Справа № 161/18448/18
Суддя: Пахолюк А. М.
Дата ухвалення: 2019-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/20/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2019 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого - судді Пахолюка А.М.

при секретарі - Грабовській Г.О.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - Романюка Т.С.,

представника відповідача - Кондюк М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за позовною заявою ОСОБА_4 до поліцейського роти № 2 першого батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Романюка Тараса Святославовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Свій позов мотивує тим, що 20 жовтня 2018 року відповідачем було складено щодо нього постанову по справі про адміністративне правопорушеннясерії ЕАВ № 677955 (далі - постанова) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Вважає дану постанову протиправною та такою, що порушує його законні права. Вказує, що, не порушував вимоги ПДР, так як у зв'язку з тим, що закінчував маневр на зелений миготливий сигнал світлофору, адже якщо його не завершувати, його транспортний засіб опинився би на пішохідному переході та спричиняв би перешкоди для руху.

З врахуванням наведеного, просить суд скасувати постанову серії ЕАВ № 677955 від 20.10.2018 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначає, що дії відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідали вимогам Закону України «Про національну поліцію», Закону України «Про дорожній рух» та ПДР України. Крім того, вказує, що факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_4 було візуально зафіксовано поліцейським роти № 2 батальйону УПП у Волинській області Романюком Т.С., який став свідком вчинення даного правопорушення відповідно до ст. 272 КУпАП.

Ухвалою суду від 19 листопада 2018 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, з підстав, зазначених у позовній заяві. Крім того, суду пояснив, що відповідно до норм КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити дані про технічні засоби фіксації порушення, однак, складена постанова таких даних не містить. Просив суд позов задовольнити.

Позивач в дане судове засідання не з?явився, у минулому судовому засіданні, будучи допитаний в якості свідка, суду показав, що проїхав перехрестя на дозволяючий (зелений) сигнал світлофора, а відповідач на його вимогу доказів порушення не надав.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Просили суд, відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Відповідач, будучи допитаний в якості свідка, суду показав, що за обставин і часу вказаних в оскаржуваній постанові, особисто бачив як позивач проїхав на заборонний (жовтий) сигнал світлофора. Зазначив, що патрулювання здійснював із працівником УПП у Волинській області Мазяром А.

Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 жовтня 2018 року відповідачем було винесено щодо позивача оскаржувану постанову, із змісту якої вбачається, що позивач, керуючи транспортним засобом Mersedes-Benz МВ100, д.н.з. НОМЕР_1 в місті Луцьку, по пр.Волі, 6, проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 «ґ» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Частиною другою статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника.

Пункт 8.7.3 «ґ» Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) передбачає, що сигнали світлофора мають такі значення: жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну знаків.

Статтею 62 Конституції України передбачено що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов'язок органу (посадової особи) з'ясувати усі обставини справи під час розгляду справи про адміністративне правопорушення чітко визначений ст. 280 КУпАП.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Допитаний в якості свідка позивач, зазначив, що проїхав перехрестя на зелений сигнал світлофора, проте, відповідач, надаючи суду показання як свідок, зазначив, що ОСОБА_4 проїхав перехрестя на жовтий сигнал світлофора.

Відтак, наявні обґрунтовані сумніви щодо винуватості позивача у вищевказаному правопорушенні.

Інших доказів, що підтверджували б вину позивача у порушенні ПДР (фото, відеофіксаціїї, пояснень інших свідків порушення) відповідачем в силу вимог ст.283 КУпАП під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності не зібрано і не надано суду в ході розгляду даної справи, хоча обов'язок щодо доказування відповідачем правомірності свого рішення безпосередньо встановлений нормами ч.2 ст. 77 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, суд дослідивши представлені докази, вважає, що при складанні постанови відповідачем не були дотриманні норми ст.ст. 278, 279, 280, 283 КУпАП, які визначаються порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, тому на підставі ч. 3 ст. 286 КАС України слід скасувати оскаржувану постанову та закрити справу про адміністративне правопорушення.

У зв'язку з чим позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 77, 79, 241-246, 286, 293 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАВ № 677955 від 20 жовтня 2018 року поліцейського роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області рядового поліції Романюка Тараса Святославовича про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області Пахолюк А.М.