Справа № 653/3357/17
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2019-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2019 р.м.ОдесаСправа № 653/3357/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Крапівіна О.П.

Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 02 жовтня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

21 вересня 2017 року представник ОСОБА_2 звернувся до Генічеського районного суду Херсонської області з позовом, в якому просив зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області призначити та виплачувати ОСОБА_2 пенсію за віком з 07 березня 2017 року (з дати першого звернення за призначенням пенсії) у розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з проведенням індексації і компенсації втрати частини доходів.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю відмови відповідача в призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком.

Відповідач, який в подальшому внаслідок реорганізації замінений на правонаступника - Головне управління ПФУ в Херсонській області, заперечував проти позову, зазначаючи, що позивачу відмовлено у призначенні пенсії на законних підставах в зв'язку з порушенням ним Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 02 жовтня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_2 в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі поданих документів з дати звернення - 07.03.2017 року.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам відповідача про те, що позивачем при поданні заяви на призначення пенсії за віком не дотримано вимог ст.44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV, а саме копії паспорту для виїзду за кордон, диплому та трудової книжки не завірені нотаріально. Крім того, у зв'язку з наявністю у позивача страхового стажу в розмірі меншому ніж визначений законодавством, відсутні підстави для призначення пенсії в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 07.03.2017 року з проведенням індексації і компенсації втрати частини доходів.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін в зв'язку із необґрунтованістю доводів апелянта.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

У 1998 році ОСОБА_2 виїхав з України на постійне проживання до Ізраїлю, де прийнятий на консульський облік Генерального консульства України в м.Хайфа (Ізраїль)(а.с.27).

23.11.1979 року позивач змінив прізвище на ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про зміну прізвища НОМЕР_1 (а.с. 43).

07.01.2010 відповідно до свідоцтва, що засвідчує факт про вибір імені позивач змінив прізвище на ОСОБА_2(а.с. 141).

28.02.2017 року за вих. №1814/116-11 департамент пенсійного забезпечення ПФУ направив звернення представника позивача ОСОБА_3 від 08.02.2017 року та копії доданих до нього документів щодо передачі заяви позивача про призначення пенсії управлінню ПФУ в Генічеському районі Херсонської області для розгляду по суті.

07.03.2017 року уповноважений представник позивача ОСОБА_4 звернулась до управління ПФУ в Генічеському районі Херсонської області з нотаріально засвідченою та апостильованою заявою позивача про призначення пенсії, де у графах "місце реєстрації","місце проживання" зазначено - Держава Ізраїль, АДРЕСА_1 (а.с. 62).

До заяви позивачем додано оригінали необхідних документів для призначення пенсії за віком, які були надані для огляду та засвідчення копій, що підтверджується штампом відповідача. Зокрема, надані наступні документи: копія декларації від 18 грудня 2016 року; довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру від 18.01.1997 року №; трудова книжка БТ-І №0252226; копія диплому Є-І №319244 від 26 червня 1976 року; копія паспорту для виїзду за кордон КР005112 від 04 липня 2010 року, виданого органом 3ISR1 (а.с. 61, 42, 44, 53, 25).

17.03.2017 року за вих. №465/02 управління ПФУ в Генічеському районі Херсонської області листом повідомило представника позивача про відмову у призначенні пенсії, в зв'язку з порушенням вимог встановленого порядку та інших нормативно-правових актів України.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся до управління ПФУ відповідно до порядку визначеного Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та в спосіб передбачений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії.

Судова колегія частково погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Ст. 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Тобто, право на отримання пенсії в Україні є конституційним правом громадянина України.

Частиною 3 ст. 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини визначено, що кожна людина має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Таким чином, кожен громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вибір свого місця проживання, зі збереженням усіх конституційних прав.

Виходячи з наведених законодавчих норм, позивач, проживаючи в Ізраїлі, як громадянин України, має такі ж самі конституційні права, як і інші громадяни України, так як Конституція Україні та пенсійне законодавство України не допускає обмеження права на соціальний захист, зокрема, права на отримання пенсії, за ознакою місця проживання громадянина України.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління ПФУ 25.11.2005 року №22-1 (надалі - Порядок №22-1).

Пунктом 1.1 Порядку №22-1 встановлено, що заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім'ї у зв'язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у місті та районі (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що заяву про призначення пенсії подано уповноваженим представником позивача.

Посилання управління ПФУ, що позивачем порушено порядок подачі документів, зокрема, не подано заяву особисто або законним представником, спростовуються наявністю нотаріально посвідченої та апостильованої довіреності від 18.12.2016 року, якою уповноважено ОСОБА_3, ОСОБА_4 та інших, разом або незалежно один від одного бути представниками ОСОБА_2 (а.с. 92)

Пунктом 2.1 Порядку №22-1 встановлено перелік документів, які додаються до заяви про призначенні пенсії. Це, зокрема:

- документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або свідоцтво про загальнообов'язкове державне соціальне страхування;

- документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637,

- для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01.07.2000 року (додатки 1, 3 до Положення); у разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року (додаток 1).

- документи про місце проживання (реєстрації) особи, та інші.

За документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або довідка відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування. (п.2.22 Порядку №22-1). Документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію. Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, надається копія з неї, завірена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію. (п.2.23 Порядку №22-1).

Згідно з п.2.9 Порядку №22-1 особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу), місце її проживання (реєстрації) та вік.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року № 2235-III документами, що підтверджують громадянство України є: паспорт громадянина України, свідоцтво про належність до громадянства України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, тимчасове посвідчення громадянина України, проїзний документ дитини, дипломатичний паспорт, службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи на повернення в Україну.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність відмови відповідача у реалізації конституційного права позивача на пенсійне забезпечення з підстав ненадання документу, що підтверджує фактичне проживання, оскільки до заяви про призначення пенсії за віком, представником позивача була надана нотаріально завірена та апостильована копія паспорта громадянина України для виїзду за кордон. З даної копії вбачається, що ОСОБА_2 - громадянин України. Вказана дата його народження - 12.11.1956 року, а також міститься відмітка, що позивач перебуває на консульському обліку в Державі Ізраїль, що повністю відповідає вимогам, зазначеним у Порядку №22-1 щодо підтвердження інформації про особу позивача, місце її проживання та вік, як того вимагає вищевказаний п.2.9 Порядку №22-1 (а.с. 25).

В листі-відмові відповідач посилається на порушення позивачем процедури звернення за призначенням йому пенсії, а саме не дотримання вимоги надання оригіналів необхідних документів.

Судова колегія погоджується з доводами представника позивача, що останнім до пенсійного органу надавалися оригінали необхідних документів, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції управління ПФУ від 07.03.2017 року (а.с. 62).

Підсумовуючи все вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач своїм листом від 17.03.2017 року неправомірно відмовив у задоволенні заяви представника позивача від 18.12.2016 року про призначення позивачу пенсії.

Враховуючи, що позивач в порядку, визначеному Законом України №1058-IV та в спосіб, передбачений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, звернувся за призначенням пенсії, судова колегія вважає вірним висновок суду першої інстанції, що ОСОБА_2 пенсія за віком повинна бути призначена з дня звернення до управління ПФУ з відповідною заявою, а саме з 07.03.2017 року.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що уповноваженим органом для призначення (перерахунку) пенсії є Пенсійний фонд, до компетенції якого і входить розгляд документів. Суд не може перебирати компетенцію суб'єктів владних повноважень та досліджувати документи, яким не надана оцінка, встановлювати на їх основі наявність чи відсутність права та встановлювати наявний стаж на призначення пенсії. Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб'єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям, які пред'являються до рішень суб'єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 КАС України

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду по справі № 132/3485/16-а від 20.12.2018 року.

Судова колегія зазначає, що відповідачем фактично не приймалось рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком, а у межах вимог Порядку № 22-1 здійснено розгляд питання прийняття поданих документів.

Враховуючи, що відповідачем не перевірено наявність у ОСОБА_2 всіх умов для призначення пенсії, зокрема, не з'ясовував та не вирішував питання щодо наявності у позивача страхового стажу, що є обов'язковою умовою для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», судова колегія вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково, шляхом зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV з урахуванням висновків суду.

Судом першої інстанції невірна надана оцінка обставинам справи, що призвело до ухвалення помилкового судового рішення про призначення пенсії.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.317 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області - задовольнити частково.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 02 жовтня 2018 року скасувати, ухвалити постанову про часткове задоволення позову ОСОБА_2.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про призначення/перерахунок пенсії від 18 грудня 2016 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у постанові, та прийняти рішення у відповідності до вимог діючого законодавства.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Повний текст постанови складений та підписаний колегією суддів 28 січня 2019 року.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К В.Кравченко