Справа № 520/12722/18
Суддя: Луняченко В. О.
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/520/35/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2019 року

Київський районний суд м. Одеси в складі головуючого судді Луняченка В.О.

за участю: секретаря судового засідання - Нефедової Г.В.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Інспектора патрульної поліції ОСОБА_3, третя особа Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови щодо притягнення до адміністративної відповідальності ,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 18.09.2018 року звернувся ОСОБА_2 з позовом про скасування постанови серії ЕАВ № 556022 від 24.02.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності по ч.1 1 ст. 126 КУпАП, яка винесена інспектором патрульної поліції ОСОБА_3

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що зупинення транспортного засобу інспектором було незаконно, враховуючи відсутність з боку водія факту порушення правил дорожнього руху ( у звязку із відсутністю чорної стрілки на основному знаки світлофору, яка інформує о наявності додаткової секції, ввімкнута додаткова секція не забороняє рух), а тому і вимоги інспектора щодо надання від водія документів було незаконним, а крім того розгляд адміністративної справі на місці зупинки порушує вимоги Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо порядку розгляду справи.

Залучене судом в якості третій особи Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції у письмових поясненнях ( а/с17) заперечувало проти задоволення позову, враховуючи наявність встановленого інспектором факту проїзду позивачем перехрестя на вимкнену додаткову секцію світлофору у напрямку, вказану її стрілкою, та відмову водія предявляти документи на вимоги інспектора, а також надало відеозапис з нагрудного відео регістратора інспектора щодо відмови позивача у наданні документів на вимогу, яке було оглянуто у судовому засіданні у присутності позивача та його представника.

Відповідач до судового засідання не зявився незважаючи на належне повідомлення про час і місце розгляду справи.

Позивачем було надано письмова відповідь на відзив ( а/с 27) а також пояснення до відеозапису (а/с33) в якому заявлено клопотання про визнання відеозапису недостовірним та недопустимим доказом у справі.

Представником третій особи подано заперечення проти відповіді на відзив та пояснення до відеозапису (а/с 40).

У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні.

Як встановлено у судовому засіданні 24.08.2018 року о 14:30 інспектор поліції ОСОБА_3 зупинив транспортний засіб Nissan Primera, р/н ВН9343НІ під керуванням ОСОБА_2, який проїхав перехрестя вулиць Люстдорфська дорога / Тополева, при вимкнутої додаткової секції світлофора яка регулює можливість руху у даному напрямку. Під час спілкування із водієм інспектором, який представився та пояснив причину зупинки, було запропоновано предявити документи: посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, однак з боку водія була усно заявлена відмова у предявлення даних документів до розгляду адміністративної справи. Інспектором було усно розяснені водію права, передбачені ст.. 268 КупАП та розяснено про розгляд в даний час інспектором адміністративної справи, а також повторно витребувані для предявлення документи, на що водій усно заявив, що надасть документи після ознайомлення із постановою.

Дані обставини підтверджені наданим третьою особою та оглянутим у судовому засіданні відеозаписом із нагрудної камери інспектора.

Факт проїзду на вимкнуту додаткову секцію не заперечувалось і позивачем, який вважає, що при відсутності на основної секції світлофора чорної стрілки яка повинна повідомляти о наявності додаткової секції, така додаткова секція світлофору інформує лише про наявність переваг у русі та її вимкнення, при працюючої основної секції яка дозволяє рух на всі напрямки, не є забороною для руху.

Правовідносини яки повязані із оскарженням рішень про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху врегульовані Кодексом адміністративного судочинства ( КАС) України, Кодексом України про адміністративні правопорушенням ( КУпАП) та Правилами дорожнього руху (ПДД) України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 ( набрали чинності 01.01.2002 року із доповненнями на 11.07.2018 року).

Так статтею 286 КАС України визначені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Частиною третьою вищенаведеної статті встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов'язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно підпунктів (а,б, ґ) пункту 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзвязку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із пунктом 2.4 ПДР України, на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1.

Таким чином на вимогу інспектора видій зобовязаний предявити для перевірки документи, визначені у п.2.1 ПДД, зокрема, посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб і у встановлених випадках поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, та непредявлення вищезазначених документів на вимогу інспектора є адміністративним правопорушенням.

Враховуючи вищенаведене суд вважає доведеним у судовому засіданні наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КупАП, а тому постанова серії ЕАВ № 556022 є законною та тою що не підлягає скасуванню.

Що стосується запису з нагрудного відеореєстратора інспектора, яка належного та допустимого доказу, суд, враховуючи положення ст.. 251 КУпАП та ст. 69,70 КАС України вважає таку запис належним доказом у розумінні поняття доказів які містять інформацію щодо предмету позову та отриманні у спосіб передбачений законом.

Аналогічна правова позиція, щодо запису із нагрудного відеореєстратора інспектора поліції як належного доказу по адміністративної справі, визначена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.11.2018 року по справі № 678/991/17.

Відносно розгляду інспектором справи на місці правопорушення, судом приймається до уваги, що розгляд справи на місці правопорушення у разі , коли законом передбачено винесення інспектором постанови без складення протоколу, визначена у статті 276 КУпАП і кореспондується із положеннями ст. 248 КУпАП, та після зміни положень даної статті Законом 596-VIII від 14.07.2015 щодо не складення протоколу у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, неконституційною не визнавалась.

Законність зупинки транспортного засобу інспектором поліції підтверджується фактом перетинання перехрестя транспортним засобом під керуванням позивача у момент вимкнення додаткової секції світлофору, якою врегульований рух у відповідному напрямку.

Так, згідно підпунктів б,г,з пункту 8.7.3 ПДД України визначено, що сигнали світлофора мають такі значення: зелений у вигляді стрілки (стрілок) на чорному фоні дозволяє рух у зазначеному напрямку (напрямках). Таке саме значення має сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій секції світлофора. Сигнал у вигляді стрілки, що дозволяє поворот ліворуч, дозволяє й розворот, якщо він не заборонений дорожніми знаками. Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції, увімкнений разом із зеленим сигналом світлофора, інформує водія про те, що він має перевагу в зазначеному стрілкою (стрілками) напрямку (напрямках) руху перед транспортними засобами, що рухаються з інших напрямків; чорна контурна стрілка (стрілки), нанесена на основний зелений сигнал, інформує водіїв про наявність додаткової секції світлофора і вказує інші дозволені напрямки руху ніж сигнал додаткової секції; вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками).

Таким чином у випадку вимкнення додаткової секції забороняється рух, вказаний стрілкою даної секції незважаючи на наявність на основному зеленому сигналі чорної контурної стрілки або наявності увімкнутого основного зеленого сигналу світлофору.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку про законність дій інспектора поліції щодо зупинки транспортного засобу позивача після порушення останнім вимог правил дорожнього руху у вигляді проїзду перехрестя на вимкнутий сигнал додаткової секції світлофора яка регулює рух у даному напрямку.

Керуючись ст. ст. 241-243,245,246,250,286, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Інспектора патрульної поліції ОСОБА_3, третя особа Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови № ЕАВ/556022 від 24.02.2018 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КупАП.

Повне рішення бути виготовлено протягом пяти днів.

Рішення може бути оскаржено, шляхом подання до Пятого апеляційного адміністративного суду, через Київський районний суд м. Одеси, апеляційної скарги, протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Суддя Луняченко В. О.

Повне судове рішення виготовлено 25.01.2019 року