Справа № 826/3520/16
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

24 січня 2019 року м. Київ№ 826/3520/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючої судді Добрівської Н.А.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомМалого приватного підприємства «Феон»
доУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» Ожго Євгенія Вікторовича
провизнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Мале приватне підприємство «Феон» (далі по тексту - позивач, МПП «Феон») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» Ожго Євгенія Вікторовича (далі по тексту - відповідач Уповноважена особа Фонду), в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду щодо ненадання відповіді на лист Малого приватного підприємства «Феон» №19/10-02 від 19 жовтня 2015 року;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» Ожго Євгенія Вікторовича внести вимоги Малого приватного підприємства «Феон» в сумі 3 822 542,94 грн до реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк».

В обґрунтування позовних вимог Мале приватне підприємство «Феон» послалося на те, що між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Укргазпромбанк» (далі по тексту - ПАТ «Укргазпромбанк») укладено договорів банківського рахунку №2096, відповідно до умов якого Банк відкриває позивачу поточний рахунок у погоджених між Банком та позивачем валютах (гривня та/або іноземна) та зобов'язується приймати й здійснювати операції за таким рахунком відповідно до законодавства України та умов цього договору. Договір є укладеним на невизначений строк та діє з дати його підписання і до його розірвання.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 07 квітня 2015 року №217 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 07 квітня 2015 року №70 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Укргазпромбанк», згідно з яким з 08 квітня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Укргазпромбанк» - Ожга Євгенія Вікторовича строком з 08 квітня 2015 року по 07 липня 2015 року включно. В подальшому строк здійснення тимчасової адміністрації було продовжено до 07 серпня 2015 року.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 14 вересня 2015 року №602 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 14 вересня 2015 року №168 «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким у Банку запроваджено процедуру ліквідацію та делеговано повноваження ліквідатора Ожгу Євгенію Вікторовичу строком на 2 роки з 15 вересня 2015 року до 14 вересня 2017 року.

19 вересня 2015 року в офіційному друкованому виданні «Голос України» № 174 (6178) опубліковано оголошення про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ «Укргазпромбанк».

20 жовтня 2015 року позивачем на адресу відповідача надіслано заяву про визнання його кредитором №19/10-02 від 19 жовтня 2015 року, в якій позивач просив включити його до реєстру кредиторів ПАТ «Укргазпромбанк» із майновими вимогами в обсязі 3 822 542,94 грн з наданням вимогам черговості, встановленої Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Листом від 08 лютого 2016 року за вих. №250 відповідач відмовив позивачу у включенні його до реєстру кредиторів банку, вважаючи, що позивачем пропущено 30-денний строк заявлення кредиторських вимог, оскільки заява позивача надійшла до відповідача після 19 жовтня 2015 року.

На думку позивача, бездіяльність відповідача, яка полягає у ненаданні відповіді на лист позивача №19/10-02 від 19 жовтня 2015 року є протиправною, у зв'язку з чим просив зобов'язати відповідача внести його вимоги до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Укргазпромбанк».

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача у відзиві на позовну заяву зазначив, що 19 вересня 2015 року у газеті «Голос України» №174 (6178) було розміщено оголошення про відкриття ліквідаційної процедури ПАТ «Укргазпромбанк» з зазначенням строку 30 днів з дня публікації оголошення для подання заяв кредиторів, тобто, останнім днем подачі заяви про визнання кредиторами банк, як вказав представник відповідача, є 19 жовтня 2015 року.

В той же час, заява про визнання кредитором ПАТ «Укргазпромбанк» МПП «Феон» надійшла на адресу відповідача 20 жовтня 2015 року, тобто після закінчення строку прийому заяв кредиторів.

