Справа № 520/12036/18
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

22 січня 2019 р. справа №520/12036/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шляхової О.М.,

при секретарі судового засідання - Молчанової О.М.,

за участю: представника позивача - Зінченко Ю.В.,

представника відповідача - Гончаренко А.С.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Впроваджувальне підприємство Мост - 1" до Головного управління Держпраці у Харківській області про скасування постанови та припису, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВПРОВАДЖУВАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО МОСТ-1», звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: скасувати припис Головного управління державної служби праці у Харківській області про усунення виявлених порушень №ХК1240/296/3НП/АВ/П від 19.11.2018; скасувати постанову Головного управління державної служби праці у Харківській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ХК1240/296/3НД/АВ/П/ТД-ФС від 07.12.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 19 листопада 2018 року головним державним інспектором Головного управління державної служби праці у Харківській області було складено акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ХК/1240/296/3НД/АВ. В ході проведеного інспекційного відвідування відповідачем було зроблено висновок, що 78 працівників було допущено до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу. На підставі зазначеного акту інспекційного відвідування відповідачем, 19.11.2018 р. прийнято припис про усунення виявлених порушень №ХК1240/296/3НП/АВ/П, а 07.12.2018 прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ХК1240/296/3НД/АВ/П/ТД-ФС про накладення штрафу в сумі 8 711 820,00 грн. на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України.

Позивач вважає, що висновки відповідача є помилковими, упередженими та такими, що не відповідають вимогам законодавства України, а також зроблені без повного з'ясування обставин справи та їх аналізу у відповідності до вимог чинного законодавства.

Ухвалою суду від 02.01.2019 року відкрито провадження по справі, копія ухвали направлена сторонам по справі.

На виконання вимог ухвали суду відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позов, в якому відповідач із позовними вимогами не погодився. В обґрунтування відзиву на позов зазначає, що відповідно до ч.4 статті 2 Закону України від 05 квітня 2007 р. № 877-ІУ "Про основні засади здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема Законом України від 8 вересня 2004 р. №1985-ІУ "Про ратифікацію Конвенції Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі" та Законом України від 08.09.2004 № 1986 "Про ратифікацію Конвенції Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві". Інспектором праці було проаналізовано отриманні в ході інспекційного відвідування матеріали та складено Акт інспекційного відвідування №ХК1240/296/3НД/АВ від 19.11.2019 року. Зазначає, що під час інспекційного відвідування відносно найманих працівників не було надано актів прийому- виконання робіт за договорами цивільно-правового характеру. Жодним пунктом договорів не встановлено обсяг виконуваної роботи у вигляді конкретних фізичних величин, які підлягають вимірюванню. Не містяться у договорах і відомості щодо того, який саме конкретний результат роботи повинні передати виконавці замовникові, не визначено переліку завдань роботи, її видів, кількісних і якісних характеристик.

Відповідач зазначає, що в порушення вимог частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України 78 працівників було допущено до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому КМУ.

Сторона відповідача звернула увагу суду на те, що під час інспекційного відвідування відносно ОСОБА_4,, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9. ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_92ОСОБА_13, ОСОБА_1, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26. ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31. ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35. ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49 ОСОБА_50, ОСОБА_8, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58 не було надано акти прийому - виконання робіт за договорами цивільно-правового характеру.

Статтею 265 КЗпП України передбачена відповідальність за порушення законодавства про працю. У зв'язку із чим, на позивача накладено штраф на підставі абз.2 ч. 2 ст.265 КЗпП України за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи заявленого позову, просив суд задовольнити позов з підстав, викладених у ньому.

Представник відповідача, посилаючись на обставини та правову позицію відповідача, викладену у наданому відзиві на позов, заперечуючи проти заявлених вимог, просила у задоволенні позову відмовити з тих підстав, що оскаржувані припис та постанова є законними та обґрунтованими.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі листа Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 27.07.2018 року (за інформацією Пенсійного фонду та його територіальних органів про роботодавців, у яких 30 і більше відсотків працівників працюють на умовах цивільно-правових договорів) та наказу 01.01- 07/1057 від 02.08.2018 року було проведено інспекційне відвідування.

На підставі наказу було оформлено направлення №01.01-94/02.03/2006 від 02.08.2018 року (т.1 а.с. 27). Направлення було відправлено засобом поштового зв'язку 23.08.2018 року (№770).

Відповідач зазначає, що у зв'язку з відсутністю об'єкта відвідування або уповноваженої особи за місцем знаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), було складено Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №ХК1240/296/НП від 23.08.2018 року та Вимогу про надання документів №ХК0611/296/ПД від 23.08.2018 року (направлено засобом поштового зв'язку №770). Відповідачем було встановлено обов'язок надати документи у строк до 06.09.2018 року о 10 год. 30 хв., інспекційне відвідування було зупинено.

Станом на 05.09.2018 року вище зазначений Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування та Вимога про надання документів були одержані (скріншот відстеження міститься в матеріалах справи).

Судом встановлено, що 02.08.2018 р. відповідачем видане направлення (посвідчення) на проведення заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування/невиїзного інспектування об'єкту відвідування № 01.01-94/02.03/2006. Вказане направлення було дійсне з 16 серпня 2018 року у термін, визначений п. 10 Постанови № 295, тобто не більше 10 робочих днів.

