автомобільного газозаправного пункту в березні 2011 року з початком реалізації товару, а норма щодо отримання дозволу на виконання будівельних робіт до 2011 року була відсутня, по-третє, проведення перевірки за відсутності уповноваженої особи, по-четверте, неможливості складання акту перевірки на місці її проведення. Крім того, наголошує, що суд прийшов до передчасного висновку про належить автомобільного газозаправного пункту до об'єкта будівництва V категорії складності, адже доказів його віднесення до об'єктів підвищеної небезпеки матеріали справи не містять.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, у березні 2016 року працівниками Департаменту ДАБІ у Київській області у зв'язку з отриманням звернення виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 04 лютого 2016 року на підставі направлення для проведення позапланової перевірки від 09 лютого 2016 року №221-16/03 було проведено планову перевірку об'єкта: «Будівництво та експлуатація АГЗП по вул. Київська, 1-а в м. Бровари Київської області», що належить ТОВ «Голден Газ», з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

У ході перевірки, висновки якої були зафіксовані в акті від 30 березня 2016 року, встановлено, що:

- ТОВ «Голден Газ» по вул. Київська, 1-а в м. Бровари Київської області без документу, що надає право на виконання будівельних робіт, на земельній ділянці, що не відведена для цієї мети, побудовано автомобільний газозаправний пункт об'ємом 4,85 куб. м х 2 = 9,7 куб. м, чим порушено вимоги ст. ст. 34, 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 28 Закону України «Про архітектурну діяльність»;

- АГЗП експлуатується (використовується) ТОВ «Голден Газ» без прийняття в експлуатацію в установленому законодавством порядку, що є порушенням вимог ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», постанови Кабінету Міністрів України №461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів»;

- на відстані 6,0 м від АГЗП побудована діюча АЗС, чим не витримано необхідну вільну від забудови смугу шириною 10 м, передбачену п. 8.8 ДБН В.2.5-20-2001 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Зовнішні мережі та споруди. Газопостачання», п. 2.5.3 наказу «Про затвердження Інструкції щодо вимог пожежної безпеки від час проектування автозаправних станцій» №376;

- згідно державного акту на право постійного користування землею серії НОМЕР_1, зареєстрованого за №114, земельна ділянка, площею 0,786 га, цільове призначення для обслуговування існуючих споруд, знаходиться в користуванні Броварського спортивно-технічного клубу ТСОУ. Згідно договору оренди №17-15 від 07.07.2015 року між орендодавцем: Броварським спортивно-технічним клубом ТСОУ та орендарем: ТОВ «Голден Газ» стосовно оренди майданчика, площею 152 кв. м для організації автомобільного газозаправного пункту, не зареєстрований в установленому законодавством порядку;

- об'єкт належить до V категорії складності.

На підставі викладених в акті перевірки висновків відповідачем 30 березня 2016 року винесено, зокрема, припис №С-3003/2 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, в якому міститься вимога до ТОВ «Голден Газ» усунути порушення у сфері містобудівної діяльності у встановленому законодавством порядку.

Позивач, вважаючи таке рішення відповідача необґрунтованим та незаконним, а свої права порушеними, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Правові, економічні, соціальні та організаційні засади містобудівної діяльності в Україні спрямовані на формування повноцінного життєвого середовища, забезпечення при цьому охорони навколишнього природного оточення, раціонального природокористування та збереження культурної спадщини, визначено Законом України «Про основи містобудування».

Згідно ст. 7 Закону України «Про основи містобудування» державне регулювання у сфері містобудування здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою та Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами в порядку, встановленому законодавством.

Таким органом є Державна архітектурно-будівельна інспекція та її територіальні органи.

Положеннями ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон) визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 2 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок №553) у редакції, яка була чинною на момент призначення перевірки, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об'єкта будівництва.

Приписами п. 3 ч. 4 ст. 41 Закону закріплено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

З наведеного випливає наявність у посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю повноважень видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, зупинення підготовчих та будівельних робіт.

Зі змісту п. 7 Порядку № 553 вбачається, що підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи, позапланову перевірку проведено на підставі звернення виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 04 лютого 2016 року.