У зв'язку з чим представник відповідача вважає, що позивача правомірно не включено до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Укргазпромбанк», а тому, на його думку, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 березня 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Розпорядженням керівника апарату Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 жовтня 2017 року №7362 адміністративна справа №826/3520/16 передана на повторний автоматичний розподіл справ між суддями.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 жовтня 2017 року для розгляду адміністративної справи №826/3520/16 визначено суддю Окружного адміністративного суду міста Києва Добрівську Н.А.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 грудня 2017 року адміністративна справа №826/3520/16 прийнята до провадження суддею Добрівською Н.А. та призначена до судового розгляду.

Разом з тим, 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесені зміни до Кодексу адміністративного судочинства України шляхом викладення його в новій редакції.

Пунктом 10 підпункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядається за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку з наведеним, розгляд даної справи продовжується судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 15 грудня 2017 року.

В судовому засіданні 31 січня 2018 року представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив у їх задоволенні відмовити.

Враховуючи наявну в матеріалах справи відповідної письмової заяви представників сторін та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, згідно з частиною 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України, прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

02 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Укргазпромбанк» та Малим приватним підприємством «Феон» укладено договір банківського рахунку №2096, відповідно до умов якого Банк відкриває Клієнту поточний рахунок у погоджених між сторонами Договору валютах (гривня та/або іноземна) та зобов'язується приймати та здійснювати операції за рахунком відповідно до законодавства України і умов Договору.

У відповідності до пункту 7.5 Договору, договір є укладеним на невизначений строк, діє з дати його підписання сторонами і до його розірвання.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 07 квітня 2015 року № 217 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 07 квітня 2015 року №70 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Укргазпромбанк», згідно з яким з 08 квітня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Укргазпромбанк». Уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Укргазпромбанк» призначено Ожга Євгенія Вікторовича. Тимчасову адміністрацію в ПАТ «Укргазпромбанк» запроваджено строком на 3 місяці з 08 квітня 2015 року по 07 липня 2015 року включно. (http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/113-ukrgazprombank/1859-1211-oholoshennya-pro-zaprovadgennya-tymchasovoi-administracii-ta-pryznachennya-upovnovagenoi-osoby-fondu-v-pat-ukrhazpromban)

09 липня 2015 року на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб опубліковано оголошення про те, що з метою забезпечення збереження активів неплатоспроможного банку ПАТ «Укргазпромбанк», запобігання втрати майна та збитків банку і Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, керуючись частиною четвертою статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду прийняла рішення № 128 від 06 липня 2015 року про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Укргазпромбанк» до 07 серпня 2015 року включно та продовження повноважень уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Укргазпромбанк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ожга Євгенія Вікторовича до 07 серпня 2015 року включно. (http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/113-ukrgazprombank/2041-1414-oholoshennya-pro-prodovgennya-tymchasovoi-administracii-v-pat-ukrhazprombank)

12 серпня 2015 року на офіційному Фонду гарантування вкладів фізичних осіб опубліковано оголошення про те, що на підставі частини десятої статті 41 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 07 серпня 2015 року № 148 про припинення тимчасової адміністрації в ПАТ «Укргазпромбанк». (http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/113-ukrgazprombank/2150-1524-oholoshennya-pro-prypynennya-tymchasovoi-administracii-v-pat-ukrhazprombank)

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 14 вересня 2015 року № 602 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 14 вересня 2015 року № 168, «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з даним рішенням розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» з 15 вересня 2015 року до 14 вересня 2017 року, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Укргазпромбанк», визначені статтями 37, 38, 48, 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту управління активами Ожго Євгенію Вікторовичу строком на 2 роки з 15 вересня 2015 року до 14 вересня 2017 року включно.

При цьому, як вбачається з наданої суду ксерокопії витягу з газети «Голос України» №174 (6178) субота, 19 вересня 2015 року, у вказаному випуску опубліковано оголошення наступного змісту: «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повідомляє: відповідно до постанови Правління Національного банку України від 14 вересня 2015 року № 602 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 14 вересня 2015 року № 168, «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з даним рішенням розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» з 15 вересня 2015 року до 14 вересня 2017 року, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Укргазпромбанк» Ожгу Євгенію Вікторовичу строком на 2 роки з 15 вересня 2015 року до 14 вересня 2017 року включно.