Оскільки станом на 06.09.2018 року Вимогу про надання документів товариством не було виконано, 06.09.2018 року керівником ГУ Держпраці у Харківській області було прийнято рішення про накладення штрафу на позивача. Повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу №0318 від 10.09.2018 року було направлено засобами поштового зв'язку № 708, який отримано об'єктом відвідування 11.09.2018 року.

Після отримання повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу №0318 від 10.09.2018року, суб'єкт господарювання повідомив інспектора про те, що Вимогу про надання документів було отримано лише 05.09.2018 року, у зв'язку із чим постала необхідність надання додаткового строку суб'єкту господарювання для надання документів, що необхідні для проведення інспекційного відвідування. На підставі чого інспектором 11.09.2018 року було складено Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №ХК 1240/296/2НП від 11.09.2018 та Вимога надання документів.

Як встановлено під час розгляду справи 11.09.2018 інспекційне відвідування було зупинено до 14.11.2018 року, про що було повідомлено позивача засобами поштового зв'язку.

Відповідач зазначає, що 14.11.2018 року суб'єктом господарювання не було надано в повному обсязі запитуванні документи, про що складено Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №ХК1240/296/ЗНП від 14.11.2018 та Вимогу про надання документів №ХК0611/296/2ПД від 14.11.2018 року.

Як з'ясовано судом до матеріалів інспекційного відвідування товариством позивача надавались:

- табелі обліку використання робочого часу за 2017 - 2018 рік, в яких провадиться облік використання робочого часу на Підрядників із зазначенням кількості відпрацьованих годин, вихідних днів, з підрахунком «дні явок», «вих./святкові дні», «отраб. час» для кожного підрядника;

- у відомостях нарахування заробітної плати за період з 2017-2018 рр. зазначаються Підрядники, їх прізвища та ініціали, у колонці: «за відпрацьований час 23» зазначається сума котра належить до виплати Підряднику;

- у табелях обліку використання робочого часу зазначається у колонці №3 «Професія посада» визначена посада окремо для кожного Підрядника.

Після отримання документів, інспектором праці було проаналізовано отриманні в ході інспекційного відвідування матеріали та складено Акт інспекційного відвідування №ХК1240/296/3НД/АВ від 19.11.2019 року (т.1 а.с. 28-73).

Відповідно до вказаного акту відповідачем було зроблено висновок, що 78 працівників було допущено до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу.

Не погодившись із висновками, викладеними в Акті інспекційного відвідування №ХК1240/296/3НД/АВ від 19.11.2019 року ТОВ «ВПРОВАДЖУВАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО МОСТ-1» на зазначений акт до ГУ Держпраці у Харківській області подавались на нього заперечення (т.1 а.с. 74, 74 зворот).

19.11.2018р. відповідачем прийнято припис про усунення виявлених порушень №ХК1240/296/3НП/АВ/П (т.1 а.с. 75-76).

07.12.2018 прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ХК1240/296/3НД/АВ/П/ТД-ФС в сумі 8711820,00 грн. на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України (т.1 а.с. 77-115).

Не погодившись із висновками інспектора, зробленими в акті інспекційного відвідування №ХК1240/296/3НД/АВ від 19.11.2019 року, а також з прийнятими на підставі висновків акту приписом Головного управління державної служби праці у Харківській області про усунення виявлених порушень №ХК1240/296/3НП/АВ/П від 19.11.2018 та постановою відповідача про накладення штрафу №ХК1240/296/3НД/АВ/П/ТД-ФС від 07.12.2018, позивач за захистом своїх прав звернувся за їх оскарженням у судовому порядку.

Перевіряючи оскаржувані рішення відповідача на відповідність положенням частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ВПРОВАДЖУВАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО МОСТ-1» є підприємством, яке виконує роботи на державне замовлення по ремонту мостів, єдиним нашим замовником є Держава.

Роботи по ремонту мостів, відповідно до технології повинні виконуватися за певних температурних та погодних умов, а тому наше підприємство виконує свою роботу переважно з початку весни і десь до кінця осені. Узимку ремонт мосту проводити неможливо. Зазначений графік виконання ремонтних робіт не дозволяє нам мати в штаті працівників, які не можуть бути задіяними в зимовий період через відсутність для них певної роботи.

Враховуючи характер ремонтних робіт, які виконуються товариством, позивач користується послугами та певними видами робіт, які виконуються фізичними особами на умовах цивільно - правових договорів, не включаючи їх до штату працівників підприємства. Зазвичай, це особи будівельних професій, які мають певний досвід виконання дорожньо - будівельних робіт.

Судом з'ясовано, що підприємство позивача з особами, які виконували роботи та надавали послуги, укладались цивільно - правові договори. Особи, з якими укладались такі договори, обліковувались на підприємстві за окремим списком. Після виконання доручених робіт з виконавцями за договорами підписувались акти приймання виконаних робіт за весь час, який було витрачено на виконання робіт із зазначенням конкретного виду робіт або послуг, які були виконані даними особами. З особами, які виконували роботи не на одному об'єкті (тобто роботи на одному об'єкті завершились і його було переведено на іншій об'єкт), підписувались проміжні акти, в яких вказувався конкретний об'єкт, на якому працював певний працівник.

Судом встановлено, що протягом 2017 - 2018р.р. ТОВ "ВПРОВАДЖУВАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО МОСТ-1» виконувало декілька державних замовлень:

- договір № 2-75 від 17.07.2017 р., за умовами якого позивачем здійснювався капітальний ремонт моста на км 160+937 автомобільної дороги державного значення Н-15 Запоріжжя - Донецьк

- договір № 2-96 від 31.08.2017 р., за яким товариство позивача здійснювало капітальний ремонт моста на км 37+844 автомобільної дороги державного значення Т- 05 -14 Добропілля - Красний Лиман;

- договір №2-95 від 30.08.2017 р., за умовами якого здійснювався капітальний ремонт мосту на км 158+089 автомобільної дороги державного значення Н-15 Запоріжжя - Донецьк; - договір №Т56-КХД-472Ш/17 від 11.09.2017 р. стосовно поточного ремонту шляхопроводу на км 472+218 автомобільної дороги М-03 Київ-Харків- Довжанський;

- договір № Т10-ШЧМ/18 від 30.03.2018 р., за умовами якого здійснювався капітальний ремонт шляхопроводу на км 100+063 автомобільної дороги загального значення Н-26 Чугуїв-Мілове (через Старобільск), Харківська область

- договір № Т22-МХО/18 від 21 травня 2018 р, за умовами якого здійснювався поточний середній ремонт мосту через р. Куп'єваха на км 80+419 автомобільної дороги загального користування державного значення Р-46 Харків - Охтирка у Харківській області.

Для виконання цих робіт за 2017-2018 р.р. було залучено за договорами цивільно - правового характеру 79 осіб, які виконували певні роботи надавали послуги нашому підприємству в межах виконання ремонтно - будівельних робіт на зазначених вище об'єктах по завершенню цих робіт, з особами які були залучені до цих робіт були підписані акти приймання виконаних робіт, де вказується на якому об'єкті був залучений працівник та виплачена належна їм винагорода.

Отже, судом встановлено, що зазначені в акті 78 працівників мали відносини з позивачем на підставі договорів цивільно-правового характеру, копії яких містяться в матеріалах справи, а саме:

