Справа № 159/5191/18
Суддя: Наваляний Т. Д.
Дата ухвалення: 2019-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 рокум. КовельСправа № 159/5191/18

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Наваляного Т.Д.,

з участю секретаря Спасюк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП у Київській області ДПП України ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 27.09.2018, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора УПП у Київській області ДПП України ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 27.09.2018. В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказує, що постановою відповідача від 27.09.2018 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Як вбачається з вказаної постанови, суть правопорушення полягає в тому, що він, 27.09.2018 о 02 год. 20 хв. на автодорозі М-07 керував автомобілем марки «Рено», держаний номерний знак НОМЕР_1 та перевозив негабаритний вантаж на укомплектованому автомобілі, чим порушив п.п.22.5 ПДР України вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП України. Вважає оскаржувану постанову незаконною, оскільки інспектором поліції неправомірно притягнуто його до адміністративної відповідальності. Просив скасувати постанову відповідача від 27.09.2018 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП.

Відповідно до положень ч.5 ст. 262 КАС України вказана адміністративна справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою суду від 11.10.2018 відкрито провадження у справі за даним позовом. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов протягом пятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач відзив на позов не подав.

Оскільки розгляд справи відбувався у відсутності учасників справи на підставі наявних доказів, тому у відповідності до ч.4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов наступного висновку.

З постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимісерії НК № 297137 від 27.09.2018, слідує, що ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він, 27.09.2018 о 02 год. 20 хв. на автодорозі М-07 керував автомобілем марки «Рено», держаний номерний знак НОМЕР_1 та перевозив негабаритний вантаж на не укомплектованому автомобілі, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП. Вказаною постановою на позивача накладено стягнення у виді штрафу в сумі 510 гривень.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 9 КУпАП визначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Стаття 132-1 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за порушення правил проїзду великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами.

Відповідно до п. 22.5 ПДР України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 38 т (на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - до 40 т; для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», зазначено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31.12.1993 № 1094.

Згідно п. 4 «Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», затвердженого постановою КМУ від 18.01.2001 року № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі виданого перевізникові Державтоінспекцією за наявності погодження з дорожніми, комунальними, залізничними та іншими підприємствами і організаціями дозволу, в якому визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів.

Згідно п.17 вищевказаних Правил великогабаритні та великовагові транспортні засоби повинні бути укомплектовані таким обладнанням: не менш як двома противідкотними упорами для додаткової фіксації коліс автомобіля-тягача та кожного з причепів у разі вимушеної зупинки; знаком «Обїзд перешкоди з лівого боку» та знаком «Обїзд перешкоди з правого боку» діаметром по 600 міліметрів кожний, виготовленими із світловідбивного матеріалу відповідно до вимог стандартів; вісьмома конусами з горизонтальними світловідбивними смугами білого та червоного кольору, розташованими почергово (висота конусів -600 міліметрів, ширина білих та червоних смуг -150 міліметрів);жорстким буксиром;миготливим ліхтарем червоного кольору або знаком аварійної зупинки;комплектом ланцюгів протиковзання (в період з 1 жовтня до 1 квітня);жилетом оранжевого кольору із світловідбивними елементами;не менш як одним проблисковим маячком оранжевого кольору з автономним живленням.

Відповідно до копії дозволу на участь в дорожньому русі, транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, № 752 НГ, виданого Департаментом патрульної поліції відділом безпеки дорожнього руху Управління безпеки дорожнього руху, було погодження проїзд автомобіля марки «Рено», державний номерний знак НОМЕР_1 з причіпом та вантажем по визначеному маршруту. Дія дозволу з 24.09.2018 по 07.10.2018. Згідно вказаного дозволу, дозволено перевозити вантаж - трактор довжиною 17,50 м., шириною 3,20 м., висотою 4,49 м., загальною вагою автопоїзду 40,00 т., з навантаженням на найбільш навантажені вісь 11 т., без автомобіля супроводження.

Крім того, як вбачається з копії подорожнього листа № 064553 вантажного автомобіля в міжнародному сполученні від 17.09.2018, автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1, державний номерний знак НОМЕР_1 по маршруту Україна-Франція-Україна, автомобіль перебував в технічно справному стані.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 131-1 КУпАП, за яке постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 25.09.2018 накладено адміністративне у вигляді штрафу.

Разом з тим, жодних доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, які підтверджують порушення позивачем ПДР України, тобто наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП та правомірність прийняття оскаржуваної постанови (в тому числі доказів відео фіксації, яким би було зафіксовано правопорушення) відповідачем до постанови про накладення адміністративного стягнення не долучено та суду не надано.

При винесенні оскаржуваної постанови відповідач не вжив всіх заходів для всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 2 ст. 77 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача.

Оскільки відповідачем в порушення вимог ч.2 ст. 77 КАС України не надано жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, а судом таких обставин не встановлено, тому вина відповідача не може вважатись доведеною.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що оскаржувана постанова винесена без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, за яке законом передбачено адміністративну відповідальність, як і не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення такого правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є законними і обґрунтованими, а постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 8, 9, 19, 25, 77, 194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, на підставі ст. ст. 245, 251, 280 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 297137 від 27.09.2018, винесену інспектором УПП у Київській області ДПП України ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 132-1 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в сумі 510 гривень, а провадження у справі закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_3