Справа № 53зп-19/160
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2019-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

25 січня 2019 р.Справа №53зп-19/160
Починаючи з січня 2019 р. заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Синельниковський молочний завод» не має можливості зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Заявником зазначено, що причиною неможливості такої реєстрації є зупинення реєстрації податкових накладних, що підтверджується квитанціями, сформованими Автоматизованою системою «Єдине вікно подання електронних документів» ДФС України.
В квитанціях зазначено, що у відповідності до п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрацій ПК/РК в ЄРПН зупинена. ПН/РК відповідає вимогам п. 1.6. п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку».
В квитанціях також запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування в ЄРПН. Зокрема. Заявник не зміг зареєструвати наступні податкові накладні:
1) Податкова накладна №19 від 08.01.2019р.;
2) Податкова накладна №25 від 11.01.2019р.;
3) Податкова накладна №28 від 12.01.2019р.;
4) Податкова накладна №26 від 11.01.2019р.;
5) Податкова накладна №21 від 09.01.2019р.;
6) Податкова накладна №27 від 12.01.2019р.;
7) Податкова накладна №29 від 14.01.2019р.
Водночас, заявник зазначає, що не дивлячись, що податкові накладні складено належним чином, та останні мають всі обов'язкові реквізити, їх складено щодо різних контрагентів, причина зупинення реєстрації однакова для всіх податкових накладних - ПН/РК відповідає вимогам «Критеріїв ризиковості платника податку».
У поданій заві про забезпечення позову до подання позовної заяви, повноважним представником заявника зазначено, що останній має намір пред'явити до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, Державної фіскальної служби України позов з наступними вимогами, а саме: визнати протиправним та скасувати рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації про віднесення Товариство з обмеженою відповідальністю «Синельниковський молочний завод» до переліку ризикових платників податку, та зобов'язати Відповідачів виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «Синельниковський молочний завод» з переліку ризикових платників податку.
Щодо необхідності звернення із зазначеним позовом до суду, заявник зазначає, що ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.
На сайті ДФС розміщенні критерії ризиковості платників податків від 05.11.2018р., які не затверджені нормативним актом Державної фіскальної служби України, який має бути погоджений в Міністерстві фінансів України.
На підставі викладеного вище, заявник зазначає, що застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Синельниковський молочний завод» критеріїв відповідності, прийнятих з порушенням норм чинного законодавства свідчить про явну необґрунтованість вказаного рішення, що у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 150 КАС України є підставою для вжиття заходів забезпечення позову.
Водночас, заявник зазначає, що перевірка діяльності платника, в результаті якої було встановлено порушення податкового законодавства не здійснювалась. Запити щодо надання документів від податкових органів не надходили, зустрічні звірки даних суб'єктів і осподарювання щодо платника податків не ініціювалися. Заявником не порушувалося законодавство щодо подання податкової звітності, а тому в інформаційних ресурсах ДФС не може бути інформація про заявника, яка б свідчила про відповідність платника податків критеріям ризиковості.
Крім того, включення платника податків до переліку ризикових платників податків тягне за собою правові наслідки у вигляді зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригувань.
Заявник зазначає, що наразі платник податків не має можливості зареєструвати жодну податкову накладну, в результаті чого господарська діяльність заявника зазнає збитків.
Відповідно до ст.150-157 КАС України визначаються підстави, види забезпечення позову, зміст і форма відповідної заяви про забезпечення позову, порядок її подання та розгляд, порядок виконання та скасування заходів забезпечення позову.
Суд вважає за можливе вирішити дану заяву на підставі ч.1 ст.154 КАС України.
Відповідно до ч.1, 2 ст.151 КАС України визначено, що позов може бути забезпечено шляхом: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Відповідно до ч.1 ст.154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Згідно ч.6 ст.154 КАС України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.
Суд зазначає, що заявником не надано до суду будь-яких доказів наявності очевидної небезпеки правам, свободам та інтересам Товариства з обмеженою відповідальністю «Синельниковський молочний завод», неможливості чи ускладнення їх захисту без вжиття заходів забезпечення позову.
Про цьому, матеріали поданої заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Синельниковський молочний завод», не містять будь-якого обґрунтування наявності у позивача підстав вважати, що поданий останнім адміністративний позов (заява про забезпечення) до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, Державної фіскальної служби України буде задоволений, а рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області та Державної фіскальної служби України, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних в частині внесення до переліку ризикових платників податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Синельниковський молочний завод» буде скасовано, та зобов'язано як Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, так і Державну фіскальну службу України здійснити реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрація яких зупинена з підстав віднесення Товариства з обмеженою відповідальністю «Синельниковський молочний завод» до переліку ризикових платників податків.
Крім того, суд зазначає, що застосування обраних заявником видів забезпечення майбутнього позову, а саме: зупинення дії рішення суб'єктів владних повноважень та зобов'язання наведених вище суб'єктів владних повноважень здійснювати реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних фактично є вирішенням справи по суті, що суперечить змісту ст.ст. 150-158 Кодексу адміністративного судочинства України та не відповідає завданню адміністративного судочинства, визначеному ч.1 ст.2 КАС України.
Таким чином, позивачем не доведено наявності у даній заяві хоча б однієї з вичерпного переліку підстав, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, для постановлення судом ухвали про забезпечення позову.
З огляду на зазначене вище суд приходить до висновку, що відсутні передбачені ч.1 ст.150 КАС України обставини для вжиття заходів забезпечення позову, тому подана заява є такою, що не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.150-157 КАС України, суд,-
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення згідно ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова