Справа № 0240/2385/18-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 0240/2385/18-а
В липні 2018 року Головне управління ДФС у Вінницькій області звернулось до суду з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2019 апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Вінницькій області задоволено. Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2018 року скасовано. Прийнято постанову, якою адміністративний позов Головного управління ДФС у Вінницькій області до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 податковий борг в сумі 4 410,63 грн.

Відповідно до ст. 34 Кодексу адміністративного судочинства України, усі питання, що виникають під час колегіального розгляду адміністративної справи, вирішуються більшістю голосів суддів; при прийнятті рішення з кожного питання жоден із суддів не має права утримуватися від голосування та підписання судового рішення. Головуючий у судовому засіданні голосує останнім; суддя, не згодний із судовим рішенням за наслідками розгляду адміністративної справи, може письмово викласти свою окрему думку. Про наявність окремої думки повідомляються особи, які беруть участь у справі, без оголошення її змісту в судовому засіданні. Окрема думка приєднується до справи і є відкритою для ознайомлення.

Із позицією Сьомого апеляційного адміністративного суду, що викладена в постанові від 22 січня 2019 року не погоджуюсь, а тому вважаю за необхідне викласти окрему думку по даній справі.

На мою думку, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що відповідач є платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України від 02.12.2010 2755-VI.

Згідно даних облікової картки платника податків за відповідачем рахується заборгованість щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), штрафних (фінансових) санкцій, що складає станом на день звернення до суду всього 4410,63 грн, а саме: податку на доходи фізичних осіб складає 3392,80 грн. та податкового боргу з військового збору складає 1017,83 грн. (а.с. 7-12).

Податковий борг із податку на доходи фізичних осіб та військового збору утворився внаслідок подання відповідачем податкової декларації про майновий стан і доходи за звітний 2015 рік від 13.04.2016 року (а.с.14).

Разом з тим, відповідно до копії квитанцій Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" QS28102317 від 04.04.2018 року на суму 3392,80 грн та QS28102320 від 04.04.2018 року на суму 1017,83 грн, сума податкового боргу в загальному розмірі 4410,63 грн сплачено відповідачем (а.с. 24).

Крім того, з листа Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" 2-3/3/12071 від 20.12.2016 року судом встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 05.04.2016 року 234 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 05.04.2016 року 463 про запровадження у ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" з 05.04.2016 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації. Згідно з рішенням від 21.04.2016 року 560, строки тимчасової адміністрації було продовжено до 04.06.2016 року включно.

02.06.2016 року Правлінням Національного банку України було прийнято рішення 46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик", про що здійснена публікація 09.06.2016 в газеті «Голос України» 160 (6360). Згідно із зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ "КБ "Хрещатик" з 06.06.2016 року до 05.06.2018 року включно (а.с.27).

Оскільки, на думку позивача податковий борг відповідачем не сплачений, тому Головне управління ДФС у Вінницькій області звернулось до суду про стягнення вказаних коштів.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, зазначаю наступне.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації.

Як встановлено з матеріалів справи, відповідно до копії квитанції ПАТ Комерційний банк" "Хрещатик" QS 28102317,QS28102320 від 04.04.2018 року ОСОБА_1 було сплачено суму податкового боргу в розмірі 4410,63 грн.

Положеннями статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» визначено, що переказ коштів (далі - переказ) - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі.

Відповідно до пункту 8.1 статті 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Згідно з п. 1.24 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) переказ коштів - це рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі.

Підпунктом 2 п. 21.1 ст. 21 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" ініціювання переказу проводиться шляхом подання платником до будь-якого банку документа на переказ готівки і відповідної суми коштів у готівковій формі.

Згідно з пунктом 22.4 статті 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання. При цьому банк має забезпечити фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання.

Відповідно до п. 24.1 - 24.3 ст. 24 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні"

Подання ініціатором до банку або іншої установи - учасника платіжної системи документа на переказ готівки і відповідної суми коштів у готівковій формі здійснюється протягом операційного часу.

Реквізити документів на переказ готівки та особливості їх оформлення встановлюються нормативно-правовими актами Національного банку України.

При використанні документа на переказ готівки ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття до виконання банком або іншою установою - учасником платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі. Прийняття документа на переказ готівки до виконання засвідчується підписом уповноваженої особи банку або іншої установи - учасника платіжної системи чи відповідним чином оформленою квитанцією.

Пунктом 32.1 ст. 32 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" передбачено, що банк, що обслуговує платника, та банк, що обслуговує отримувача, несуть перед платником та отримувачем відповідальність, пов'язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів.

З огляду на викладене, зауважую, що виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Виконання платником податкового обов'язку по перерахуванню в бюджет суми податкового зобов'язання пов'язане з моментом подання в банк документа на переказ готівки і відповідної суми коштів у готівковій формі для перерахування відповідних сум податкових зобов'язань та прийняття такого документа банком на виконання.

Водночас, у разі несвоєчасного надходження до державного бюджету грошових коштів не з вини платника податку, останній звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів.

Отже, виконання платником податкового обов'язку по перерахуванню в бюджет суми податкового зобов'язання та його сплати, пов'язане саме з моментом подання в банк платіжного доручення на перерахування відповідних сум податкових зобов'язань, а ініціювання переказу вважається остаточно завершеним і за подальший переказ сум податкового зобов'язання відповідальність несе банк.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем обов'язок щодо сплати податкового зобов'язання виконано шляхом внесення до каси відділення Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" відповідної суми коштів, що підтверджується квитанціями, які містяться в матеріалах справи.

Водночас, ненадходження коштів від Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" до бюджету сталося за відсутності вини ОСОБА_1

Відтак відсутні підстави для стягнення з відповідача податкового боргу в розмірі 4410,63 грн.

З урахуванням викладеного, вважаю, що в задоволенні апеляційної скарги Головного управління ДФС у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Вінницькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу слід відмовити.

Суддя В.М. Гонтарук