Справа № 1740/2157/18
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції : Друзенко Н.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/2994/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя: Бруновської Н.В.

суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.

за участю секретаря судового засідання: Бедрій Х.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року у справі № 1740/2157/18 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ :

10.08.2018р. позивач ОСОБА_2 звернулась в суд і з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23.06.2016р. № 193918-13 в частині визначення податкового зобов'язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки по об'єктах нежитлової нерухомості із застосуванням ставки податку встановленої Дубровицькою міською радою від 04.02.2016р. № 82 на суму 13052,07 грн.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 18.09.2018р. відмовлено в позові.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18.09.2018р. скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України. Згідно ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

23.06.2017р. податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення № 193918-13, яким позивачу ОСОБА_2 визначено суду податкового зобов'язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки - по складу мінеральних добрив сплачений фізичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості за податковий період 2016 р. в розмірі 17 402,76 грн.

Із змісту договору купівлі-продажу від 18.09.2008р. видно, що ОСОБА_2 є власником 1/2 частини складу мінеральних добрив загальною площею 631,45 м.кв.

ст. 265 ПК України передбачено, що податок на майно складається з : податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

пп. 266.1.1 п. 266.1 ПК України передбачено, що платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Із змісту пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України видно, що об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Відповідно до пп.12.3.4 п.12.3 ст.12 ПК України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

В п. 4 Прикінцевих положень Закону України № 909 від 24.12.2015 р. «Про внесення змін до ПК України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованих бюджетних надходжень у 2016 р.» встановлено, що у 2016р. до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 р. не застосовуються вимоги, встановлені пп. 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 ПК України.

Тобто, у 2016 р. зупинено дію пп. 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 ПК України, а тому відсутні обмеження для органів місцевого самоврядування щодо строків прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Згідно рішення Дубровицької міської ради № 82 від 04.02.2016 р. «Про внесення змін до рішення міської ради від 27.01.2015 р. № 947 № «Про встановлення податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки» встановлено, що ставка податку на нерухоме майно для об'єктів нежитлової нерухомості, крім господарських ( присадибних ) будівель ( допоміжних нежитлових приміщень, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навісні котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції, які використовуються без отримання прибутку складає 02 % від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового ) періоду.

Отже, дане рішення органу місцевого самоврядування щодо встановлення ставок податку на нерухоме майно у 2016 р. прийняте та є обов'язковим до виконання відповідно до п.1, п.3 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Станом на 01.01.2016 р. розмір мінімальної заробітної плати становить - 1378 грн. