Справа № 805/3500/15-а
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

24 січня 2019 року

справа №805/3500/15-а

адміністративне провадження №К/9901/25014/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби

на постанову Донецького окружного адміністративного суду

від 21 жовтня 2015 року у складі судді Маслоід О.С.

та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду

від 09 листопада 2016 року у складі суддів Арабей Т.Г., Міронової Г.М., Геращенка І.В.,

у справі №805/3500/15-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь»

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В :

25 серпня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Електросталь» (далі-Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби (далі - податковий орган, відповідач у справі) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення податкового органу від 05 лютого 2015 року №/28-03-40 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за листопад 2014 року на суму 90480 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 22620 грн., з мотивів безпідставності його прийняття.

21 жовтня 2015 року постановою Донецького окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2016 року, задоволений позов Товариства повністю, визнане протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення податкового органу від 05 лютого 2015 року №/28-03-40 з мотивів недоведеності податковим органом податкового правопорушення покладеного в основу прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

28 листопада 2016 року податковим органом подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України, в якій відповідач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Товариства відмовити.

В обґрунтування касаційної скарги відповідач наводить обставини справи шляхом відтворення частини акта перевірки, доводить, що у межах спірних правовідносин відсутня основна, законодавчо регламентована умова для відшкодування податку на додану вартість, а саме надмірна сплата даного виду податкового платежу до бюджету, оскільки суб'єкт господарювання отримує бюджетне відшкодування з податку на додану вартість без його фактичного надходження до державного бюджету. Відповідач посилається на порушення формування позивачем податкового кредиту у жовтні 2014 року за взаємовідносинами з ДП «Донецька залізниця», ТОВ «Востокгідравлік», ТОВ «Криптон», ТОВ «Донбас-спецтехніка».

16 січня 2017 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою податкового органу, після усунення недоліків скарги на виконання ухвали цього суду від 29 листопада 2016 року та витребувана справа №805/3500/15-а з Донецького окружного адміністративного суду.

Товариством заперечення або відзив на касаційну скаргу податкового органу до Суду

не надавались, що не перешкоджає її розгляду по суті.

07 грудня 2017 року справа №805/3500/15-а надійшла до Вищого адміністративного суду України.

19 лютого 2018 року справа №805/3500/15-а та матеріали касаційної скарги К/9901/25014/18 передані до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судові рішення відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що Товариство є юридичною особою, включене до ЄДРПОУ за кодом 32582387, перебуває на податковому обліку податкового органу, є платником податку на додану вартість.

Податковим органом на підставі пункту 200.10 Податкового кодексу України у грудні 2014 року - січні 2015 року проведено камеральну перевірку даних Товариства задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість щодо від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання і сумою податкового кредиту та суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за листопад 2014 року, результати якої викладені в акті перевірки від 21 січня 2015 року №11/28-03-39/32582387 (далі - акт перевірки).

05 лютого 2015 року керівником податкового органу згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 та пунктом 58.1 статті 58, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 200.10 статті 200 Податкового кодексу України на підставі акта перевірки, прийняте податкове повідомлення-рішення № №/28-03-40 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за листопад 2014 року на суму 90480 грн. за порушення пункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 та пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України та застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 22620 грн., без зазначення правової підстави їх застосування.

Склад податкового правопорушення полягає, у завищенні Товариством податкового кредиту та від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за жовтень 2014 року на суму податку на додану вартість в розмірі 90480 грн., за листопад 2014 року на суму податку на додану вартість в розмірі 433333 грн., що призвело до завищення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за листопад 2014 року в розмірі 90480 грн., в порушення пункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 та пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, яке підлягає зменшенню.

Порушення формування позивачем податкового кредиту у жовтні 2014 року за висновком податкового органу склалося за взаємовідносинами з ДП «Донецька залізниця», ТОВ «Востокгідравлік», ТОВ «Криптон», ТОВ «Донбас-спецтехніка».

Суд визнає, що покладені в основу зменшення бюджетного відшкодування норми самі по собі не регулюють підстави, порядок, умови та терміни формування податкового кредиту, підпункт 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України утримує в собі визначення бюджетного відшкодування, правомірність якого підтверджується податковим органом під час перевірки. Положення пункту 200.4 статті 200 цього кодексу регулюють наслідки від'ємного значення розрахованого згідно пункту 200.1 цієї статті.

Оцінюючи спірні правовідносини суди попередніх інстанцій встановили факти проведення господарських операцій в межах господарської діяльності між позивачем та його контрагентами, зареєстрованими як платники податку.

23 липня 2012 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Донбас-спецтехніка» укладено та виконано договір постачання продукції (муфта обгінна), розрахунок здійснений на підставі рахунку оплати на загальну суму 19800,00 грн., податковий кредит сформований позивачем на підставі податкової накладної № 5 від 20 жовтня 2014 року на загальну суму 8000,00 грн., з яких ПДВ 1333,33 грн., факт отримання товару від контрагенту підтверджується приходним ордером та видатковою накладною.

28 грудня 2011 року між позивачем та Державним підприємством "Донецька залізниця" укладено та виконано договір про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги з Додатковими угодами, що підтверджується відомостями плати за користування вагонами, відомостями плати за користування контейнерами, накопичувальними картками зборів за роботи їх оплатою, особовим рахунком позивача, станом розрахункових рахунків.

За результатами виконання господарських операцій Держаним підприємством «Донецька залізниця» виписано та надано позивачу податкові накладні від 02 жовтня 2014 року на загальну суму 50 000,00 грн., з яких ПДВ на суму 8 333,33 грн., від 09 жовтня 2014 року на загальну суму 20 000,00 грн., з яких ПДВ на суму 3 333,33 грн. від 14 жовтня 2014 року на загальну суму 100 000,00 грн., з яких ПДВ на суму 16 666,67 грн., від 22 жовтня 2014 року на загальну суму 50 000,00 грн., з яких ПДВ на суму 8 333,33 грн., від 23 жовтня 2014 року на загальну суму 100 000,00 грн., з яких ПДВ на суму 16 666,67 грн., від 29 жовтня 2014 року на загальну суму 100 000,00 грн., з яких ПДВ на суму 16 666,67 грн.

02 вересня 2014 року державним підприємством складено акт про пошкодження вагона з вини позивача, пошкодження оцінені в 14 356,73 грн. (без ПДВ), для формування податкового кредиту по якому виписано податкову накладну від 09 жовтня 2014 року за його ремонт на загальну суму 17 228,08 грн., з яких ПДВ на суму 2 871,35 грн.

10 червня 2013 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Востокгідравлік" укладено та виконано договір постачання продукції, що підтверджується приходними ордерами, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, рахунками-фактурами, виписками з банківського рахунку, за результатами виконання договору позивачу виписані та надані накладні від 01 жовтня 2014 року на загальну суму 4 320,00 грн., з яких ПДВ на суму 720,00 грн., від 01 жовтня 2014 року на загальну суму 30 823,20 грн., з яких ПДВ на суму 5 137,20 грн. від 01 жовтня 2014 року на загальну суму 30 823,20 грн., з яких ПДВ на суму 5137,20 грн., від 01 жовтня 2014 року на загальну суму 11 448,00 грн., з яких ПДВ на суму 1 908,00 грн.

Взаємовідносини між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Криптон" підтверджуються податковими накладними від 10 жовтня 2014 року на загальну суму 991,81 грн., з яких ПДВ на суму 165, 30 грн., від 10 жовтня 2014 року на загальну суму 9 345,00 грн., з яких ПДВ на суму 1 557,50 грн., оплатою товару, що посвідчується банківською випискою на підставі рахунків на оплату, приходними ордерами, накладними на товар, товарно-транспортною накладною, експрес- накладною, розрахунковою квитанцією на організацію перевезення вантажів.

