Справа № 640/20613/18
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Земляної Г.В., Ісаєнко Ю.А., при секретарі - Бродацькій І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 грудня 2018 року в адміністративній справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про заміну сторони виконавчого провадження ВП № 48515363, відкритого з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Кулініч А.С. від 09.09.2014 року № 206, заінтересовані особи: Дніпровський районний відділ Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління у м. Києві, публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ

04 грудня 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» (надалі за текстом - «ТОВ «УФК») звернулась до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Названа заява вмотивовано тим, що 09 жовтня 2018 року між заявником та акціонерним товариством «ОТП Банк» укладено Договір про відступлення прав вимоги № 09/10/18.

Відповідно до умов вказаного договору право вимоги виконання боргових зобов'язань за кредитним договором № CL-307/174/2008 від 01.08.2008 укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 перейшло до ТОВ «УФК».

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 грудня 2018 року у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «УФК», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, не повне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати вказане судове рішення та постановити нове, яким задовольнити заяву про заміну сторони виконавчого провадження.

Так, ТОВ «УФК» зазначає, що на теперішній час ПАТ «ОТП Банк» вже позбавлено можливості користуватися своїми правами в якості стягувача у виконавчому провадженні оскільки змінився кредитор у зобов'язанні.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, дійшов висновку, що заміна сторони виконавчого провадження відбувається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, а в даному випадку не було здійснено розгляду в суді першої інстанції, оскільки виконавче провадження ґрунтується не на рішенні суду, а на виконавчому написі нотаріуса.

Судова колегія підтримує правову позицію Окружного адміністративного суду міста Києва.

Як вбачається з матеріалів справи, 09 вересня 2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кулініч А.С. вчинений виконавчий напис № 206, яким запропоновано задовольнити вимоги ПАТ «ОТП Банк» у розмірі 105 160,32 грн. за рахунок коштів, отриманих від реалізації автомобіля марки HONDA, модель ACCORD 2.0, 2008 року випуску, тип легковий, шасі № НОМЕР_1, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Відповідно до Договору про відступлення прав вимоги № 09/10/18 від 09.10.2018 року право вимоги виконання боргових зобов'язань за кредитним договором № CL-307/174/2008 від 01.08.2008 укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 перейшло до ТОВ «УФК».

04.12.2018 року Окружний адміністративний суд міста Києва одержав від ТОВ «УФК» заяву про заміну сторони виконавчого провадження.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 15 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII (надалі за текстом - «Закон № 1404-VIII») визначено, що стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ, а боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення.

Згідно частини 5 Закону № 1404-VIII у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини 1 ст. 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Виходячи з буквального тлумачення наведеної правової норми КАС України адміністративний суд наділений повноваженнями щодо заміни сторони виконавчого провадження лише у разі, якщо він розглядав справу як суд першої інстанції.

Водночас, у даній правовій ситуації виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису нотаріуса, тобто Окружний адміністративний суд м. Києва не вирішував питання щодо звернення стягнення на предмет застави.

З огляду на викладене слід погодитись з висновком суду попередньої інстанції про те, що підстави для заміни сторони виконавчого провадження в порядку ст. 379 КАС України відсутні.

Помилковим є посилання скаржника на те, що згідно пункту 5 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 3 від 13.12.2010 р. «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час виконання виконавчих написів нотаріуса.

Рішення дії чи бездіяльність державного виконавця прийняті (вчинені, допущені) під час виконання виконавчого напису нотаріуса не є предметом спору у цій справі.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, ч. 1 ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 312, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 грудня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 24 січня 2019 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя Г.В.Земляна

суддя Ю.А.Ісаєнко