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_60 було укладено цивільно-правовий договір №1 від 02.01.2013. Також сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 та додаток № 2 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актами виконаних робіт №1 від 31.12.2017 та №2 від 29.12.2018 року.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_51 було укладено цивільно-правовий договір №1 від 02.03.2015. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 та додаток № 2 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актами виконаних робіт №1 від 31.12.2017 та №2 від 29.12.2018 року.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та фізичною особою ОСОБА_22 було укладено цивільно-правовий договір №1 від 01.03.2018. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актом виконаних робіт від 29.12.2018.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_52 було укладено цивільно-правовий договір №2 від 23.04.2018. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актом виконаних робіт від 29.12.2018.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_61 було укладено цивільно-правовий договір №3 від 12.06.2018. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актом виконаних робіт від 10.10.2018.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_62 було укладено цивільно-правовий договір №4 від 18.06.2018. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актом виконаних робіт від 23.11.2018.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_40 було укладено цивільно-правовий договір №4 від 15.05.2017. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 та додаток № 2 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актами виконаних робіт №1 від 31.12.2017 та №2 від 01.08.2018 року.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_49 було укладено цивільно-правовий договір №5 від 02.03.2015. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 та додаток № 2 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актами виконаних робіт №1 від 31.12.2017 та №2 від 29.12.2018 року.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_63 було укладено цивільно-правовий договір №5 від 18.06.2018. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актом виконаних робіт від 10.10.2018.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_23 було цивільно-правовий договір №5 від 15.05.2017. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 та додаток № 2 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актами виконаних робіт №1 від 31.12.2017 та №2 від 29.12.2018 року.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_64 було укладено цивільно-правовий договір №6 від 18.06.2018. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актом виконаних робіт від 09.11.2018.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_65 було укладено цивільно-правовий договір №6 від 15.05.2017. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 та додаток № 2 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актами виконаних робіт №1 від 31.12.2017 та №2 від 01.08.2018 року.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_66 було укладено цивільно-правовий договір №7 від 18.06.2018. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актом виконаних робіт від 06.11.2018.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_67 було укладено цивільно-правовий договір №8 від 19.06.2018. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актом виконаних робіт від 15.10.2018.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_55 було укладено цивільно-правовий договір №8 від 15.05.2017. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 та додаток № 2 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актами виконаних робіт №1 від 31.12.2017 та №2 від 30.09.2018 року.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_68 було укладено цивільно-правовий договір №9 від 19.06.2018. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актом виконаних робіт від 09.11.2018.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_69 було укладено договір цивільно-правового характеру №10 від 19.06.2018. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актом виконаних робіт від 10.10.2018.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_57 було укладено цивільно-правовий договір №11 від 26.06.2018. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актом виконаних робіт від 09.11.2018.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_70 було укладено цивільно-правовий договір №12 від 09.07.2018. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актом виконаних робіт від 15.10.2018.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_48 було укладено цивільно-правовий договір №12 від 02.03.2015. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 та додаток № 2 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актами виконаних робіт №1 від 31.12.2017 та №2 від 17.07.2018 року.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_56 було укладено цивільно-правовий договір №13 від 13.06.2017. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 та додаток № 2 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджується актами виконаних робіт №1 від 31.12.2017 та №2 від 01.11.2018 року.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_71 було укладено цивільно-правовий договір №14 від 09.07.2018. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актом виконаних робіт від 01.09.2018.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_9 було укладено цивільно-правовий договір №15 від 09.07.2018. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актом виконаних робіт від 29.12.2018.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_26 було укладено цивільно-правовий договір №16 від 09.07.2018. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актом виконаних робіт від 09.11.2018.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_1 було укладено цивільно-правовий договір №17 від 09.07.2018. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актом виконаних робіт від 15.10.2018.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_28 було укладено цивільно-правовий договір №18 від 09.07.2018. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актом виконаних робіт від 29.11.2018.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_45 було цивільно-правовий договір №19 від 09.07.2018. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актом виконаних робіт від 16.08.2018.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_58 було укладено цивільно-правовий договір №21 від 12.07.2018. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актом виконаних робіт від 31.08.2018.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_39 було укладено цивільно-правовий договір №21 від 06.07.2017. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 та додаток № 2 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актами виконаних робіт №1 від 31.12.2017 та №2 від 31.10.2018 року.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_13 було укладено цивільно-правовий договір №22 від 12.07.2018. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актом виконаних робіт від 30.09.2018.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_72 було укладено договір цивільно-правового характеру №23 від 14.07.2018. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актом виконаних робіт від 23.11.2018.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_73 було укладено договір цивільно-правового характеру №24 від 14.07.2018. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актом виконаних робіт від 31.10.2018.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_74 було укладено цивільно-правовий договір №26 від 07.08.2017. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 та додаток № 2 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актами виконаних робіт №1 від 31.12.2017 та №2 від 12.08.2018 року.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_14 було укладено цивільно-правовий договір №27 від 16.07.2018. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актом виконаних робіт від 29.12.2018.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_10 було укладено цивільно-правовий договір №28 від 19.07.2018. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актом виконаних робіт від 30.09.2018.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_5 було укладено цивільно-правовий договір №29 від 19.07.2018. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актом виконаних робіт від 31.08.2018.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_72 було укладено цивільно-правовий договір №30 від 23.07.2018. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актом виконаних робіт від 16.10.2018.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_7 було укладено цивільно-правовий договір №31 від 23.07.2018. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актом виконаних робіт від 04.09.2018.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_75 було укладено цивільно-правовий договір №32 від 22.08.2017. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 та додаток № 2 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актами виконаних робіт №1 від 31.12.2017 та №2 від 30.06.2018 року.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_15 було укладено договір цивільно-правовий договір №32 від 23.07.2018. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актом виконаних робіт від 16.10.2018.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_38 було укладено цивільно-правовий договір №33 від 23.08.2017. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 та додаток № 2 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актами виконаних робіт №1 від 31.12.2017 та №2 від 29.12.2018 року.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_8 було укладено цивільно-правовий договір №33 від 23.07.2018. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актом виконаних робіт від 16.10.2018.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_25 було укладено цивільно-правовий договір №34 від 24.07.2018. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актом виконаних робіт від 12.11.2018.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_4 було укладено цивільно-правовий договір №35 від 25.07.2018. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актом виконаних робіт від 09.11.2018.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_76 було укладено цивільно-правовий договір №36 від 30.07.2018. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актом виконаних робіт від 30.09.2018.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_77 було укладено договір цивільно-правового характеру №35 від 23.08.2017. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 та додаток № 2 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актами виконаних робіт №1 від 31.12.2017 та №2 від 19.10.2018 року.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_78 було укладено цивільно-правовий договір №37 від 30.07.2018. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актом виконаних робіт від 11.09.2018.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_19 було укладено цивільно-правовий договір №37 від 28.08.2017. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 та додаток № 2 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актами виконаних робіт №1 від 31.12.2017 та №2 від 30.09.2018 року.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_24 було укладено цивільно-правовий договір №38 від 30.07.2018. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актом виконаних робіт від 17.12.2018.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_43 було укладено цивільно-правовий договір №38 від 28.08.2017. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 та додаток № 2 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актами виконаних робіт №1 від 31.12.2017 та №2 від 29.12.2018 року.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_12 було укладено договір цивільно-правового характеру №39 від 01.08.2018. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актом виконаних робіт від 11.09.2018.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_54 було укладено цивільно-правовий договір №39 від 29.08.2017. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 та додаток № 2 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актами виконаних робіт №1 від 31.12.2017 та №2 від 29.12.2018 року.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_16 було укладено цивільно-правовий договір №40 від 16.08.2018. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актом виконаних робіт від 14.11.2018.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_79 укладено цивільно-правовий договір №41 від 17.08.2018. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актом виконаних робіт від 29.12.2018.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_80 було укладено цивільно-правовий договір №41 від 20.09.2017. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 та додаток № 2 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актами виконаних робіт №1 від 31.12.2017 та №2 від 23.11.2018 року.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_81 укладено цивільно-правовий договір №42 від 20.09.2017. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 та додаток № 2 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актами виконаних робіт №1 від 31.12.2017 та №2 від 23.11.2018 року.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_82 було укладено цивільно-правовий договір №45 від 20.09.2017. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 та додаток № 2 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актами виконаних робіт №1 від 31.12.2017 та №2 від 01.06.2018 року.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_36 було укладено договір цивільно-правового характеру №46 від 15.09.2016. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 та додаток № 2 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актами виконаних робіт №1 від 31.12.2017 та №2 від 29.12.2018 року.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_44 було укладено цивільно-правовий договір №50 від 21.09.2017. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 та додаток № 2 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актами виконаних робіт №1 від 31.12.2017 та №2 від 29.12.2018 року.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_37 було укладено цивільно-правовий договір №51 від 21.09.2017. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 та додаток № 2 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актами виконаних робіт №1 від 31.12.2017 та №2 від 01.07.2018 року.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_21 було укладено цивільно-правовий договір №52 від 25.09.2017. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 та додаток № 2 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актами виконаних робіт №1 від 31.12.2017 та №2 від 29.12.2018 року.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_18 укладено цивільно-правовий договір №55 від 25.09.2017. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 та додаток № 2 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актами виконаних робіт №1 від 31.12.2017 та №2 від 06.11.2018 року.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_41 було укладено цивільно-правовий договір №56 від 25.09.2017. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 та додаток № 2 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актами виконаних робіт №1 від 31.12.2017 та №2 від 31.10.2018 року.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_83 було укладено цивільно-правовий договір №58 від 01.10.2017. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 та додаток № 2 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актами виконаних робіт №1 від 31.12.2017 та №2 від 31.10.2018 року.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_84 було укладено цивільно-правовий договір №60 від 01.10.2017. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 та додаток № 2 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актами виконаних робіт №1 від 31.12.2017 та №2 від 31.10.2018 року.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_85 було укладено цивільно-правовий договір №63 від 03.10.2017. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 та додаток № 2 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актами виконаних робіт №1 від 31.12.2017 та №2 від 29.12.2018 року.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_86 було укладено цивільно-правовий договір №66 від 08.10.2017. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 та додаток № 2 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актами виконаних робіт №1 від 31.12.2017 та №2 від 29.12.2018 року.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_20 було укладено договір цивільно-правового характеру №67 від 09.10.2018. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 та додаток № 2 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актами виконаних робіт №1 від 31.12.2017 та №2 від 29.12.2018 року.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_87 було укладено цивільно-правовий договір № 68 від 11.10.2017. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 та додаток № 2 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актами виконаних робіт №1 від 31.12.2017 та №2 від 29.12.2018 року.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_88 було укладено цивільно-правовий договір №69 від 11.10.2017. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 та додаток № 2 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актами виконаних робіт №1 від 31.12.2017 та №2 від 11.11.2018 року.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_89 було укладено цивільно-правовий договір №75 від 21.10.2017. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 та додаток № 2 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актами виконаних робіт №1 від 31.12.2017 та №2 від 01.08.2018 року.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_90 було укладено цивільно-правовий договір №76 від 04.12.2015. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 та додаток № 2 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актами виконаних робіт від 03.01.2018 та від 22.12.2018 року.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_91 було укладено цивільно-правовий договір №76 від 23.10.2017. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 та додаток № 2 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актами виконаних робіт №1 від 31.12.2017 та №2 від 29.12.2018 року.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_31 було укладено цивільно-правовий договір №79 від 16.11.2017. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 та додаток № 2 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актами виконаних робіт №1 від 31.12.2017 та №2 від 01.06.2018 року.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_32 було укладено цивільно-правовий договір №80 від 16.11.2017. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 та додаток № 2 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актами виконаних робіт №1 від 31.12.2017 та №2 від 01.06.2018 року.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_30 було укладено цивільно-правовий договір №81 від 17.11.2017. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 та додаток № 2 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актами виконаних робіт №1 від 31.12.2017 та №2 від 01.06.2018 року.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_42 було укладено цивільно-правовий договір №83 від 20.11.2017. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 та додаток № 2 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актами виконаних робіт №1 від 31.12.2017 та №2 від 01.06.2018 року.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_8 було укладено цивільно-правовий договір №84 від 20.11.2017. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 та додаток № 2 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актами виконаних робіт №1 від 31.12.2017 та №2 від 01.06.2018 року.

Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_34 було укладено цивільно-правовий договір №92 від 05.12.2017. Крім того, сторонами даного договору було складено завдання на виконання робіт за договором (додаток № 1 та додаток № 2 до договору). Факт виконання робіт по вказаному договору підтверджено актами виконаних робіт №1 від 31.12.2017 та №2 від 01.06.2018 року.

За наслідками вищезазначених договорів позивачем було сплачено всі податки та збори, суми єдиного внеску, передбачені чинним законодавством України, що підтверджується квитанціями J3040611 та J300411за період травень 2017 року - серпень 2018 року (період, що охоплювався перевіркою).

По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне:

Відповідно до п. 10 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017р. № 295 (далі - Постанова № 295), тривалість інспекційного відвідування, невиїзного інспектування не може перевищувати 10 робочих днів, для суб'єктів мікропідприємництва та малого підприємництва - двох робочих днів.

Згідно п. 19 та п. 20 Постанови № 295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення. Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об'єкта відвідування або його уповноваженим представником. Тобто інспекційне відвідування закінчується днем складання акту.

Як встановлено під час розгляду справи, акт був складений поза межами строку встановленого в п. 19 та 20 Постанови № 295, що свідчить про тривалість інспектування понад строки вказані в п.10 Постанови № 295.

Відповідно до норм ст. ч.3 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», у посвідченні (направленні) на проведення заходу, зокрема, зазначаються дата початку та дата закінчення заходу, і тип заходу (плановий або позаплановий).

Згідно до норм ч.4 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», посвідчення (направлення) є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення заходу.

В супереч вказаним вимогам, у посвідченні (направленні) на проведення заходу не зазначено тип заходу (плановий або позаплановий).

Відповідно до приписів частини 6 статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім'я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Судом встановлено, що всупереч зазначеним вимогам Закону при складанні інспектором відповідача акту в ньому не було відображено інформації щодо типу заходу (плановий або позаплановий) та прізвище, ім'я та по батькові керівника або уповноваженої особи об'єкта відвідування чи інших осіб, присутніх при проведенні інспекційного відвідування.

Судом також встановлено, що Річний план здійснення заходів державного нагляду (контролю) ГУ Держпраці у Харківській області на 2018 рік. Затверджений Наказом ГУ Держпраці у Харківській області №01.01-07/1583 від 29.11.2017. Відповідно до вказаного документа позивач відсутній в переліку юридичних осіб щодо яких заплановано проведення в 2018 році заходів державного нагляду (контролю) Головним управлінням Держпраці у Харківській області.

З наведеного можна дійти висновку, що інспектування має позаплановий характер.

Перелік підстав для здійснення позапланового заходу (позапланової перевірки) визначено в ч. 1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», відповідно до якої, підставами для здійснення позапланових заходів є:

- подання суб'єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням;

- виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених суб'єктом господарювання у документі обов'язкової звітності, крім випадків, коли суб'єкт господарювання протягом місяця з дня первинного подання повторно подав такий документ з уточненими достовірними даними або якщо недостовірність даних є результатом очевидної описки чи арифметичної помилки, яка не впливає на зміст поданої звітності. У разі виявлення органом державного нагляду (контролю) помилки у документі обов'язкової звітності він упродовж десяти робочих днів зобов'язаний повідомити суб'єкта господарювання про необхідність її виправлення у строк до п'яти робочих днів з дня отримання повідомлення. Не виправлення помилки у встановлений строк є підставою для проведення позапланового заходу;

- перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю);

- звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров'ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику чи уповноваженій особі суб'єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки.

Як встановлено судом відповідач не надав копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю) щодо проведення позапланових заходів контролю відносно позивача.

Згідно з ч. 2 статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється.

Вищезазначене свідчить про недотримання відповідачем вимог законодавства під час здійснення інспекційного відвідування підприємства позивача.

З пояснень сторони позивача вбачається, що його діяльність носить періодичний характер та пов'язана із погодними умовами, що, у свою чергу - унеможливлює здійснення робіт по ремонту мостів у зимовий період. Дані обставини не дають можливості укладати трудові договори з працівниками через відсутність для них роботи протягом 5-6 місяців.

Суд вважає за необхідне зазначити, що трудовий договір укладається відповідно до глави ІІІ Кодексу законів про працю України. Статтею 22 КЗпП встановлено гарантії щодо укладення трудового договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Зі змісту наведеної статті вбачається, що трудовий договір характеризується, зокрема, тим, що працівники не самі організовують роботу і виконують її не на власний ризик та розсуд, а підпорядковуються відповідним посадовим особам, водночас на підприємстві має вестись табель відпрацьованого часу, що є особливістю трудових правовідносин. У трудових договорах також визначається обов'язок працівника щомісячно виконувати відповідні роботи в межах робочого процесу підприємства, а за невиконання обов'язків визначено матеріальну та/чи дисциплінарну відповідальність.

За трудовим договором громадянин набуває статусу «працівник», його трудові відносини регулює законодавство про працю. Він має право на відпочинок відповідно до законів про обмеження трудового дня та робочого тижня і про щорічні оплачувані відпустки, право на здорові та безпечні умови праці, на матеріальне забезпечення у порядку соціального страхування в разі хвороби, повної або часткової втрати працездатності та інші права, встановлені законом.

Предметом трудового договору є процес праці - виконання роботи за певною спеціальністю, кваліфікацією, посадою, тобто виконання працівником певної трудової функції (ст. 23 КЗпП). При цьому трудова функція, як правило, не передбачає будь-якого кінцевого результату.

Працівник повинен виконувати доручену йому роботу особисто і не має права передоручати її виконанням іншим. Працівник підлягає правилам внутрішнього трудового розпорядку. Оплата праці гарантована. Заробітна плата виплачується регулярно у робочі дні, не рідше двох разів на місяць. Для підприємств, установ, організацій усіх форм власності є обов'язковими норми і гарантії оплати праці, визначені законодавством, зокрема, щодо мінімального розміру заробітної плати, норм оплати, а також щодо гарантій для працівників на оплату відпусток та інші випадках.

Натомість у договорі підряду/ цивільно-правовій угоді будь-які гарантії при укладанні такого виду договору Цивільним кодексом не передбачені. За договором підряду одна сторона зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони. Предметом договору є кінцевий результат. Підрядник/виконавець робіт не зобов'язаний виконувати вимоги правил внутрішнього трудового розпорядку.

За договором підряду сторони рівноправні і замовник не зобов'язаний забезпечувати належні та безпечні умови праці (глави 61 та 63 ЦК). ЦК України не встановлює будь-яких вимог до замовника щодо створення безпечних і нешкідливих умов праці. Слід зазначити, що за цивільно-правовим договором працівник самостійно організовує процес роботи, сам виконує її та відповідає за неї. Працівник за договором такого характеру є незахищеним та позбавлений будь-яких соціальних гарантій. Загальнообов'язкове державне соціальне страхування підрядників від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань, які призвели до втрати працездатності або загибелі, здійснюється добровільно. Договір підряду припиняється у зв'язку з виконанням обумовленої при його укладенні роботи, про що складається акт завдання-приймання, який підписується обома сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків є цивільно-правовим договором.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України закріплено юридичну конструкцію договору про надання послуг, яка передбачає, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

При цьому, договір про надання послуг не є трудовим договором, та відносини, що виникають між його сторонами вимогами законодавства про працю не регулюються.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У випадку, коли фізичні особи не надавали замовнику трудових книжок, вони не входять до штату підприємства, не підлягають правилам внутрішнього трудового розпорядку, облік їхнього робочого часу замовником не здійснюється, заробіток осіб, з якими укладені договори, залежить виключно від кількісних показників виконання договору - кількості виконаних заявок замовника, а відносини між товариством та виконавцем не передбачають заздалегідь встановлених норм виконання робіт, мінімальної плати за договором, то вказані відносини відповідають ознакам договору про виконання робіт.

Так, відповідно до ст. 837 Цивільного Кодексу України одна сторона зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договори з громадянами на використання їхньої праці можуть укладатися відповідно до трудового або цивільно-правового законодавства, при цьому особливості цих договорів є різними.

Цивільно-правовий договір - це угода між громадянином і організацією (підприємцем, тощо) на виконання першим певної роботи (а саме: договір підряду, договір доручення тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

При цьому, за цивільно-правовим договором, укладеним між власником і громадянином, останній зобов'язується за винагороду виконувати для підприємства (підприємця) індивідуально визначену роботу.

Основною ознакою, що відрізняє договірні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес трудової діяльності, її організація. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Виконавець, на відміну від працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

За трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.

Предметом трудових договорів є результат праці, який підлягає вимірюванню у конкретних фізичних величинах, а не процес роботи. Результат праці визначається після закінчення роботи та оформляється актами здавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких здійснюється їх оплата. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його рамками, метою договору є отримання певного матеріального результату. Особа, яка виконує роботу на підставі цивільно-правового договору, на відміну від працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик. Законодавство про працю на такі відносини не поширюється.

Саме за цивільним договором оплачується не процес праці, а її результати, котрі визначають після закінчення роботи і оформляють актами здавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких провадиться їх оплата. Договором також може бути передбачено попередню або поетапну оплату. У трудовій книжці не робиться запис про виконання роботи за цивільно-правовими договорами.

Таким чином, за цивільно-правовим договором відносини регламентуються не трудовим законодавством, а виключно цивільним. Тобто дві рівноправних сторони домовляються: про виконання робіт або надання послуг, із зазначенням їх вичерпного переліку в договорі. Факт виконання обов'язково оформляють актом виконаних робіт/наданих послуг; конкретні строки виконання робіт/надання послуг або кожного окремого їх етапу; вартості виконання робіт, надання послуг.

Виконавець за договором отримує оплату не за процес праці, а за результат. Його не включають до штатного розпису, він не підпорядковується правилам трудового розпорядку і не претендує на соціальні гарантії від держави (наприклад, оплату лікарняного), на які можуть розраховувати працівники за трудовим договором. Кожна зі сторін у будь-який момент може розірвати договір.

Крім того, строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін згідно зі ст. 905 ЦКУ, а строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду, відповідно до ст. 846 ЦКУ. Тобто законодавством не встановлено мінімального чи максимального терміну, на який може укладатися цивільно-правовий договір. Водночас цивільно-правові договори не можуть укладатися на невизначений строк.

Отже, за наявності ознак, притаманних саме трудовим відносинам, укладається трудовий договір, за наявності ж ознак, притаманних цивільно-правовим відносинам, чинним законодавством передбачена можливість укладання цивільно-правових договорів.

Суд також зауважує, що системний аналіз діючого законодавства дає можливість зробити висновок, що відповідачу повноважень щодо встановлення фактів заміни та приховування трудових відносин договорами цивільно-правового характеру чинним законодавством не надано. У чинному законодавстві відсутні критерії та ознаки, за якими інспектор з праці може зробити означені висновки щодо такої заміни та приховування. Чинне законодавство не містить визначення заміни та приховування трудових відносин договорами цивільно-правового характеру.

Суд також звертає увагу на те, що вище означена в приписі вимога відповідача є покладанням на позивача додаткового тягаря виконання укладених та не розірваних, не визнаних недійсними в установленому законом порядку договорів цивільно-правового характеру й одночасно оформлення наказу на цих же осіб - виконавців за договорами цивільно-правового характеру про прийняття на роботу з відповідними наслідками щодо оплати тих самих робіт, що передбачені укладеними договорами з відповідною оплатою. Винагорода у такому випадку буде сплачуватись одній і тій же особі як за роботи, виконувані за договором підряду, так і за таку ж саму роботу, виконувану цією ж особою згідно штатного розкладу у разі видання наказу про прийняття на роботу.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає судження відповідача як суб'єкта владних повноважень про наявність ознак трудових відносин за цивільно-правовими угодами помилковими. Відповідач дійшов хибного висновку про те, що позивач та 78 осіб фактично вступили у трудові відносини, що мають бути оформлені наказом чи розпорядженням роботодавця.