Надаючи оцінку твердженню апелянта про те, що перевірка була проведена за відсутності суб'єктів містобудування всупереч вимог п. 9 Порядку №533, судова колегія вважає його обґрунтованим, оскільки наявна у матеріалах справи копія наказу ТОВ «Голден Газ» від 30 грудня 2015 року №19 про переведення з 01 січня 2016 року ОСОБА_3 з посади комерційного директора на посаду менеджера, за сумісництвом, свідчить, що станом на момент проведення перевірки ОСОБА_3 на даній посаді не перебував. При цьому у статуті ТОВ «Голден Газ» передбачено право лише директора представляти інтереси підприємства без довіреності.

Відповідно до п. 16 Порядку №553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Згідно п. 17 Порядку №553 у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис).

У приписі обов'язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.

Пунктом 18 Порядку №553 передбачено, що акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю.

Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

За правилами п. 21 Порядку №553 якщо суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід'ємною частиною такого акта.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що Порядком №553 не було передбачено обов'язку працівників контролюючого органу складати акт перевірки невідкладно на місці її проведення. До кола обов'язків посадових (службових) осіб ДАБІ України у межах своїх повноважень належить надання суб'єкту містобудування одного примірника акту перевірки та припису або направлення їх поштою у випадку відмови в отриманні.

Надаючи оцінку висновкам Окружного адміністративного суду міста Києва щодо суті встановлених у ході перевірки порушень, судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Пунктом 8.8 ДБН В.2.5-20-2001 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Зовнішні мережі та споруди Газопостачання» передбачено, що майданчики для будівництва ГНС передбачаються з урахуванням забезпечення зовні огорожі газонаповнювальної станції протипожежної смуги шириною 10 м та мінімальних відстаней до лісових масивів: хвойних порід - 50 м, листяних порід - 20 м.

Отже, наведена норма встановлює вимоги до газонаповнювальних станцій (ГНС), а не до автомобільних газозаправочних пунктів (АГЗП), що не є тотожними, оскільки норми ДБН В.2.5-20-2001 розмежовують поняття «ГНС» та «АГЗП», а також встановлюють різні вимоги при їх проектуванні.

Згідно п. 2.5.3 Інструкції щодо вимог пожежної безпеки під час проектування автозаправних станцій, затвердженої наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи №376 від 06 грудня 2005 року у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, навколо території АГЗС слід передбачати вільну від забудови смугу шириною не менше 10 м.

Однак, відповідно до п. 1.2 згаданої Інструкції: автомобільна газозаправна станція (далі - АГЗС) - автозаправна станція, технологічне обладнання якої призначене для заправлення автотранспорту тільки скрапленими вуглеводневими газами; стаціонарний автомобільний газозаправний пункт (далі - АГЗП-стаціонарний) - автозаправна станція, технологічне обладнання якої призначене для заправлення автотранспорту тільки скрапленим вуглеводневим газом із стаціонарних резервуарів ємністю відповідно до ДБН В.2.5-20-2001 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Газопостачання» (далі - ДБН В.2.5-20-2001); тимчасовий автомобільний газозаправний пункт (далі - АГЗП-тимчасовий) - автозаправна станція, технологічне обладнання якої призначене для заправлення автотранспорту тільки скрапленим вуглеводневим газом із автогазозаправника заводського виготовлення з резервуаром ємністю відповідно до ДБН В.2.5-20-2001.

Таким чином, положеннями даної Інструкції розмежовано поняття «АГЗС» та «АГЗП», у той час, як п. 2.5.3 цієї Інструкції встановлює вимоги саме до АГЗС.

Враховуючи, що об'єкт, перевірку якого було здійснено відповідачем, є автомобільний газозаправний пункт (АГЗП), до нього не можуть застосовуватись вимоги, встановлені для газонаповнювальних станцій та автомобільних газозаправних станцій.

За таких обставин судова колегія вважає, що ДАБІ України необґрунтовано вказало на порушення ТОВ «Голден Газ» п.8.8 ДБН В.2.5-20-2001 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Зовнішні мережі та споруди Газопостачання», п. 2.5.3 наказу «Про затвердження Інструкції щодо вимог пожежної безпеки під час проектування автозаправних станцій» №376.

Як вже було зазначено раніше, виходячи зі змісту положень ст. 41 Закону, ДАБІ України наділена повноваженнями здійснювати контроль за дотриманням замовниками, проектувальниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону об'єктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси та частини, лінійні об'єкти інженерно-транспортної інфраструктури.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, однак помилково було залишено поза увагою судом першої інстанції, відповідно до висновку з експертно-будівельного дослідження №21/09-2016 від 22 червня 2016 року, складеного за наслідком дослідження об'єкта «стаціонарний автомобільний газозаправний пункт, розташований за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Київська, 1-а», визначено, що існуючий автомобільний газозаправний пункт, що розташований на території земельної ділянки за адресою: м. Бровари, вул. Київська, 1-а, Київської області, не є будівлею або спорудою. Фактично за всіма ознаками та характеристиками АГЗП - це модульна установка заводського виготовлення, яка є технологічним обладнанням для заправки газобалонних автомобілів ЗВГ. Зазначений АГЗП не є нерухомим майном, оскільки не пов'язаний із земельною ділянкою фундаментами і являє собою модульну установку заводського виготовлення, яка може бути вільно переміщена за допомогою вантажно-транспортних засобів без втрати функціонального призначення.

Таким чином, на переконання судової колегії, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що АГЗП належить до категорії споруд як об'єктів будівництва, оскільки відповідний об'єкт не є будівлею, спорудою чи іншим об'єктом будівництва.

При цьому посилання суду першої інстанції на те, що позивач, облаштовуючи АГЗП на фундаментній плиті, фактично забезпечив будівництво споруди, тобто нового об'єкту будівництва, колегія судді вважає необґрунтованим, адже у даному випадку АГЗП як окремий виріб не можна віднести до будівельної системи, пов'язаної із землею, оскільки в будь-який момент вказана установка може бути переміщена без втрати функціонального призначення.

З урахуванням наведеного судова колегія приходить до висновку, що відповідач не наділений повноваженнями щодо перевірки зазначеного об'єкта на предмет дотримання ТОВ «Голден Газ» вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, а твердження останнього про те, що позивачем виконувалися роботи з будівництва АГЗП, є необґрунтованим.

Неможливість віднесення згаданого АЗГП до об'єктів будівництва, перевірка відповідності яких вимогам чинного будівельного законодавства повинна здійснюватися органами ДАБІ України, нівелює, на переконання суду, посилання останнього на те, що АГЗП належить до V категорії складності.

Викладене, у свою чергу, свідчить про те, оскільки АГЗП не належить до об'єктів будівництва, ДАБІ України у межах своїх повноважень не вправі видавати даному суб'єкту господарювання приписи про зупинення діяльності з огляду на те, що у межах спірних правовідносин ТОВ «Голден Газ» не належить до суб'єктів містобудування.

Твердження апелянта про те, що АГЗП розпочав свою роботу з березня 2011 року, коли у позивача був відсутній обов'язок з введення в експлуатацію об'єкта будівництва - АГЗП судова колегія оцінює критично, оскільки, фактичний початок реалізації скрапленого газу не може свідчити про належне введення в експлуатацію автомобільного газозаправного пункту саме з цієї дати, адже, як вірно встановлено судом першої інстанції, дозволи на початок роботи АГЗП та експлуатацію його обладнання були надані ТОВ «Голден Газ» у листопаді - грудні 2011 року.

Посилання позивача на те, що чинним у період до лютого 2011 року законодавством не передбачалося отримання дозволу на виконання будівельних робіт, судова колегія вважає безпідставним, оскільки згідно ч. 1 ст. 37 Закону, яки набрав чинності 17 лютого 2011 року, право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах будівництва, що належать до IV і V категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Разом з тим, з урахуванням наведеного, а також зважаючи помилкове віднесення ДАБІ України автомобільного газозаправного пункту по вул. Київська, 1-а у м. Броварах Київської області до об'єкта будівництва, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для скасування оскаржуваного припису як такого, що прийнятий без належних на те правових підстав та щодо об'єкта, право контролю якого у відповідача відсутнє. Саме неврахування наведених обставин й зумовило ухвалення судом першої інстанції помилкового рішення про необґрунтованість позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні постанови неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також порушено норми матеріального права, що стали підставою для неправильного вирішення справи. У зв'язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду - скасувати, ухваливши нове про задоволення позовних вимог

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 317, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден газ» - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 листопада 2018 року - скасувати.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден газ» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправним та скасування припису - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати припис Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 30 березня 2016 року № С-3003/2 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Стягнути з Державної архітектурно-будівельної інспекції України за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Голден Газ" витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 2067 (дві тисячі шістдесят сім) гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя: Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.