Справа № 463/5576/18
Суддя: Леньо С. І.
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

23 січня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова
в складі: головуючого судді Леньо С.І
з участю секретаря Станько Р.О.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові питання про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, Інспектора взводу 1 роти батальйону 3 управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Мончука Назара Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВР №169687 від 05 вересня 2018 року та закрити провадження у справі.
Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 30.10.2018р. вказаний позов задоволено. Скасовано постанову серії ВР № 169687 у справі про адміністративне правопорушення від 05 вересня 2018 року відносно ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

При пред'явленні даного позову представник позивача в такому зазначила, що орієнтовний розмір витрат на правову дорогу, які позивач очікує понести становить 1500 грн.

30.10.2018 року представник позивача надала суду розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, які становлять 1500 грн., а також доказ їх сплати, які одночасно направлені відповідачу.

У зв'язку з цим, питання про розподіл судових витрат судом не вирішувалось під час ухвалення рішення суду і відповідно до положень ч. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд з власної ініціативи поставив на вирішення питання про ухвалення додаткового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Повноважний представник позивача в судовому засіданні підтримала ініціативу суду про необхідність ухвалення додаткового рішення та крім цього зазначила, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 грн. є розумно обраховані, відповідають характеру правовідносин та обсягу виконаних робіт і тому підлягають до стягнення в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про дату, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Скерував до суду клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, оскільки за обставинами справи, позивач оскаржував постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн., тоді як витрати на професійну правничу допомогу більш ніж в п'ять разів перевищують суму штрафу. Крім того, дана справа є справою незначної складності, а за змістом позовної заяви її вирішення не впливає на репутацію позивача і така справа не ініційована ним через публічний інтерес. Згідно положень ч. 3 ст. 252 КАС України, його неявка не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу та крім цього, зменшення розміру таких витрат з огляду на наступне.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати, а згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом частини третьої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з пунктами 6, 7 статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п'ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Під час розгляду адміністративної справи № 826/856/18 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що з аналізу положень статті 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов'язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п'ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Зокрема, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов'язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз'яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов'язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов'язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов'язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно матеріалів справи, професійна правнича допомога надана позивачу на підставі договору № 0005-ап про надання правової (правничої) допомоги від 02.08.2018р. (а.с.8), за умовами якого адвокат відповідно до узгоджених сторонами доручень надає замовнику консультації та юридичні послуги щодо захисту інтересів останнього «…» в судах «…»; представляє замовника з усіма правами, які надано законом позивачу «…»; представляє інтереси замовника в судах «…».

Відповідно до розрахунку розміру професійної правничої допомоги (а.с.21) та акту наданих послуг (а.с.22), правнича допомога складалась з юридичної консультації та правового аналізу наявних доказів, тривалістю 0,5 год. та вартістю 300 грн.; аналізу законодавства та судової практики, тривалістю 0,5 год. та вартістю 300 грн.; написання, підготовка, копіювання, зшивання та надсилання позовної заяви з додатками до суду тривалістю 1,5 год. та вартістю 900 грн., а загальною вартістю - 1500 грн. Вказана сума оплачена на рахунок адвокатського об'єднання згідно квитанції від 30.10.2018р. (а.с.23).

Разом з тим, послуга з підготовки, копіювання, зшивання та надсилання позовної заяви із додатками до суду не мають впливу на хід розгляду справи, не потребують спеціальних професійних навиків і як наслідок, не є видом правової допомоги та крім цього, така послуга не передбачена договором про надання професійної правничої допомоги, укладеним між позивачем та адвокатським об'єднанням.

Відносно послуги правового аналізу наявних доказів, у розрахунку та акті не зазначено детального опису робіт, виконаних адвокатом і не зазначено які саме докази аналізувались у справі, при тому при поданні позовної заяви, як і під час розгляду справи по суті, представник позивача взагалі не надав суду жодного доказу, окрім як постанови судді Личаківського районного суду м. Львова від 26.09.2018р. у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Разом з тим, в мотивах позову відсутнє будь-яке посилання на обставини, встановленні таким судовим рішенням, що свідчить про те, що при правовому аналізі доказів така постанова адвокатом не досліджувалась.

Щодо послуги з аналізу законодавства та судової практики, то така не лише не передбачена договором про надання професійної правничої допомоги, а взагалі, не може вважатись видом професійної правничої допомоги, оскільки адвокат, виходячи зі змісту п. 4 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», під час здійснення адвокатської діяльності зобов'язаний самостійно підвищувати свій професійний рівень, а не аналізувати законодавство і судову практику на підставі договору безпосередньо при наданні правової допомоги клієнту.

Вказане свідчить про те, що наданий представником позивача розрахунок витрат на професійну правничу допомогу не може вважатись належним доказом розміру суми, яка заявлена представником позивача до стягнення.

Крім того, як уже зазначалось вище, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Виходячи зі змісту п. 6 ч. 6 ст. 12 КАС України, дана справа віднесена законодавцем до категорії справ незначної складності, де в головній мірі, обов'язок доказування правомірності свого рішення, згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, покладається на відповідача, а за мотивами позову, предметом оскарження є постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 255 грн.

В сукупності, всі ці обставини свідчать про те, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є явно неспівмірним із складністю справи, витраченим адвокатом часом, обсягом наданих послуг та значенням справи для позивача, не говорячи вже про те, що відносно останнього критерію сторона позивача взагалі не зазначила яким чином розгляд такої справи вплине на репутацію позивача.

Враховуючи те, що правова допомога позивачу все ж таки надавалась, позовна заява складена та підписана адвокатом, а рішенням суду ухвалено на користь позивача, на думку суду розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає зменшенню до суми 300 грн., яка буде співмірною по відношенню до обставин, визначених у ч. 5 ст. 134 КАС України та яка відповідатиме характеру і обсягу узгодженими між сторонами і фактично наданими адвокатом послугами.

Крім того, при зменшенні розміру витрат на професійну правничу допомогу до такої суми суд враховує узгоджену сторонами вартість 1 години роботи адвоката, яка становить 600 грн., і виходячи з встановлених обставин, час, витрачений адвокатом на надання правової допомоги не міг перевищувати 0,5 год., при тому що згідно акту наданих послуг, правовими, відповідно до згаданих вище висновків, можуть вважатись лише послуги юридичної консультації та написання позовної заяви.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 132, 134, 139, 252 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Ухвалити додаткове рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, Інспектора взводу 1 роти батальйону 3 управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Мончука Назара Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (79053, м. Львів, вул. Перфеського, 19) на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 300 грн.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному ст. ст. 272, 286, пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: Леньо С.І