Крім того, статями 6, 627 Цивільного кодексу України декларується принцип свободи договору. Тобто сторони мають право укладати договори, в тому числі й не передбачені актами цивільного законодавства, але відповідають його загальним принципам. При цьому сторони на власний розсуд визначають і узгоджують умови договорів. Укладаючи цивільно-правовий договір, його сторони самостійно визначають його характер, узгоджують усі його істотні умови і скріплюють їх своїми підписами. Законодавство не встановлює обмежень щодо статусу виконавців (за винятком того, що для деяких робіт потрібна ліцензія) і щодо тривалості виконання робіт або надання послуг.

Твердження щодо можливості фізичної особи виконувати роботи як на підставі трудового договору, так і цивільно-правового договору неодноразово підкреслювало Мінсоцполітики у листах № 151/06/186-11 від 16.05.2011 р. та № 64/06/187-12 від 20.04.2012р.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 Конституції України делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.

Частинами 1 та 2 статті 213 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину.

Згідно ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо він не визнаний судом недійсним.

Станом на дату подачі позовної заяви відсутнє жодне судове рішення, згідно якого вищезазначені цивільно-правові договори вважались би неукладеними, розірваними чи визнаними недійсними. У разі неспростування презумпції правомірності договору, закріпленої статтею 204 Цивільного кодексу України, всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов'язки підлягають виконанню.

Фактично, під час інспекційного відвідування інспектори з праці обмежилися лише отриманням у суб'єкта контролю копій цивільно-правових договорів, і усі свої висновки побудували виключно на власному тлумаченні положень таких договорів.

Пунктом 11 Постанови № 295 визначено права посадових осіб інспекторів праці під час здійснення інспекційних відвідувань, при цьому інспектори праці не наділені повноваженнями тлумачити на власний розсуд характер правовідносин між сторонами цивільно-правового договору, встановлювати факти недійсності таких договорів та визнавати їх такими, приховують інші правові відносини, зокрема трудові.

Суд звертає увагу на те, що жодних відомостей щодо непогодження фізичних осіб з укладенням цивільно-правових договорів в акті інспекційного відвідування не було зазначено, пояснення від фізичних осіб не відбиралися, що підтверджує, що вказані договори укладено за вільним волевиявленням на розсуд сторін і погоджені ними.

Чинне законодавство України не містить обов'язкових приписів, у яких випадках сторони зобов'язані укладати трудові договори, а в яких цивільно-правові договори (угоди) на виконання певних робіт, тому вважаємо, що сторони договору (працедавець та працівник) вільні у своєму виборі щодо форми оформлення відносин, і на свій розсуд вправі визначати вид такого договору.

При цьому, слід зазначити, що зобов'язати підприємство та фізичну особу укласти трудовий договір, коли між ними фактично існують відносини іншого характеру, або ж визнати існуючий між ними договір недійсним не входить до компетенції органів Держпраці.

Механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 р. № 509.

Пунктом 2 Порядку № 509 визначено, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи). Штрафи можуть бути накладені на підставі:

- рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;

- акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об'єднаної територіальної громади;

- акта документальної виїзної перевірки ДФС, її територіального органу, в ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення врегульовано Постановою КМУ від 17 липня 2013 р. № 509, яка не передбачає такої підстави для накладення штрафу як акт інспекційного відвідування, натомість, визначаючи підставою акт перевірки, яку відповідач не проводив. Тобто, якщо підставою для винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу були результати саме інспекційного відвідування, то вона також є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки відсутня така підстава для її винесення як акт інспекційного відвідування.

З огляду на наведене вище, суд вважає, що припис про усунення виявлених порушень №ХК1240/296/3НП/АВ/П від 19.11.2018 та постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ХК1240/296/3НД/АВ/П/ТД-ФС від 07.12.2018 протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), була ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства. Статтею 6 Конвенції установлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 19 квітня 1993 року у справі "Краска проти Швейцарії" встановлено: "Ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути "почуті", тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов'язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами".

Відповідно до ст. ст.7, 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з'ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв'язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється з урахуванням норм ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 205, 243-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Впроваджувальне підприємство Мост - 1" (61046, м. Харків, пр. Московський, 273; код юридичної особи: 34093999) до Головного управління Держпраці у Харківській області (Код ; 61002, м.Харків, вул. Алчевських, б. 40) про скасування постанови та припису - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати припис Головного управління державної служби праці у Харківській області про усунення виявлених порушень №ХК 1240/296/3НП/АВ/П від 19.11.2018.

Скасувати постанову Головного управління державної служби праці у Харківській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ХК 1240/296/ЗНД/АВ/П/ТД-ФС від 07.12.2018.

Стягнути з Головного управління Держпраці у Харківській області (; 61002, м.Харків, вул. Алчевських, б. 40) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Впроваджувальне підприємство Мост - 1" (61046, м. Харків, пр. Московський, 273; ) у розмірі 1762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 23 січня 2019 року.

Суддя Шляхова О.М.