10 грудня 2007 року позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГолденТелеком» укладено договір щодо отримання телекомунікаційних послуг, з 2015 року постачальником телекомунікаційних послух є Приватне акціонерне товариство «Київстар» по угоді про заміну сторони, за результатами виконання операцій між Товариством та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГолденТелеком» позивачеві надані податкові накладні від 31 жовтня 2014 року на загальну суму 9 899,76 грн., з яких ПДВ на суму 1 649,96 грн., від 31 жовтня 2014 року на загальну суму 9 899,76 грн., з яких ПДВ на суму 1 649,96 грн. Факт надання/отримання телекомунікаційних послуг підтверджується рахунками з деталізованою інформацією по ньому, особовим рахунком абонента (позивача).

Отриманні від зазначених контрагентів податкові накладні відображені в додатку №5 та реєстру отриманих податкових накладних до податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2014 року Товариства, що відображено в акті перевірки.

Як правильно встановили суди попередніх інстанцій підставою для прийняття інспекцією спірного повідомлення-рішення слугувало включення позивачем до складу податкового кредиту за жовтень 2014 року суми 90 479,84 грн., у зв'язку із не наданням та не декларуванням підприємствами-контрагентами своїх податкових зобов'язань за спірний період, відсутністю у АІС "Податковий блок" даних щодо сум податкових зобов'язань контрагентів позивача за листопад 2014 року (0,0 грн.).

Оцінюючи спірні правовідносини, суди попередніх інстанцій висновувалися на аналізі положень статті 1, частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пунктів 1.2, 2.1, 2.2, 2.15 Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24 травня 1995 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704, який зумовив висновок про те, що позивачем надані усі необхідні документи бухгалтерського та податкового обліку, які підтверджують його право на формування податкового кредиту.

Суд апеляційної інстанції вирішуючи спір зазначив, що договори укладені між позивачем та його контрагентами на момент розгляду справи є чинними, оскільки в судовому порядку недійсними не визнавались. Видані позивачу належно оформлені податкові накладні зареєстровані платниками податку на додану вартість на час здійснення господарських операцій, факт здійснення яких ніхто не спростував, не давали відповідачу підстав для висновку про завищення позивачем сум податкового кредиту та сум від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за жовтень 2014 року з податку на додану вартість, обставини щодо фактичності здійснення господарських операцій, на які платник податку посилається як на підставу формування податкового кредиту, у судовому засіданні доведені повністю.

За висновком суду апеляційної інстанції, якщо контрагент платника податку не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на віднесення сплачених сум податку на додану вартість до податкового кредиту та відшкодування податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо формування податкового кредиту, має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту та виконав законодавчі умови отримання такого відшкодування.

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність у позивача відповідних первинних документів як підстав для бухгалтерського обліку господарських операцій, якими зафіксовані факти їх здійснення, відповідно до частини першої та другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про необґрунтованість висновку податкового органу щодо завищення позивачем податкового кредиту на суму податку на додану вартість у розмірі 90 480,00 грн. за жовтень 2014 року та як наслідок цього безпідставність зменшення суми бюджетного відшкодування спірним податковим повідомленням - рішенням.

Доводи податкового органу щодо несплати контрагентами позивача податкового зобов'язання за господарськими операціями до бюджету є неприйнятними оскільки обов'язок такої сплати за конкретними операціями не встановлений, натомість сплаті підлягає сума визначена у межах звітного періоду за правилами пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, порушення визначення та сплати, якої відповідачем не доведене.

Суд визнає, що податковий орган по суті актом камеральної перевірки спромагається податок на додану вартість, як непрямий податок, перетворити на прямий.

Неприйнятним з точки зору належності та допустимості доказів є також посилання відповідача на систему співставлення, як внутрішньої програми податкового органу АІС «Податковий блок», оскільки на час спірних правовідносин, ця програма забезпечувала виключно внутрішнє користування.

Верховний Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційна скарга податкового органу залишається без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2015 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2016 року у справі №805/3500/15-а залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф. Ханова

Судді: І.А. Гончарова

І.Я. Олендер