Справа № 369/4836/18
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2019-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 січня 2019 року

Київ

справа №369/4836/18

адміністративне провадження №К/9901/69677/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мороз Л.Л.,

суддів: Гімона М.М., Стародуба О.П.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2018 у справі № 369/4836/18 за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчини певні дії,

УСТАНОВИВ:

До Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах, 28.12.2018 подано зазначену касаційну скаргу.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.11.2018, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2018, позов залишено без розгляду.

Суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, що спірним правовідносинам між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав Києво-Святошинським районним судом Київської області у постанові від 05.12.2017 по справі № 369/11719/17 вже було надано правову оцінку. При цьому, с відповідне рішення суду набрало законної сили.

На думку суду, вказаний висновок зроблено з правильним застосуванням апеляційним судом норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Предметом цієї справи (№ 369/4836/18) є такі вимоги:

- визнати дії відповідача щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 одноразової компенсації в сумі 284,40 грн. відповідно до постанови КМУ № 285 від 14.05.2005 - неправомірними;

- зобов'язати відповідача донарахувати і виплатити, з урахуванням отриманої суми, разової компенсації призначеної за втрату здоров'я як інваліду 2 групи у розмірі - 45 мінімальних заробітних плат, згідно абзацу другого частини першої статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796 - XII на користь ОСОБА_2.

В якості підстав позову позивач зазначає, що він є інвалідом 2 групи у зв'язку із захворюванням пов'язаним з наслідками ліквідації аварії на ЧАЕС та має право на одноразову компенсацію у розмірі 45 мінімальних заробітних плат.

Проте, йому була виплачена компенсація у розмірі 284,40 грн., тобто, меншому, ніж встановлено законом.

Водночас, з наявної в матеріалах справи постанови у справі № 369/11719/17, встановлено, що 05.12.2017 Києво-Святошинським районним судом Київської області було розглянуто справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської райдержадміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Предметом цього позову були такі вимоги позивача:

- визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Києво - Святошинської райдержадміністрації, що полягають у відмові виплатити ОСОБА_2 одноразової компенсації, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інваліду 2-ї групи, захворювання якого пов'язані з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати в наслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі 45 мінімальних заробітних плат на момент виплати;

- зобов'язати Управління соціального захисту населення Києво - Святошинської райдержадміністрації, здійснити перерахунок га виплату ОСОБА_2, одноразової компенсації, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом 2-ї групи, внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати в наслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі 45 мінімальних заробітних плат виходячи з розрахунку розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати.

Поданий до Києво-Святошинського районного суду Київської області позов ОСОБА_2 мотивував тим, що він є інвалідом 2 групи у зв'язку із захворюванням пов'язаним з наслідками ліквідації аварії на ЧАЕС та має право на отримання компенсації, передбаченої статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Проте, відповідач повідомив йому, що правові підстави для отримання одноразової компенсації за встановлення II групи інвалідності, передбаченої статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відсутні.

Києво-Святошинський районний суд Київської області дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 Києво-Святошинський районний суд Київської області зазначив, що на сьогоднішній день одноразова компенсація виплачується в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, у розмірі 284,40 грн.

Відповідно до приписів пункту 3 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Отже, правильним є висновок судів попередніх інстанцій що спірним правовідносинам між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав Києво-Святошинським районним судом Київської області у постанові від 05.12.2017 по справі № 369/11719/17 вже було надано правову оцінку. Відповідне рішення суду є таким, що набрало законної сили, а тому у суду першої інстанції були наявні підстави для залишення позову без розгляду.

У касаційній скарзі викладені доводи заявника щодо наявності матеріально-правових підстав для задоволення позову, проте відсутні обґрунтування порушень норм права при прийнятті судом рішення про залишення позову без розгляду.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини 2 статті 333 КАС України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи, що зміст оскаржуваних судових рішень та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчить про правильне застосування норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, суд прийшов до висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини 1, пунктом 2 частини 2 статті 333 Кодексу КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_2 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2018 у справі № 369/4836/18 за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчини певні дії.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

М.М. Гімон

О.П. Стародуб

Судді Верховного Суду