Справа № 461/7449/17
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/4538/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської міської ради на рішення Галицького районного суду м. Львова від 25 жовтня 2018 року, головуючий суддя - Городецька Л.М., ухвалене о 16 год. 05 хв. у м. Львові, повний текст якого складено 26.10.2018 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради про визнання протиправними дій та зобов»язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2017 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Львівської МР, Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської МР, в якому просив визнати протиправною відмову управління земельних ресурсів департаменту містобудування Львівської міської ради щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1, викладену у листі №2403-2476 від 05.05.2017 року; зобов»язати Львівську міську раду розглянути на сесії ради і вирішити відповідно до норм Земельного кодексу України питання щодо надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку на АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що управління земельних ресурсів департаменту містобудування Львівської міської ради діяло не в межах наданих йому повноважень та перевищило їх, а Львівська міська рада проявила протиправну бездіяльність.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 25 жовтня 2018 року адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправною відмову управління земельних ресурсів департаменту містобудування Львівської міської ради щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1; зобов»язано Львівську міську раду розглянути на черговій сесії Львівської міської ради питання щодо надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку на АДРЕСА_1; в решті вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, Львівської міська рада оскаржило його в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом попередньої інстанції не досліджено питання цільового використання земельної ділянки, невідповідність місця розташування земельної ділянки генеральному плану населеного пункту та містобудівної документації.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав подану апеляційну скаргу, вважає оскаржене рішення суду незаконним та протиправним та повністю підтримав доводи, зазначені у своїй апеляційній скарзі.

Позивач заперечив проти апеляційної скарги, вважає оскаржене рішення суду законним та обґрунтованим та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1, що підтверджується Витягом про державну реєстр рацію прав, виданого обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 20.06.2012 року, номер витягу 34561049 (а.с. 20).

Підставою для виникнення у позивача права власності на вказаний вище будинок стала постанова Львівського окружного адміністративного суду у справі №2а-2327/10/1370 від 19 травня 2010 року (а.с. 15-18).

Предметом спору у даній справі є питання щодо виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, який знаходиться на АДРЕСА_1.

Міською адміністрацією Львівської міської ради народних депутатів 05.07.1994 року видано розпорядження №990 «Про надання спільному українсько-австрійському підприємству «Галінвест» в постійне користування земельної ділянки на АДРЕСА_1 та дозволу проектування і будівництво житлових котеджів» (а.с.7), на підставі чого 03.08.1994 року СУАП "Галінвест" Львівською міською народних депутатів видано Державний акт, серія - ЛВ №504050001 на право постійного користування земельною ділянкою площею 0,32 га. для будівництва житлових котеджів на АДРЕСА_1 (а.с. 8-11).

10.02.1999 року між СУАП «Галінвест» (підрядчиком) та ОСОБА_1 (інвестором) укладено інвестиційний контракт про будівництво котеджу на АДРЕСА_1 та передачу котеджу у власність позивача (а.с. 12-13).

02.11.2001 року Львівським бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт на буд. №1-А на АДРЕСА_1. 08.04.2002 року наказом №1610/253-07 директора департаменту землеустрою та планування забудови міста Львівської міської ради затверджено Акт державної технічної комісії про готовність до експлуатації котеджу на АДРЕСА_1, збудованого СП «Галінвест».

23.06.2016 року відділом Держгеокадастру у м. Львові надана довідка №31-1323-0.2-4910/9-16АП про те, що земельна ділянка площею 0,32 га на АДРЕСА_1 перебуває у постійному користуванні ТзОВ СУАП "Галінвест" та відноситься до земель житлової та громадської забудови (а.с. 21).

08.07.2016 року ТзОВ СУАП «Галінвест» нотаріально посвідченою заявою надало згоду на вилучення з його користування земельної ділянки площею 0,32 га. на АДРЕСА_1 у зв»язку з набуттям позивачем права власності на буд. АДРЕСА_1 (а.с. 24).

17 жовтня 2016 року позивач повторно звернувся до Львівської міської ради із заявою (реєстраційний № 3-Х-63421/АП-2403) про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1.

Проте, 05 травня 2017 року листом № 2403-2476 управління земельних ресурсів департаменту містобудування Львівської міської ради (а.с. 25) позивача повідомило, що питання надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 не може бути вирішено. Мотивами такого листа було те, що на підставі звернення та поданих документів управлінням підготовлено проект ухвали «Про надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на АДРЕСА_1». В процесі візування зазначеного проекту ухвали юридичним департаментом встановлено зауваження, що враховуючи постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19.05.2010 року стороною у вказаній справі не виступала ЛМР, а відтак питання про проведення державної реєстрації права власності на об»єкт нерухомості розміщеного на земельній ділянці, що перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Львова, відбулося без участі ЛМР. З урахуванням викладеного, юридичний департамент вважає недоцільним прийняття ЛМР ухвали «Про надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на АДРЕСА_1».

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано доказів належного розгляду заяви позивача від 17.10.2016 року з дотриманням вимог Закону України «Про місцеве самоврядування».

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Як встановлено частиною 1 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до частин 6 і 7 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об»єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Матеріалами справи підтверджується, що заява позивача від 17 жовтня 2016 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1, не була вирішена на пленарному засіданні Львівської міської ради.

Колегія суддів звертає увагу, що вирішення заяви позивача повинно було відбуватись в порядку визначеному Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», тобто на пленарному засіданні ЛМР, адже саме такий спосіб прийняття рішення про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки передбачений законодавством і саме прийняття рішення в такий спосіб свідчитиме про прозорість і ясність дій органу місцевого самоврядування.

А покликання Управління земельних ресурсів, як на підставу для відмови позивачу виготовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, на те, що ЛМР не була стороною у справі №2а-2327/10/1370, за результатами якої Львівським окружним адміністративним судом 19.05.2010 року винесено рішення про зобов»язання ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» та реєстратора провести державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на індивідуальний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, є незаконним.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки відповідачем не надано доказів належного розгляду заяви позивача від 17.10.2016 року з дотриманням вимог Закону України «Про місцеве самоврядування», то позовні вимоги є частково підставними та обґрунтованими.

В іншій чатсині рішення суду першої інстанції не оскаржується.

У відповідності до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Львівської міської ради залишити без задоволення, а рішення Галицького районного суду м. Львова від 25 жовтня 2018 року у справі №461/7449/18 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 243 КАС України - з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
В. В. Святецький

Повний текст постанови складено 25.01.2019 року.