Справа № 520/11744/18
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2019-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харківський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Панченко О.В.
розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом
Слобожанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова
до Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод"
про стягнення заборгованості;-
Ухвалою суду від 21.12.2018р. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі за позовом Слобожанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова до Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" про стягнення заборгованості.
Представником відповідача 10.01.2019р. отримано ухвалу про відкриття спрощеного провадження, однак правом надання відзиву проти позову відповідач не скористався.
Відповідно до ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:
Судом встановлено, що відповідач - Приватне акціонерне товариство "Харківський коксовий завод", є юридичною особою та зареєстрований як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в Слобожанському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м.Харкова.
Матеріалами справи підтверджено, що колишнім працівникам Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №1, 2 відповідно до п. "а", "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Так, відповідно розрахунків на підприємстві працювали наступні робітники: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_1. ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, яким призначено пенсію на пільгових умовах на підставі п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (а.с. 11, 13-17) та працівники: ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, яким призначено пенсію на пільгових умовах на підставі п. "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (а.с. 12, 19, 22-26).
Статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначені категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах. Зокрема, відповідно до пункту "а" цієї статті на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.
Згідно пункту 1 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26 червня 1997 року №400/97-ВР (далі - "Закон №400/97-ВР"), платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є: суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.
Збір на обов'язкове державне пенсійне страхування платники збору сплачують до Пенсійного фонду у порядку, визначеному законодавством України (ст. 3 Закону №400/97-ВР).
Відповідно ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Згідно з абз. 4 п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України), вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком.
Отже, відповідач зобов'язаний відшкодувати органам Пенсійного фонду України суми фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
Порядок відшкодування витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах встановлено Інструкцією "Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України", затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19 грудня 2003 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України №64/8663 від 16.01.2004 р. (в подальшому Інструкція №21-1).
Положеннями пункту 6.2 Інструкції №21-1 передбачається, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".
Згідно з положеннями п.6.4, п. 6.5. Інструкції №21-1, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.
Однак, станом на момент подачі даного позову відповідачем не оскаржувалися розрахунки за період з вересня по листопад 2018 року, та борг не є сплаченим у розмірі 391693,22 грн.
Пунктом 6.7 Інструкції №21-1 визначено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
Судом встановлено, що у визначений законодавством термін, відповідач не сплатив визначену у розрахунках суму фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій колишнім працівникам відповідача за Списком №1, 2, внаслідок чого утворилася заборгованість у загальному розмірі 391693,22 грн., що підтверджується розрахунком (а.с.7). Доказів самостійної сплати вказаної суми боргу відповідачем до суду не надано.
Таким чином, на момент розгляду справи, сума заборгованості Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" складає 391693,22 грн. за період з вересня по листопад 2018р., не погашена та підлягає стягненню у примусовому порядку.
Згідно із ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Отже, підстави для стягнення з відповідача витрат зі сплати судового збору на користь Слобожанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова у спірних правовідносинах відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст. 243, 246, 255, 263, 293, 295, 297, п. 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Адміністративний позов Слобожанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова до Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" про стягнення заборгованості, - задовольнити.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення у відповідності до ст. 295 цього Кодексу. Або в порядку, передбаченому п.15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Другий окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Панченко