Крім того, у вказаному оголошенні повідомлено, що вимоги кредиторів прийматимуться протягом 30 днів з дня опублікування даного оголошення в газеті «Голос України» за адресою: Дніпровська набережна, буд. 13, місто Київ, 02098, 0 800 308 108; www.fg.gov.ua.

У відповідності до наданої суду копії заяви МПП «Феон» про визнання кредитором за вих. №19/10-02 від 19 жовтня 2015 року, адресованої Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укргазпромбанк» Ожго Є.В., позивач повідомив відповідача про кредиторські вимоги до ПАТ «Укргазпромбанк», що походять з договору банківського рахунку, укладеного між МПП «Феон» та Публічним акціонерним товариством «Укргазпромбанк» у місті Києві 02 грудня 2013 року на суму грошових коштів у розмірі 3 822 542,94 грн та просив включити Мале приватне підприємство «Феон» до реєстру кредиторів ПАТ «Укргазпромбанк» із майновими вимогами в обсязі згідно цієї заяви з наданням вимогам черговості, встановленої Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», перерахувати суму визнаних кредиторських вимог на вказаний у заяві рахунок та повідомити про результати розгляду цієї заяви.

Вказана заява була надіслана засобами поштового зв'язку цінним листом з описом вкладення 20 жовтня 2015 року, про що свідчить надана суду копія опису вкладення №13604520 та копія фіскального чеку КМД УДППЗ «Укрпошта» Київ 210 №520 від 20 жовтня 2015 року.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укргазпромбанк» Ожго Є.В. листом від 08 лютого 2016 року за вих. №250 повідомив МПП «Феон» про відсутність правових підстав для включення кредиторських вимог підприємства на підставі заяви від 19 жовтня 2015 року №19/10-02 до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Укргазпромбанк» у зв'язку з пропуском строку звернення з такою заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, Окружний адміністративний суд міста Києва виходить з наступного.

Так, у відповідності до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Абзацом 2 пункту 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у цьому Кодексі термін публічно - правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Під суб'єктом владних повноважень розуміється орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Крім того, частиною 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено справи у публічно - правових спорах, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Так, згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно - правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Тобто, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника.

Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. Спір є приватноправовим також у тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Тобто, адміністративними судами можуть розглядатися вимоги про визнання протиправними дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, проте, лише у випадку, якщо Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснює у даних правовідносинах публічно - владні управлінські функції і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

При цьому, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, установлених цим Законом. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, зокрема, здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження всіх або частини активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку (пункт 8 частини 2 статті 4 цього Закону).

Наведене в сукупності свідчить про те, що основні функції Фонду мають як владний характер, зокрема щодо врегулювання правовідносин у сфері банківської діяльності, так і такі, що не містять владної складової, а спрямовані на здійснення процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків.

При цьому, суд звертає увагу, що у розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI неплатоспроможним є банк, щодо якого Національний банк України прийняв рішення про віднесення його до категорії неплатоспроможних у порядку, передбаченому Законом України «Про банки та банківську діяльність» від 07 грудня 2000 року № 2121-III. Ліквідацією банку є процедура припинення функціонування банку як юридичної особи відповідно до законодавства (пункти 6 і 8 частини 1 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI).

