Справа № 711/6450/18
Суддя: Скляренко В. М.
Дата ухвалення: 2019-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа №711/6450/18
Провадження № 2-а/711/30/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2019 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді: Скляренко В.М.

при секретарі Слабко Ю.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Інспектора СРПП Переяслав-Хмельницького відділу ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до Інспектора СРПП Переяслав-Хмельницького відділу ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позову вказує, що 26.07.2018 року Інспектором СРПП Переяслав-Хмельницького відділу поліції ОСОБА_4 відносно нього (позивача) було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП (обгін в межах дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено») та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Із вказаною постановою не погоджується, оскільки вона винесена з порушенням норм права та є незаконною, так, як він вказаного адміністративного правопорушення не допускав, а інспектором не було надано доказів вчинення такого адміністративного правопорушення, хоча він (позивач) наполягав на наданні таких доказів, а також не було залучено свідків та порушено його право на правову допомогу.

Крім того, відповідачем інспектором Інспектором СРПП Переяслав-Хмельницького відділу поліції ОСОБА_4 було допущено порушення вимог ст.ст. 245, 258, 268, 276, 278, 279, 283 КУпАП щодо забезпечення прав особи яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо дослідження доказів, щодо повного, всебічного та обєктивного зясування обставин, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

А тому, просить: визнати дії Інспектора СРПП Переяслав-Хмельницького відділу поліції ОСОБА_4 протиправними та скасувати постанову серії НК № 136593 від 26.07.2018 року про накладення на нього ОСОБА_3 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 26.07.2018 року.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.08.2018 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Інспектора СРПП Переяслав-Хмельницького відділу ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, відповідачу наданий строк для надання відзиву на позовну заяву.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та просили скасувати постанову Інспектора СРПП Переяслав-Хмельницького відділу поліції ОСОБА_4 від 26.07.2018 року про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 136593.

В судове засідання відповідач Інспектор СРПП Переяслав-Хмельницького відділу поліції ОСОБА_4 не зявився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_3, його представника ОСОБА_2, пояснення свідка ОСОБА_5 дані в судовому засіданні 09.10.2018 року, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Конституції України, Законом України «Про Національну поліцію», Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобовязаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень» належить перевірити, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

В судовому засіданні встановлено, що 26.07.2018 року Інспектором СРПП Переяслав-Хмельницького відділу ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 було винесено постанову серії НК № 136593 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно з якою на ОСОБА_3 було накладено адміністративне стягнення - штраф у розмірі 255 грн., за скоєне ним адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що останній 26.07.2018 року о 12 год. 10 хв. керуючи автомобілем НОМЕР_1 на 44 км. автодороги Бориспіль-Дніпро здійснив обгін автомобіля «Вольво» д.н.з. НОМЕР_2 в зоні дії дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність у вигляді штрафу в розмірі пятнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Правилами дорожнього руху України, затвердженими поставною КМУ № 1306 від 10.10.2001 року, визначено, що «обгін» - це випередження одного або кількох транспортних засобів, пов'язане з виїздом на смугу зустрічного руху.

Дорожній знак 3.25 «Обгін заборонено» забороняє обгін усіх транспортних засобів (крім поодиноких*, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год).

Частиною 1 статті 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, передбачені частиною другою статті 122 КУпАП.

Згідно з п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення, в т.ч. передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

Відповідно до положень п. 2 розділу III Інструкції, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене, зокрема, ч. 1 ст.122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Положеннями ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Слід зазначити, що Законом України від 14.07.2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст. 258 КУпАП, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.

Зазначені норми права вказують на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення правопорушення. При цьому, не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП.

Згідно статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобовязана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем, на якого в силу ч. 2 ст. 77 КАС України, покладено обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, не надано суду належних та переконливих доказів, у розумінні ст. 251 КУпАП та ст. 73 КАС України, які б підтверджували наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, за яке його було притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Направлене на адресу суду (в електронному та паперовому вигляді) письмове заперечення відповідача проти адміністративного позову ОСОБА_3, яке надійшло на адресу суду 01.10.2018 року (електронний варіант) та 04.10.2018 року (паперовий варіант) не підписане відповідачем Інспектором СРПП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ ПП в Київській області ОСОБА_4, а тому воно не може бути прийняте судом, як і наданий до нього доказ, а саме пояснення гр. ОСОБА_6 від 03.08.2018 року, тоді як вказана в постанові подія мала місце 26.07.2018 року. Крім того, суд неодноразово звертав увагу відповідача на вимоги ч. 1 ст. 77 КАС України та необхідність надання суду доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

До того ж, з самої постанови про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності від 26.07.2018 року, серія НК № 136593 вбачається, що в ній інспектором не зазначено про докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, в тому числі про наявність свідка чи відеозапис події, а також не зазначено про технічний засіб, за допомогою якого здійснювався такий відеозапис. Натомість в ній позивачем було зазначено про не надання інспектором доказів у справі.

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 338/855/17, адміністративне провадження №К/9901/18195/18 (ЄДРСРУ № 73700356) в своїй постанові від 26.04.2018 року, що аналіз положень статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Крім того, у вказаній постанові Верховний Суд розяснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

За таких обставин, відповідачем у встановленому порядку не доведено обґрунтованості прийняття оскаржуваної постанови з урахуванням усіх обставин, що мають значення для її прийняття, що є підставою для визнання її протиправною та скасування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно приписів ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 року.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи прирівнюються до доведеної невинуватості цієї особи.

Суд при цьому зазначає, що, з урахуванням конституційних принципів законності та індивідуалізації відповідальності, обов'язковою передумовою накладення на особу адміністративного стягнення є точний виклад обставин вчиненого нею адміністративного правопорушення, прямо передбаченого законодавством. Притягнення особи до адміністративної відповідальності на припущеннях є неприпустимим.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відсутність належних та допустимих доказів, в тому числі відеозапису фіксування факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не дає можливості прийти до висновку про те, що позивач допустив порушення ПДР України, зокрема, що він не виконав вимогу дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено» та здійснив обгін з зоні дії цього знаку, при цьому перетнув суцільну лінію горизонтальної розмітки.

Таким чином, суд вважає, що відповідач, який є субєктом владних повноважень, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, не надав суду жодних належних і допустимих у розумінні ст. 72 КАС України доказів, які б підтверджували правомірність винесення ним оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, не спростував тверджень позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин факт вчинення позивачем ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, є недоведеним, а тому притягнення його до адміністративної відповідальності не може вважатися законним, внаслідок чого оскаржувана позивачем постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 33, 122, 251, 252, 256, 258, 276, 279, 280, 283, 288, 293 КУпАП, ст. ст. 6, 8, 9, 20, 77, 122, 222, 286, 227, 228, 241-246, 294, 295 КАС України, Правилами дорожнього руху України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії НК № 136593 від 26.07.2018 року про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., винесену Інспектором СРПП Переяслав-Хмельницького відділу ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 скасувати.

Провадження у адміністративній справі закрити.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складений 18.01.2019 року.

Головуючий: В.М. Скляренко