Справа № 420/310/19
Суддя: Соколенко О. М.
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/310/19
УХВАЛА

23 січня 2019 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Соколенко О.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Ананьївської районної ради про забезпечення позову від 21.01.2019 року у справі №420/310/19,-

В С Т А Н О В И В:

21 січня 2019 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Ананьївської районної ради до Управління державної казначейської служби України в Ананьївському районі Одеській області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Управління державної казначейської служби в Ананьївському районі Одеської області щодо безспірного списання грошових коштів на виконання рішення Балтського районного суду Одеської області від 20.01.2017 року по справі № 491/345/16-ц в частині стягнення з Ананьївської районної ради на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди в розмірі втраченого заробітку за час незаконного звільнення з роботи в сумі 545157,12 грн., моральної шкоди в сумі 100000 грн., судових витрат в сумі 1498,00 грн., а також до держбюджету судового збору в сумі 9699,83 грн.; виконавчого листа № 491/1496/14-ц про стягнення з Ананьївської районної ради на користь ОСОБА_1 шкоди в розмірі втраченого заробітку за час незаконного відсторонення від роботи в сумі 25211,62 грн., моральної шкоди в сумі 10000 грн., судові витрати в сумі 959 грн.; виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду по справі № 815/6521/17 від 14.12.2018 року про стягнення з Ананьївської районної ради на користь ОСОБА_1 витрат у розмірі 5082,22 грн. та зобов'язати утриматися від зазначений дій до дати набрання чинності рішенням про внесення змін до рішення про місцевий бюджет або виділення коштів з резервного фонду місцевого бюджету на зазначену мету.

- зобов'язати Управління державної казначейської служби в Ананьївському районі Одеської області відкласти безспірне списання грошових коштів на виконання рішення Балтського районного суду Одеської області від 20.01.2017 року по справі № 491/345/16-ц, виконавчого листа Балтського районного суду Одеської області по справі № 491/1496/14-ц від 19.09.2017 року, виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду по справі № 815/6521/17 від 14.12.2018 року до дати набрання чинності рішенням про внесення змін до рішення про місцевий бюджет або виділення коштів з резервного фонду місцевого бюджету на зазначену мету, здійснити повернення виконавчих документів стягувачу відповідно до п. 10 ч. 9 Порядку, повідомити Балтський районний суд Одеської області про наявність обставин, які перешкоджають виконанню вищезазначених судових рішень.

Водночас, 21 січня 2019 року за вх. №2161/19 через канцелярію суду позивачем подана заява про забезпечення позову, в якій Ананьївська районна рада просить суд зупинити стягнення (безспірне списання грошових коштів) на підставі виконавчого листа Балтського районного суду Одеської області по справі № 491/345/16-ц від 19.09.2017 р., на виконання рішення Балтського районного суду Одеської області від 20.01.2017 р. по справі № 491/345/16-ц в частині стягнення з Ананьївської районної ради на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди в розмірі втраченого заробітку за час незаконного звільнення з роботи в сумі 545157,12 грн., моральної шкоди в сумі 100000 грн., судових витрат в сумі 1498 грн., а також до держбюджету судового збору в сумі 9699,83 гри., на підставі виконавчого листа Балтського районного суду Одеської області по справі № 491/1496/14-ц від 19.09.2017р. про стягнення з Ананьївської районної ради на користь ОСОБА_1 шкоди в розмірі втраченого заробітку за час незаконного відсторонення від роботи в сумі 25211,62 грн., моральної шкоди в сумі 10000 грн., судові витрати в сумі 959 грн., на підставі виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду по справі № 815/6521/17 від 14.12.2018р. про стягнення з Ананьївської районної ради на користь ОСОБА_1 витрат у розмірі 5082,22 грн., до прийняття рішення по справі та набрання ним законної сили.

Вказана заява обґрунтована тим, що на виконанні Державної казначейської служби України в Одеській області (Ананьївське відділення) знаходиться рішення Балтського районного суду Одеської області від 20.01.2017 року по справі № 491/345/16-ц в частині стягнення з Ананьївської районної ради на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди в розмірі втраченого заробітку за час незаконного звільнення з роботи в сумі 545157,12 грн., моральної шкоди в сумі 100000 грн., судових витрат в сумі 1498 грн., а також до держбюджету судового збору в сумі 9699,83 грн.

19.09.2017 року Балтським районним судом Одеської області видано виконавчий лист № 491/1496/14-ц про стягнення з Ананьївської районної ради на користь ОСОБА_1 шкоди в розмірі втраченого заробітку за час незаконного відсторонення від роботи в сумі 25211,62 грн., моральної шкоди в сумі 10000 грн., судові витрати в сумі 959 грн. на виконання рішення Балтського районного суду Одеської області від 04.06.2015 року.

14.12.2018 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі № 815/6521/17 про стягнення з Ананьївської районної ради на користь ОСОБА_1 витрат у розмірі 5082,22 грн.

Як зазначено у заяві, у зв'язку з неодноразовим находженням листів до Ананьївської районної ради від Управління державного казначейства України в Ананьївському районі Одеській області щодо виконання зазначених судових рішень (вимоги № 01-39/134, № 01- 39/135, 01-39/136 від 18.12.2018 року) заявник вважає, що вчинення відповідачем дій, направлених на безспірне списання грошових коштів на виконання зазначених судових рішень поза межами затвердженої бюджетної програми та без наявності відкритих асигнувань для цих цілей порушує права Ради, що веде до блокування її функціонування як державної установи та органу місцевого самоврядування.

Також, у заяві вказано, що позивачем з цього приводу було направлено на адресу відповідача лист з підтверджуючими документами, які свідчать про законні підстави утриматися від вчинення дій щодо безспірного списання грошових коштів, проте на час звернення з адміністративним позовом відповідь не надійшла, що створює загрозу безпідставних витрат бюджетних грошових коштів, які повинні бути спрямовані на передбачені бюджетною програмою цілі.

Суд зазначає, що обґрунтування заяви про забезпечення позову є повністю ідентичним обґрунтуванню позовних вимог, що наведене у позовній заяві.

З посиланням на положення ст.150, п.5 ст. 151 КАС України, у заяві про забезпечення позову зазначено, що за таких обстави, оскільки з позовної заяви вбачаються очевидні ознаки протиправності дій відповідача по справі відносно намагання безспірного списання грошових коштів на виконання судових рішень поза межами бюджетної програми та без відповідних відкритих асигнувань, позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі цих виконавчих документів унеможливить виконання рішення суду у зв'язку з фактичним списанням грошових коштів та складністю (тривалістю) їх повернення, а також унеможливить ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів Ананьївської районної ради, оскільки в разі фактичного списання грошових коштів, рішення про задоволення позовних вимог (в разі його прийняття) відносно відкладення безспірного списання до затвердження відповідної бюджетної програми та зобов'язання відповідача утриматись від зазначених дій, неможливо буде виконати.

Вирішуючи заяву Ананьївської районної ради про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно з ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до ч.ч.1, 2 та 4 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії, що стосуються предмета спору; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Ананьївська районна рада просить суд забезпечити позов шляхом зупинення стягнення (безспірне списання грошових коштів) на підставі виконавчого листа Балтського районного суду Одеської області по справі № 491/345/16-ц від 19.09.2017 р., на виконання рішення Балтського районного суду Одеської області від 20.01.2017 р. по справі № 491/345/16-ц в частині стягнення з Ананьївської районної ради на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди в розмірі втраченого заробітку за час незаконного звільнення з роботи в сумі 545157,12 грн., моральної шкоди в сумі 100000 грн., судових витрат в сумі 1498 грн., а також до держбюджету судового збору в сумі 9699,83 гри., на підставі виконавчого листа Балтського районного суду Одеської області по справі № 491/1496/14-ц від 19.09.2017р. про стягнення з Ананьївської районної ради на користь ОСОБА_1 шкоди в розмірі втраченого заробітку за час незаконного відсторонення від роботи в сумі 25211,62 грн., моральної шкоди в сумі 10000 грн., судові витрати в сумі 959 грн., на підставі виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду по справі № 815/6521/17 від 14.12.2018р. про стягнення з Ананьївської районної ради на користь ОСОБА_1 витрат у розмірі 5082,22 грн., до прийняття рішення по справі та набрання ним законної сили.

Суд зазначає, що Ананьївською районною радою на підтвердження доводів, викладених у позовній заяві надано до суду вимоги Управління Державної казначейської служби України в Ананьївському районі Одеської області від 18.12.2018 року №01-39/134 та №01-39/135.

Згідно вказаних вимог Управлінням казначейської служби на виконання Постанови КМУ від 03.08.2011 року № 845 „Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників" із змінами та доповненнями повторно повідомлено голову Ананьївської районної ради про наявність на виконанні у районної ради виконавчих листів Балтського районного суду Одеської області по справі № 491/345/16-ц від 19.09.2017 року та по справі №491/1496/17-ц, та в якому міститься прохання вжити заходів щодо виконання безспірного списання коштів на користь ОСОБА_1

Отже, зі змісту вказаних вимог вбачається лише те, що позивачу повідомлено про необхідність вжиття заходів по виконанню рішень по справах, за якими видані виконавчі листи № 491/345/16-ц та №491/1496/17-ц.

Водночас, суд зазначає, що вказані виконавчі листи видані районним судом на підставі прийнятих цим районним судом рішень по цивільним справам.

Проте, позивач, вважаючи неправомірними дії відповідача щодо безспірного списання коштів на виконання цих рішень, звертається до суду в поряду адміністративного судочинства, не обґрунтовуючи жодним чином підставу звернення саме до адміністративного суду з даними вимогами.

Окрім того, заявником до суду надано повідомлення Управління казначейської служби від 18.12.2018 року №01-39/136, адресоване Голові Ананьївської районної ради, в якому на виконання абзацу другого п.28 Постанови КМУ від 03.08.2011 року № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» із змінами та доповненнями УДКСУ в Ананьївському районі Одеської області повідомлено, що згідно виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 14.12.2018 року по справі №815/6521/17 Ананьївській районній раді належить сплатити на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 5082,22 грн. (п'ять тисяч вісімдесят дві) гривні 22 коп. Виходячи з вищевикладеного, як зазначено у листі з відповідного рахунку Ананьївської районної ради (із зазначенням коду, КПКВК) має бути стягнено 5082,22 грн.

В той же час, суд зазначає, що вищевказані вимоги та повідомлення, складені 18.12.2018 року та згідно штампів Ананьївської районної державної адміністрації отримані заявником 19.12.2018 року.

Однак, враховуючи наявність цих вимог та повідомлення у позивача вже станом на 19.12.2018 року, позивач із заявою про забезпечення позову звернувся до суду лише 21.01.2019 року.

Частиною 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Виходячи із наведеного, у випадку звернення сторони із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою.

Таким чином, із цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Суд зазначає, що позивач (заявник), посилаючись на те, що ним було направлено на адресу відповідача лист з підтверджуючими документами, які свідчать про законні підстави утриматися від вчинення дій щодо безспірного списання грошових коштів, проте на час звернення з адміністративним позовом відповідь не надійшла, що створює загрозу безпідставних витрат бюджетних грошових коштів, які повинні бути спрямовані на передбачені бюджетною програмою цілі, - не надає до суду жодних доказів, на підтвердження вказаних обставин.

Водночас, на думку суду вказані вимоги та повідомлення, враховуючи дату їх отримання позивачем та дату звернення до суду, не свідчать про наявність підстав, визначених ч.2 ст.150 КАС України для вжиття заходів щодо забезпечення позову.

Відповідно до п.12 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №845 від 03.08.2011,безспірне списання коштів і їх перерахування стягувачам здійснюються після усунення обставин, що були підставою для відкладення безспірного списання таких коштів.

У разі наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення про стягнення коштів або унеможливлюють його виконання, орган Казначейства на підставі відповідного рішення органу, який видав виконавчий документ, здійснює відстрочку та/або розстрочку безспірного списання коштів і їх перерахування стягувачам у встановлений таким рішенням спосіб.

Проте, позивачем (заявником) не надано до суду доказів, на підтвердження звернення до відповідача та відмови відповідача у вчиненні дій, визначених п.12 Порядку №845 з метою відкладення безспірного списання коштів.

Відповідно до ч.2 ст. 151 КАС України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен врахувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно пункту 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Необхідною передумовою вжиття заходів забезпечення позову є існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю, а також вірогідність того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, наведені заявником обставини, в тому числі, за відсутності вищевказаних судом доказів, не є обґрунтованими для вжиття заходів забезпечення позову визначеним позивачем шляхом.

В даному випадку не вбачається об'єктивних даних, з яких можливо зробити висновок, що до моменту ухвалення рішення у справі, невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Таким чином, суд доходить висновку, що заява Ананьївської районної ради про забезпечення позову від 21.01.2019 року у справі №420/310/19 є недоведеною та непідтвердженою належними доказами, а тому у забезпеченні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 120, 150, 151, 154, 241, 243, 256, 294 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Ананьївської районної ради про забезпечення позову від 21.01.2019 року у справі №420/310/19 шляхом зупинення стягнення (безспірного списання грошових коштів) на підставі виконавчих листів - відмовити.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання.

Ухвала набирає законної сили у строки, визначені ст.256 КАС України.

Суддя О.М. Соколенко