Справа № 540/105/19
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2019-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/105/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ковбій О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Корабельного районного відділу державної виконавчої служби міста Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Одеська обласна дирекція АТ "Райффайзен Банк Аваль" про зняття арешту з карткового рахунку,

встановив:

10.01.2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) звернулася до Херсонського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Корабельного районного відділу державної виконавчої служби міста Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Одеська обласна дирекція ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" у якій, з урахуванням клопотання про уточнення позовних вимог від 16.01.2019 року просить:

- скасувати постанову Корабельного районного відділу державної виконавчої служби міста Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 08.06.2018 року ВП №55419816 про арешт коштів боржника та зняти арешт із зарплатного рахунку ОСОБА_1, відкритого у Комсомольському відділенні Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль".

Позовні вимоги мотивовані протиправністю постанови старшого державного виконавця Корабельного районного відділу державної виконавчої служби міста Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Чусовітіної І.М. про накладення арешту на кошти боржника від 08.06.2018 року в виконавчому провадженні ВП№55419816, в результаті винесення якої було накладено арешт на картковий рахунок ОСОБА_1, відкритий в Комсомольському відділенні Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» для нарахування заробітної плати останнього.

Наклавши постановою від 08.06.2018 ВП№55419816 арешт на всі рахунки позивача, включаючи р/р 1 в АТ «Райффайзен банк Аваль» у м. Києві, відповідач порушив його трудові, соціальні та майнові права. Про порушене право позивач дізнався 14.01.2019 року з отриманою ним копії постанови від 08.06.2018 року.

Ухвалою суду від 14 січня 2018 року вказана заява була залишена без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків.

16 січня 2019 року недоліки позовної заяви були усунуті позивачем.Ухвалою суду 17.01.2019 року провадження у справі відкрито, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 24.01.2019 року.

Окрім зазначеного, в ухвалі відповідача зобов'язано надати суду відзив на позов та завірені належним чином копії матеріалів виконавчого провадженні відносно позивача.

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені завчасно та належним чином.

Від представника третьої особи у справі надійшла заява про розгляд справи без його участі .

Частиною 3 статті 194 КАС України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи приписи ст. ст. 194 та 205 КАС України суд вважає, що подання третьою особою заяви про розгляд справи без його участі та неприбуття без поважних причин інших учасників судового процесу не є перешкодою для розгляду і вирішення справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доводи позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що в провадженні Корабельного районного відділу державної виконавчої служби міста Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області знаходиться виконавче провадження №55419816, по виконанні Вимоги ДФС у Херсонській області №12761-25 про стягнення боргу (недоїмки) на суму 110995,35 грн. на користь Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області.

08.06.2018 старшим державним виконавцем Корабельного районного відділу державної виконавчої служби міста Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Чусовітіною І.М. винесено постанову про арешт коштів боржника у ВП №55419816, якою накладено арешт на усі відкриті рахунки,, зокрема на р/р 1, код фінансової установи 380805, АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» у м. Києві, а також на кошти на рахунках/карткових рахунках, що відкриті/будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 208666 грн (а.с.21).

14.01.2019 року на усний запит позивача йому надано копію постанови про арешт коштів боржника від 08.06.2018 року ВП 55419816 (а.с. 19).

Позивач не погодилась з вказаною постановою про арешт коштів боржника, у зв'язку з чим звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд приходить до таких висновків.

Згідно зі статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII)

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 7 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до частин 1-4 статті 48 Закону №1404-VIII звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15 1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19 1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26 1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18 1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Приписами частин 1 та 2 статті 56 Закону №1404-VIII визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Таким чином, наведеними законодавчими положеннями обмежені права державного виконавця в частині накладення арешту на кошти боржника, а саме, на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на рахунках із спеціальним режимом використання, кошти на інших рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується відповідачем, що на підставі постанови державного виконавця про накладення арешту на кошти боржника від 08.06.2018 ВП№55419816, на зарплатний рахунок позивача НОМЕР_2 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» з нарахування заробітної плати накладено арешт.

Тобто, картковий рахунок позивача в АТ «Райффайзен Банк Аваль» є рахунком, на який надходять кошти в якості заробітної плати, яку позивач отримує від працедавця, які, в свою чергу, є для останньої засобом для існування.

У звязку з накладенням арешту на кошти боржника, позивачу фактично здійснено заборону видаткових операцій за картковим рахунком, відкритим у АТ «Райффайзен Банк Аваль», на який перераховується заробітна плата.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 №108/95-ВР (далі - Закон №108/95-ВР) заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

За змістом частини 1 статті 5 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" від 02.06.2016 №1403-VIII державний виконавець, приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керуються принципом верховенства права та діють виключно відповідно до закону.

Згідно з приписами частини 1 статті 2, статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 №95, ратифікованої Україною 04.08.1961, ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата; заробітна плата може стати об'єктом арешту або передачі лише у такій формі й у таких межах, які визначено національним законодавством; заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сімї.

Стаття 43 Конституції України передбачає, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

За викладених обставин, накладення арешту на картковий рахунок ОСОБА_1, який відкритий в АТ «Райффайзен Банк Аваль» та призначений для виплати заробітної плати, унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати та її своєчасне отримання, що призводить до порушення конституційних прав позивача та позбавляє його коштів на прожиття, що суперечить порядку утримання із заробітної плати, передбачених приписами статей 68, 70 Закону №1404-VIII.

Так, частиною 1 статті 68 Закону №1404-VIII передбачено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Відповідачем не доведено суду наявності вказаних обставин. Будь-яких заперечень, матеріалів виконавчого провадження та відзиву взагалі суду не надано.

Частинами 4 та 5 статті 59 Закону №1404-VIII передбачено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до приписів частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Таким чином, оскільки в ході розгляду справи знайшла своє підтвердження та обставина, що відкритий в АТ «Райффайзен Банк Аваль» картковий рахунок ОСОБА_1 призначений саме для виплати заробітної плати, а відтак, арешт вказаного рахунку не відповідає наведеним вище вимогам Закону №1404-VIII.

У зв'язку з викладеним суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо скасування постанови Корабельного районного відділу державної виконавчої служби міста Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 08.06.2018 року ВП №55419816 про арешт коштів боржника та зняття арешту із зарплатного рахунку ОСОБА_1, відкритого у Комсомольському відділенні акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль".

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову Корабельного районного відділу державної виконавчої служби міста Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (, адреса: 73027, м. Херсон, вул. Стрітенська, буд.7) від 08.06.2018 року ВП №55419816 про арешт коштів боржника.

Зняти арешт із зарплатного рахунку ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1), відкритого у Комсомольському відділенні акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль".

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Ковбій О.В.

кат. 105000000