Справа № 569/907/18
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/4085/18

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Шавеля Р.М.

при секретарі судового засідання: Гнатик А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 02.03.2018 року (рішення ухвалене о 08:32 хв. у м. Рівне судом у складі головуючого судді Харечка С.П.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №3 батальйону УПП в Житомирській області ДПП Ткачука Миколи Станіславовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора роти №3 батальйону УПП в Житомирській області ДПП Ткачука Миколи Станіславовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про визнання протиправним та скасування постанови БР №500326 від 15.01.2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121, ч.1 ст. 126, ч.2 ст. 36 КУпАП.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що 15 січня 2018 року керував власним автомобілем марки Ауді реєстраційний номер НОМЕР_1 по автодорозі Київ-Чоп, близько 22 години його зупинив інспектор поліції з причини що в автомобілі не горіла права лампа ближнього світла, та попросив надати страховий поліс. Вважає, що постанова яку виніс інспектор не відображає дійсних обставин справи, оскільки при виїзді з м. Київ лампочка ближнього світла горіла. Позивач повідомив, що несправність сталася під час руху, на місці події цю несправність усунув. Також позивач зазначає, що надав інспектору страховий поліс, однак інспектор повідомив, що страховий поліс недійсний. Заперечуючи ці обставини позивач запропонував перевірити на лобовому склі талон, на що останній відмовився, і запропонував прийти на пост де виніс оскаржувану постанову. Просив позов задоволити.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 02.03.2018 року адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 500326 від 15 січня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121, ч.1 ст. 126, ч.2 ст. 36 КУпАП у виді штрафу 425 гривень.

Рішення суду першої інстанції оскаржив Департамент патрульної поліції. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою поліцейського роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП капрала поліції Ткачука М.С. серії БР № 500326 від 15.01.2018 року на Позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, що 15.01.2018 року о 22 год. 00 хвилин по автодорозі Київ-Чоп водій, керуючи транспортним засобом AUDI А6, н.з. НОМЕР_1, у якого не горіла права лампа ближнього світла, чим порушив п.31.4.3 А ПДР України, та не мав при собі поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.1 г ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Пунктом 31.4.3 ПДР України передбачена відповідальність для водіїв, якою забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам зовнішніх світлових приладів :

а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу;

б) порушено регулювання фар;

в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла;

г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу;

ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Згідно постанови та відеозапису, який надав представник поліції, що 15.01.2018 року позивач керував транспортним засобом у якого не працювала лампа правої фара в режимі ближнього світла.

Проте, встановлені інспектором порушення не відповідають жодному з п.п. 31.4.3 ПДР.

Статтею 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що адміністративну відповідальність у випадку керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що працівник поліції сказав позивачу, що поліс прострочений, однак досліджуючи відеозапис, при винесені постанови інспектор не досліджував страховий поліс і не надав йому оцінку прострочений він чи ні.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 02.03.2018 року у справі №569/907/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

Постанова остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді С. М. Кузьмич
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 23.01.2019 року