Згідно частин 1, 3 статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, а виконавча дирекція Фонду у цей же строк призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду (кілька уповноважених осіб Фонду), якій Фонд делегує всі або частину своїх повноважень тимчасового адміністратора. Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання (частина 5 статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Протягом 15 днів, але не пізніше строків, установлених Фондом, керівники банку забезпечують передачу уповноваженій особі Фонду печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей банку, а також протягом трьох днів - передачу печаток і штампів бухгалтерської та іншої документації банку. На період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності Фонду та уповноваженій особі Фонду в межах повноважень, установлених цим Законом та делегованих Фондом, і діють у визначених Фондом/уповноваженою особою Фонду межах та порядку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що з моменту запровадження у банку тимчасової адміністрації Фонд набуває повноваження органів управління та контролю банку з метою реалізації покладених на нього чинним законодавством функцій. При цьому банк зберігає свою правосуб'єктність юридичної особи та відповідного самостійного суб'єкта господарювання до завершення процедури його ліквідації та внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Такий правовий статус Фонду, визначений Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI, дає підстави для висновку про те, що Фонд як юридична особа публічного права може бути суб'єктом як публічно-правових, так і приватноправових правовідносин. При цьому в приватноправових відносинах, якими є здійснення функцій органу управління банку, у якому запроваджено тимчасову адміністрацію, чи банку, який ліквідується, Фонд не здійснює функцій суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України.

Більш того, суд звертає увагу на те, що визначений статтею 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI правовий статус Фонду, відповідно до якої він є, зокрема, юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні, - не впливає на правовий статус банку, в якому запроваджено тимчасову адміністрацію або щодо якого розпочато процедуру ліквідації, оскільки Фонд розпоряджається майном такого банку від імені останнього й у межах виконання покладених на нього законодавством функцій щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та не здійснює в цій частині жодних владних управлінських функцій.

В той же час, суд вважає за доцільне зазначити, що у відповідності до пункту 17 частини 1 статті 2 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI уповноваженою особою Фонду є працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Згідно з частинами 1, 2, 4, 5 статті 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року №4452-VI, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет.

Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті «Урядовий кур'єр» або «Голос України» не пізніше ніж через сім днів з дня початку процедури ліквідації банку.

Фонд у семиденний строк з дня початку процедури ліквідації банку розміщує оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку відповідно до частини третьої цієї статті, в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів.

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

У разі призначення уповноваженої особи Фонду, якій делеговано Фондом повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють про свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду.

Повноваження уповноваженої особи Фонду щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів та внесення змін до цього реєстру визначені у пункті 3 частини 1 статті 48 Закону України від 23 лютого 2012 року №4452-VI.

Повноваження Фонду як ліквідатора, що закріплені у частині 1 статті 48 Закону України від 23 лютого 2012 року №4452-VI, збігаються за змістом із повноваженнями розпорядника майна у справі про банкрутство, які закріплені у частині 3, 5 статті 22 Закону України від 14 травня 1992 року №2343-XII «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі по тексту - Закон України від 14 травня 1992 року№2343-XII).

Відповідно до частини 1 статті 52 Закону України від 23 лютого 2012 року №4452-VI кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів. У четвертій черзі задовольняються грошові вимоги щодо вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що оскільки лише Фонду за законом доручено забезпечувати відновлення платоспроможності банку або підготовку його до ліквідації, а спірні правовідносини випливають з укладених між банком і фізичною особою договорів, уповноважена особа Фонду та Фонд діють як представники сторони договірних відносин.

Судом встановлено, що Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» Ожгу Є.В. делеговано повноваження щодо складення реєстру акцептованих кредиторів, що свідчить про наявність в останнього повноважень в частині прийняття вимог кредиторів Банку або відмови у їх прийнятті.

Системний аналіз наведених нормативних приписів та встановлених судом обставин дозволяє суду дійти висновку, що з моменту запровадження у банку тимчасової адміністрації Фонд (Уповноважена особа Фонду) набуває повноваження органів управління та контролю банку з метою реалізації покладених на нього чинним законодавством функцій. При цьому банк зберігає свою правосуб'єктність юридичної особи та відповідного самостійного суб'єкта господарювання до завершення процедури його ліквідації та внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Такий правовий статус Фонду, визначений Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», дає підстави для висновку про те, що Фонд як юридична особа публічного права може бути суб'єктом як публічно-правових, так і приватноправових правовідносин. При цьому в приватноправових відносинах, якими є здійснення функцій органу управління банку, у якому запроваджено тимчасову адміністрацію, чи банку, який ліквідується, Фонд не здійснює функцій суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Водночас суд звертає увагу на те, що визначений статтею 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правовий статус Фонду, відповідно до якої він є, зокрема, юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні, - не впливає на правовий статус банку, в якому запроваджено тимчасову адміністрацію або щодо якого розпочато процедуру ліквідації, оскільки Фонд розпоряджається майном такого банку від імені останнього й у межах виконання покладених на нього законодавством функцій щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та не здійснює в цій частині жодних владних управлінських функцій.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що позивач оскаржує бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укргазпромбанк» щодо ненадання відповіді на заяву №19/10-02 від 19 лютого 2015 року, посилаючись при цьому на положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року №4452-VI в частині своєчасності звернення до Уповноваженої особи Фонду з заявою про визнання кредитором Банку, а не на положення Закону України «Про звернення громадян» в частині ненадання відповіді на лист позивача, що дозволяє суду дійти висновку про те, що позивачем фактично оскаржується не бездіяльність відповідача щодо ненадання відповіді на лист від 19 жовтня 2015 року, а дії Уповноваженої особи Фонду щодо не включення вимог Малого приватного підприємства «Феон» до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Укргазпромбанк» у зв'язку з несвоєчасним зверненням до Уповноваженої особи Фонду з відповідною заявою про визнання кредитором та включення кредиторських вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Укргазпромбанк».

Наведене в сукупності свідчить про те, що позивач оскаржує дії уповноваженої особи Фонду не як суб'єкта владних повноважень, а як органу управління банком, який здійснює заходи щодо забезпечення збереження активів банку, запобігання втрати майна та грошових коштів, такий спір не є публічно-правовим.

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 квітня 2018 року №910/8132/17 та у постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі №822/124/16.

В той же час, статтею 1 Господарського кодексу України (тут і далі - в чинній редакції) визначено, що саме Господарський кодекс визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання.

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

У зв'язку з чим, суд вважає за необхідне зазначити, що обґрунтовуючи свої позовні вимоги, останній фактично не погоджується з не включенням його кредиторських вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів Банку, тобто, предметом позову є спір про включення кредиторських вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що спір не є публічно - правовим у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а отже віднесений до юрисдикції господарського суду.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у справі «Занд проти Австрії» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

З аналізу наведених вище норм слідує, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від основного принципу господарського судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини 1 статті 6 вищезгаданої Конвенції.

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За таких підстав та з урахуванням того, що спір між сторонами у справі виник не у зв'язку з виконанням або невиконанням Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укргазпромбанк» Ожго Є.В. публічно - владних управлінських функцій та не віднесений до юрисдикції Окружного адміністративного суду міста Києва, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі.

Крім того, суд вважає за необхідне роз'яснити позивачеві, що останній має право звернутися з вказаним позовом до відповідного суду господарської юрисдикції.

Також, частиною 2 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Керуючись частиною 2 статті 19, пунктом 1 частини 1 статті 238, статтями 239, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Закрити провадження в адміністративній справі №826/3520/16 за позовом Малого приватного підприємства «Феон» до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» Ожго Євгенія Вікторовича про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії.

2. Роз'яснити Малому приватному підприємству «Феон» його право на звернення з вказаними позовними вимогами до відповідного суду господарської юрисдикції.

3. Роз'яснити Малому приватному підприємству «Феон», що повторне звернення до Окружного адміністративного суду міста Києва зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

4. Повернути Малому приватному підприємству «Феон» (03164, місто Київ, вулиця Генерала Наумова, будинок 1, ) через відповідний орган Державної казначейської служби України судовий збір в сумі 2756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) гривень 00 копійок, який сплачений на наступні платіжні реквізити: отримувач коштів - УДКСУ у місті Києва, код отримувача (код ЄДРПОУ) - 38004897, рахунок отримувача - 4007, код банку отримувача (МФО) - 820019 відповідно до платіжного доручення №19 від 29 лютого 2016 року.

Ухвала суду у відповідності до частини другої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя: Н.А. Добрівська