Справа № 814/1285/18
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2019-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2019 р.м.ОдесаСправа № 814/1285/18

Категорія: 6.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Мельник О.М.

Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, за участю третьої особи: державного підприємства «Миколаївський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

23 травня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області, в якому просив визнати протиправними дії ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області при розгляді клопотання ОСОБА_2 щодо приватизації земельної ділянки державної власності площею 0,0997 га для ведення садівництва в садовому товаристві «Судобудівник» в межах території Кіровської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області та зобов'язати ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області вчинити дії по розгляду заяви ОСОБА_2 від 20.12.2017 року щодо приватизації земельної ділянки площею 0,0997 га для ведення садівництва в СТ «Судобудівник» в межах Кіровської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області та прийняти рішення в порядку ч.2 ст. 118 Земельного кодексу України.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю дій відповідача, а саме розгляду не по суті заяви щодо приватизації земельної ділянки від 20.12.2017 року, з порушенням передбаченого законодавством терміну на її розгляд.

Відповідач заперечував проти позову, просив в задоволенні позовних вимог відмовити, зазначаючи, що позивач своєю заявою просив розглянути можливість щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва. Управління Держгеокадастру листом від 08.02.2018 року № М-7786/1-501/0/20-18-СГ надало відповідь, якою відмовило позивачу у наданні відповідного дозволу, оскільки зазначена у заяві земельна ділянка не входить до переліку земельних ділянок, складеного на виконання Стратегії удосконалення управління у сфері використання та охорони земель сільгосппризначення державної власності, які можливо передати в межах норм безоплатної приватизації в VI кварталі 2017 року та І кварталі 2018 року.

Позивач надав відповідь на відзив в якій зазначив, що підтвердженням прийняття відповідачем клопотання щодо приватизації земельної ділянки у відповідності до ч. 1,2 ст. 118 ЗКУ є вхідний реєстраційний номер та штрих-код на копії заяви поданої до суду.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2018 року позовну заяву задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області щодо не розгляду клопотання ОСОБА_2 від 20.12.2017 року щодо приватизації земельної ділянки державної власності, площею 0,0997 га, для ведення садівництва в садовому товаристві «Судобудівник» в межах території Кіровської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області. Зобов'язано ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області відповідно до вимог чинного законодавства розглянути клопотання ОСОБА_2 від 20.12.2017 року щодо приватизації земельної ділянки, площею 0,0997 га, для ведення садівництва в садовому товаристві «Судобудівник» в межах території Кіровської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області та прийняти рішення в порядку ч.2 ст. 118 Земельного кодексу України. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Зокрема, апелянт зазначає, що позивач у своїй позовній заяві посилався за заяву від 20.12.2017 року з реєстраційним номером №М-7786/1/5-17-СГ іншого змісту ніж та, що зареєстрована в управлінні Держгеокадастру. Крім того, суд першої інстанції неповністю з'ясував обставини справи та допустив протиріччя в мотивувальній частині судового рішення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

20 грудня 2017 року ГУ Держгеокадастру в Миколаївській області зареєструвало за одним вх. №М-7786/1/5-17-СГ заяву про приватизацію земельної ділянки та заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. (а.с. 13-а, 102).

Листом від 08 лютого 2018 року за вих. №М-7786/1-501/0/20-18-СІ управління Держгеокадастру повідомило позивача,що земельна ділянка, яку він бажає отримати у власність для індивідуального садівництва не входить до переліку земельних ділянок, які можливо передати в межах норм безоплатної приватизації в IV кварталі 2017 року та І кварталі 2018 року відповідно до Стратегії удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, затвердженої постановою Кабміну України від 7 червня 2017 р. № 413 (а.с. 14).

