Справа № 0940/2085/18
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2019-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2019 р. справа № 0940/2085/18

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Шумей М.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці в Івано-Франківській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ІФ1759/47/АВ/П/ПТ1/ТД-ФС від 18.10.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

08.11.2018 Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Управління Держпраці в Івано-Франківській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ІФ1759/47/АВ/П/ПТ1/ТД-ФС від 18.10.2018 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно винесено постанову про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу у розмірі 223 380 грн за порушення законодавства про працю. Просить задовольнити позов.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.11.2018 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.11.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позов, який зареєстрований судом 13.12.2018. Відповідач зазначає, що доводи позивача є безпідставними та такими, що спрямовані на звільнення від фінансової відповідальності за вчинене правопорушення законодавства про працю. Просить відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши долучені до справи документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, судом встановлено наступне.

14.09.2018 до управління Держпраці в Івано-Франківській області надійшло звернення громадянина ОСОБА_3 в якому зазначалося, що ФОП ОСОБА_2 відмовляється оформляти із ним належним чином трудові відносини, мотивуючи це тим, що громадянину ОСОБА_3 слід спочатку пройти стажування.

Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області на підставі пп.1 п. 5 Порядку № 295, відповідно до наказу від 25.09.2018 № 1415-Д та направлення від 25.09.2018 № 04-13/15-10/6485 проведено інспекційне відвідування у ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог законодавства про працю.

26.09.2018 головним державним інспектором Василечком Т.Я. ФОП ОСОБА_1 вручено направлення на проведення інспекційного відвідування та відповідно до пп. 3 п. 11 Порядку № 295 відібрано пояснення у працівників, які в той час знаходилися на своїх робочих місцях. Працівниця ОСОБА_4 у своєму поясненні зазначила, що стажується на посаді "бармен", а працівниця ОСОБА_5 зазначила, що проходить стажування другий день на посаді "помічник кухаря".

Також 26.09.2018 інспектором праці Василечком Т.Я. складено та вручено позивачу вимогу про надання/поновлення документів № ІФ 1759/47/ПД, якою ФОП ОСОБА_1 зобов"язано надати документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування у строк до 11:00 год. 27.09.2018.

27.09.2018 позивач разом із документами, необхідними для проведення інспекційного відвідування надав також письмові пояснення, у яких зазначив, що наймані працівники ОСОБА_5 та ОСОБА_4 були оформлені на момент підписання акту та трудові договори, заяви та накази на роботу, також були пред"явлені інспектору Василечку Т.Я..

За результатами інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 винесено припис про усунення виявлених порушень від 27.09.2018 № ІФ 1759/47/АВ/П із вимогою дотримуватися в подальшому норм законодавства про працю.

27.09.2018 інспектором праці Василечком Т.Я. складено протокол № ІФ 1759/47/АВ/П/ПТ1 за порушення вимог законодавства про працю, відповідальність за яке передбачено ч.3 с. 41 КУпАП.

11.10.2018 позивач подав лист до Управління Держпраці в Івано-Франківській області, в якому останній повідомляв інспектора про усунення виявлених порушень та зобов"язується в подальшому дотримуватися норм законодавства про працю.

04.10.2018 начальником управління Держпраці прийнято рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу та призначено справу до розгляду на 18.10.2018.

Позивача повідомлено про розгляд справи про накладення на нього штрафу рекомендованим листом від 08.10.2018 № 04-13/15-10/6789, який отримано ним 11.10.2018.

18.10.2018 відповідачем прийнято постанову № ІФ1759/47/АВ/П/ПТ1/ТД-ДФ від 18.10.2018 на суму 223 380 грн на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України за порушення ФОП ОСОБА_2 ч.3 ст. 24 КЗпП України, постанови КМУ № 413 та ст. 256 КЗпП України.

Вищевказані обставини стали підставою для звернення до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Постановою Кабінету Міністрів України за №96 від 11.02.2015 затверджено Положення про Державну службу України з питань праці (далі Положення).

Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв"язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов"язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб (пункт 1 Положення).

Держпраці у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства (пункт 2 Положення).

Відповідно до пункту 7 Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Наказом Міністерства соціальної політики України за №390 від 02.07.2012 затверджено Порядок проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів та форму акта перевірки додержання суб"єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов"язкове державне соціальне страхування.

Міністерством соціальної політики України видано наказ "Про затвердження форм документів, що складаються при здійсненні заходів державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, зайнятість та працевлаштування інвалідів" за №1338 від 18.08.2017, яким затверджено форму акта інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю.

Постановою Кабінету Міністрів України за №295 від 26.04.2017 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі Порядок).

Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об"єкт відвідування) (пункт 1).

Державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів (пункт 2).

Відповідно до підпункту 3 пункту 5 Порядку інспекційні відвідування проводяться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

Згідно з пунктом 19 Порядку за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю припис про їх усунення.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником обє"кта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник акта залишається в об"єкта відвідування (пункт 20).

Відповідно до пункту 21 Положення якщо об"єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід"ємною частиною. Зауваження можуть бути подані об"єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дати підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

Згідно з пунктом 26 Положення у разі відмови керівника чи уповноваженого представника об"єкта відвідування від підписання або за неможливості особистого вручення акта і припису акт та припис складаються у трьох примірниках.

Два примірники акта і припису не пізніше ніж протягом наступного робочого дня надсилаються об"єкту відвідування рекомендованим листом з описом документів у ньому та з повідомленням про вручення. На примірнику акта та припису, що залишаються в інспектора праці, зазначаються реквізити поштового повідомлення, яке долучається до матеріалів інспекційного відвідування та невиїзного інспектування.

Об"єкт відвідування зобов"язаний повернути інспектору праці підписаний примірник акта та припису не пізніше ніж через три робочих дні з дати його отримання.

У разі ненадходження в установлений строк підписаного примірника акта та припису складається акт про відмову від підпису у двох примірниках, один з яких надсилається об"єкту відвідування рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Кодекс законів про працю України визначає правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці.

Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини (частина 1 статті 1).

Відповідно до статті 4 Кодексу законів про працю України законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги про визнання протиправними та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами за № ІФ 1759/47/АВП/ПТ1/ТД-ФС, суд встановив, що висновками акта інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю, встановлено порушення позивачем вимог частини 3 статті 24 КЗпП України.

Визначаючи зміст допущеного порушення та кваліфікуючи його, як порушення вимог частини 3 статті 24 КЗпП України, відповідач виходив з наявності факту про допущення ФОП ОСОБА_2 працівників ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органом, та не повідомив центральний орган виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов"язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку встановленому КМУ.

Частиною 3 статті 24 КЗпП України встановлено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок повідомлення Державній фіскальній службі та територіальним органам про прийняття працівника на роботу затверджений постановою Кабінету міністрів України від 17.06.2015 №413. Зокрема, даною Постановою визначено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи ФОП-СГД до територіальних органів ДФС за місцем обліку їх як платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором.

Судом встановлено, що працівники ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на час перевірки працювали за трудовим договором з 26.09.2018 та повідомлення в ДФС про прийняття працівників на роботу були відправлені 26.09.2018 до моменту допуску працівників до родоти.

Також судом встановлено, що вся звітність про суми нарахованої заробітної плати (доходи, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов"язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів позивачем подається до контролюючого органу.

Враховуючи викладене, а також встановлення факту відсутності в діях позивача порушення передбаченого статтею 24 КЗпП України, суд вважає, що накладення відповідачем на позивача штрафу у розмірі 223 380 грн. не може вважатись правомірним.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем по справі, як суб'єктом владних повноважень, не виконано покладеного на нього обов'язку щодо доказування правомірності прийняття оскаржуваної постанови та припису.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані припис та постанова є необґрунтованими, прийнятими не у відповідності до норм чинного законодавства, у зв'язку із чим суд дійшов висновку про їх протиправність та скасування.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При зверненні до суду з даним адміністративним позовом позивачем сплачено згідно квитанцій № 0.0..1 від 07.11.2018 та № 0.0..1 від 19.11.2018 судовий збір у розмірі 2233,80 грн.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судовий збір у розмірі 2233,80 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 18.10.2018 № ІФ 1759/47/АВ/П/ПТ1/ТД-ДС складену першим заступником начальника Управління Держпраці в Івано-Франківській області Мазуром Русланом Богдановичем.

Стягнути із бюджетних асигнувань Управління Держпраці в Івано-Франківській області (, вул. Незалежності 67, м.Івано-Франківськ, 76018) на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, АДРЕСА_1) сплачений судовий збір в сумі 2233 (дві тисячі двісті тридцять три) грн 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Шумей М.В.

Рішення постановлене 28.01.2019 у зв"язку із перебуванням судді у відпустці з 21.01.2019 по 01.02.2019.