Справа № 822/616/16
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 січня 2019 року

Київ

справа №822/616/16

провадження №К/9901/21978/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Гриціва М.І., розглянувши у порядку письмового провадження заяву приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Пруняка Володимира Івановича про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 24 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Пруняка Володимира Івановича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАЛС-2005", про визнання протиправним та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_3 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Пруняка Володимира Івановича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАЛС-2005", про визнання протиправним та скасування рішення відповідача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 28140984 від 09.02.2016 року.

Короткий зміст рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій

2. Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.05.2016 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 07.06.2016 року, адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 28140984 від 09.02.2016 року.

Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій виходили з того, що у відповідача не було підстав керуватись п. 1 ч. 4 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", оскільки обтяження на спірне майно зареєстровано у 2013 році, а підставою для прийняття оскаржуваного рішення приватного нотаріуса стало рішення Господарського суду Хмельницької області від 06 квітня 2006 року. Відповідач, був зобов'язаний перевірити подані заявником документи відповідно до п.п.1, 3 ч.3 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

3. Вищий адміністративний суд України ухвалою від 24 травня 2017 року постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.05.2016 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 07.06.2016 року залишив без змін. Ухвалюючи вказане рішення, суд виходив з того, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Короткий зміст вимог заяви про перегляд судових рішень

4. Не погоджуючись із зазначеною ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24 травня 2017 року відповідач, в порядку глави 3 розділу 4 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час подачі заяви), подав до Верховного Суду України заяву про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 24 травня 2017 року з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 5 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також на невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального та процесуального права. В зазначеній заяві позивач просить скасувати постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.05.2016 року, ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 07.06.2016 року, ухвалу Вищого адміністративного суду України від 24 травня 2017 року та закрити провадження у справі.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

5. Заява обґрунтована тим, що спірні правовідносини не мають адміністративний характер, даний спір не є публічно-правовим і має вирішуватися судами за правилами ЦПК України, оскільки наявний спір про право власності на об'єкт незавершеного будівництва. Вищим адміністративним судом України неоднаково застосовані одні і ті самі норми процесуального права щодо юрисдикції адміністративних судів у справах щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень. На обґрунтування заяви надано ухвалу Вищого адміністративного суду України від 21 червня 2017 року (справа №К/800/11560/16), постанову Верховного Суду України від 24 січня 2017 року (справа №21-1559а16) та від 31 січня 2017 року (справа №21-1237а160), у яких вказано, що позов заявлений з підстав порушення права власності певної особи на об'єкт незавершеного будівництва, тобто не є публічно-правовим та має приватноправовий характер.

6. 19 листопада 2018 року відповідачем подано клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини шостої статті 346 Кодексу адміністративного судочинства України.

7. Позивачем подано заперечення на вказану заяву про перегляд, в якому ОСОБА_3 вважає, що у даній справі не вирішувався спір про право власності, а позивач оскаржував виключно дії приватного нотаріуса як суб'єкта владних повноважень.

8. Представником третьої особи ТОВ "ГАЛС-2005" подано клопотання про призначення справи до попереднього розгляду, в яких третя особа вважає, що зазначений спір у відповідності до практики Великої Палати Верховного Суду (постанова від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16) також не є публічно-правовим і не відноситься до юрисдикції адміністративних судів.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

9. Відповідно до частини шостої статті 346 Кодексу адміністративного судочинства України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду в усіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

10. Частиною другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

11. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

12. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

13. Європейський суд з прав людини у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (№ 29458/04 та № 29465/04) зазначив, що відповідно до прецедентної практики Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві … керується законом, що приймається парламентом»; фраза «встановленим законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність; термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів; вимога стосовно того, що суд має бути «встановленим законом» є однією з декількох вимог Конвенції та протоколів до неї і встановлює, що дії національних органів мають базуватись на внутрішньому праві; вся організаційна система судів, включаючи не тільки питання, які підпадають під юрисдикцію певних видів судів, але також встановлення окремих судів та визначення їх місцевої юрисдикції (Coeme and others v. Belgium № 32492/96); суд не є встановленим законом у разі, якщо правила, які регламентують склад суду, не були додержані (Posokhov v. Russia № 63486/00, Fedotova v. Russia № 73225/01).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

14. Враховуючи, що учасник справи оскаржує рішення судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій з підстав порушення правил предметної юрисдикції, колегія суддів приходить до висновку про те, що справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись статтями 346, 347 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Заяву приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Пруняка Володимира Івановича про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду - задовольнити.

Справу за позовом ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Пруняка Володимира Івановича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАЛС-2005", про визнання протиправним та скасування рішення - передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В.Коваленко

Судді: Я.О.Берназюк

М.І.Гриців