Задовольняючи частково позовні вимоги у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів перед судом правомірності відмови в наданні позивачу дозволу на приватизацію земельної ділянки, при цьому не розглянув у передбачений Земельним кодексом України місячний термін клопотання позивача. Одночасно з цим, прийняття відповідного рішення в порядку положень ст. 118 Земельного Кодексу України є виключними повноваженнями ГУ Держгеокадастру, в які суд не може втручатися та зобов'язувати його приймати відповідні рішення.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Перевіряючи обґрунтованість та законність дій та рішень суб'єкта владних повноважень, суд має врахувати наведене нормативне регулювання та вимоги ч.2 ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Суд також враховує встановлений ст. 3 Конституції України, ст.6 КАС України принцип верховенства права, який в адміністративному судочинстві зобов'язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Відповідно до ч.1, 2 ст.118 ЗКУ громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що відповідач, до повноважень якого відносяться розгляд заяв щодо приватизації земельних ділянок громадянами, мав розглянути відповідну заяву у місячний строк та повідомити про результат її розгляду позивача.

Доводи апелянта, що позивач звертався до ГУ Держгеокадастру тільки з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою від 20.12.2017 за вх. №М-7786/1/5-17-СГ, спростовуються копією заяви щодо приватизації земельної ділянки від 20.12.2017 року з наявністю аналогічного штрих-коду, який включає реєстраційний індекс і дату документа на заяві.

Відповідно до наказу Держгеокадастру "Про затвердження Інструкції з діловодства за зверненнями громадян у Державній службі України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальних органах" від 12.07.2017 № 153 діловодство за зверненнями громадян у Держгеокадастрі/територіальних органах ведеться окремо від інших видів діловодства та покладається на спеціально призначених для цього посадових осіб чи підрозділ.

Згідно з даним наказом автоматизована реєстрація обліку особистого прийому громадян шляхом прямого введення в персональний комп'ютер здійснюється за допомогою таких елементів: дата прийому, хто приймає; прізвище, ім'я, по батькові, адреса, місце роботи, категорія (соціальний стан) заявника; порушені питання - короткий зміст, індекси; кому доручено розгляд, зміст доручення, термін виконання, прийняті рішення, дата одержання відповіді.

Під час реєстрації на документі проставляється штрих-код, який включає реєстраційний індекс і дату документа. Реєстраційний індекс складається з початкової літери прізвища заявника, порядкового номера звернення, номер у листуванні між зверненнями, номер картотеки та рік (наприклад, «К-103/0/5-17»).

Документи в обов'язковому порядку скануються.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи викладене, судова колегія вважає, що апелянт не надав доказів не отримання заяви ОСОБА_2 про приватизацію земельної ділянки. Наявність одного штрих-коду на двох різних заявах щодо різних питань від одного заявника не позбавляє ГУ Держгеокадастру обов'язку розглянути заяву щодо приватизації земельної ділянки та повідомити ОСОБА_2, про наслідки даного розгляду у визначений законодавством України термін.

Разом з тим, судова колегія погоджується з доводами апелянта, що суд першої інстанції помилково встановив факт надання відповіді на звернення позивача від 20.12.2017 року про приватизацію земельної ділянки управлінням Держгеокадастру від 29.04.2017 року за № М-3618/6-17-СГ, оскільки управління Держгеокадастру взагалі не надавало відповідь ОСОБА_2 щодо результатів розгляду даної заяви.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно по суті дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Водночас мотивувальну частину оскаржуваного судового рішення слід змінити у відповідності до частини 4 статі 317 КАС України з підстав, наведених у мотивувальній частині постанови апеляційного суду. В решті рішення суду першої інстанції відповідно до ст.316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 29 травня 2018 року, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст.328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308,311,315,317,321,322,325,328 КАС України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області - задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2018 року - змінити, виключивши з мотивувальної частини рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2018 року обставини щодо надання відповіді управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області від 29.04.2017 року за №М-3618/6-17-СГ на звернення ОСОБА_2 від 20.12.2017 за вх.№М-7786/1/5-17-СГ року про приватизацію земельної ділянки.

В решті рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений та підписаний колегією суддів 28 січня 2019 року.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко