Справа № 2-а-11796/11
Суддя: Черніцька І. М.
Дата ухвалення: 2019-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2019 Справа №2-а-11796/11

21 січня 2019 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

-головуючого судді Черніцької І.М.

-за участю секретаря судового засідання Бойко І.І.

-сторони в судове засідання не зявились

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні та поновлення строку предявлення до виконання виконавчого документу у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, а саме стягувача ОСОБА_2, який помер 30.03.2015 року на неї, як правонаступника та поновити строк предявлення виконавчого листа до виконання у справі №2-а-11796/11 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити дії.

В обґрунтування заяви заявник вказує, що постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 червня 2011 року в адміністративні справі №2-а-11796/11 позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити дії задоволено. Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі нарахувати і виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії, як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком щомісячно, відповідно до положення ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» за період з 31 грудня 2010 року по 20 червня 2011 року включно, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановлено ч.1 ст.28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з врахуванням виплачених сум. 30 березня 2015 року помер її батько, після смерті якого залишилося спадкове майно, в тому числі нараховані, але невиплачені кошти згідно вищевказаного судового рішення. Вона є єдиним спадкоємцем майна та прийняла спадщину Посилаючись на наведене, просила задовольнити заяву.

Заявник у судове засідання не зявилась, хоча про час та місце була повідомлена належним чином.

Представник Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області у судове засідання не зявився. Попередньо подав заяву про слухання справи без їх участі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 379 КАС України суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи у відсутності учасників судового розгляду.

Судом встановлено, що постановою Тернопільського міськрайоного суду від 20 червня 2011 року у адміністративні справі №2-а-11796/11 позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити дії задоволено. Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі нарахувати і виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії, як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком щомісячно, відповідно до положення ст..6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» за період з 31 грудня 2010 року по 20 червня 2011 року включно, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановлено ч.1 ст.28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з врахуванням виплачених сум.

Вказана постанова набрала законної сили та на даний час не виконана.

На підставі даної постанови Тернопільського міськрайонного суду було видано виконавчий лист за №2-а-11796/11 від 20.06.2011 року, який предявлено до виконання.

Згідно повідомлення Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільський області від 11 лютого 2015 року за №31-21/1711 встановлено, що виконавчий лист за №2-а-11796/11 від 20.06.2011 року, виданий Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області прийнято до обліку та включено до першої черги задоволення вимог.

ОСОБА_2 помер 30 березня 2015 року, що підтверджується свідоцтва про смерть серії І-ИД №186634 від 31 березня 2015 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції від 31 березня 2015 року, про що зроблено актовий запис за №510.

За життя ОСОБА_2 склав заповіт, яким заповів усе своє майно ОСОБА_1, що підтверджується заповітом посвідченим Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою Тернопільської області 09.10.2008 року, зареєстрованим в реєстрі за №1-540.

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 15.09.2015 року після смерті ОСОБА_2, заведено спадкову справу за №607/2015 від 15 вересня 2015 року.

З матеріалів спадкової справи за №607/2015 від 15 вересня 2015 року встановлено, що єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2, яка прийняла спадщину у встановленому законом порядку є донька ОСОБА_1 Дружина ОСОБА_2 у встановлений законом строк подала заяву про відмові від спадщини.

Відтак, єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 є його дочка ОСОБА_1

Факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті батька також підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, а саме на 1/5 частку квартири за №14,що по вул.Н.Яремчука, 44а в м.Тернополі, виданим державним нотаріусом Першої Тернопільської державної нотаріальної контори від 04 грудня 2015 року, зареєстрованим в реєстрі за №1-3035.

Згідно довідки Тернопільського обєднаного управління пенсійного фонду України в Тернопільській області за №16414/05 від 13.12.2016 року на виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду з №2-а-11796/11 від 20 червня 2011 року ОСОБА_2 нараховано 312,09 грн. з урахуванням виплачених сум.

На час смерті ОСОБА_2 вказана сума не виплачена.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов'язковим до виконання.

Згідно з вимогами ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

У постанові від 29.07.2010 р. у справі "Стрельцов та інші військові пенсіонери з Новочеркаська проти Російської Федерації" Європейський суд з прав людини визнав, що громадяни мають право на підтримання скарг своїх померлих родичів у межах статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Указаного висновку Європейський Суд з прав людини дійшов виходячи з того, що право на отримання заробітної плати і прирівняних до неї платежів, пенсій та інших грошових сум, які виплачуються в якості засобів для існування і підлягали виплаті, проте не були отримані громадянином за життя, належать членам сім'ї померлої особи.

Згідно з вимогами ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ч. 4ст. 372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Отже, право на отримання заборгованості з пенсії правонаступник має у випадку, якщо пенсія була нарахована померлому або присуджена йому на підставі судового рішення, що набрало законної сили, однак не отримана померлим.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Аналогічно підстави, умови і порядок заміни сторони виконавчого провадження врегульовано ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

В силу вимог ч. 1, ч. 5ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Заміна сторони виконавчого провадження відбувається у разі вибуття однієї з сторін (стягувача або боржника), зокрема, внаслідок смерті або реорганізації. Заміна сторони полягає у вступі на її місце правонаступника (спадкоємця).

Під правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов'язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Відповідно до вимог ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно практики ЄСПЛ у пенсійних та інших справах, що пов'язані із соціальною сферою, різні соціальні виплати також стосуються «права власності» в розумінні Конвенції. Як зазначив Суд у справі «Будченко проти України» (№38677/06, рішення від 24 липня 2014 року), «якщо в Договірній державі є чинне законодавство, яким виплату коштів передбачено як право на соціальні виплати (обумовлені чи не обумовлені попередньою сплатою внесків), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Протоколу № 1 відносно осіб, які відповідають її вимогам.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер 30 березня 2015 року, заявник є його правонаступником. Постанова у справі №2-а-11796/11 не виконана. Спірні суми нараховані, але не виплачені.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає вимоги заявниці про заміну стягувача (сторони виконавчого провадження) обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Щодо заявлених вимог заявника в частині поновлення строку предявлення виконавчого документа до виконання, слід зазначити наступне.

Судом встановлено, що на виконання постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 червня 2011 року у адміністративній справі № 2-а-11796/11 судом було видано виконавчий лист.

Відповідно до ч.1ст.376 КАС України, стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

На підставі викладеного та із врахуванням наведених ОСОБА_1 підстав для поновлення строку предявлення виконавчого документа № 2-а-11796/11 до виконання, суд приходить до висновку про задоволення заяви в частині поновлення строку для предявлення до виконання виконавчого листа за № 2-а-11796/11 виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області від 20 червня 2011 року, оскільки строк пропущено з поважних причин.

Керуючись ст.ст. 241, 248, 293, п.27 ч.1 ст.294, 376, 379 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні та поновлення строку предявлення до виконання виконавчого документу у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити дії задовольнити.

Замінити стягувача ОСОБА_2, який помер 30 березня 2015 року, на його правонаступника ОСОБА_1 (вул.Назарія Яремчука, 44/14 м.Тернопіль, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити дії.

Поновити ОСОБА_1 (вул.Назарія Яремчука, 44/14 м.Тернопіль, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) строк предявлення до виконання виконавчого листа за №2-а-11796/11, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області від 20 червня 2011 року, на виконання постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 червня 2011 про зобовязано Управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі нарахувати і виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії, як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком щомісячно, відповідно до положення ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» за період з 31 грудня 2010 року по 20 червня 2011 року включно, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановлено ч.1 ст.28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з врахуванням виплачених сум.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала складена 24 січня 2019 року.

Головуючий суддяОСОБА_3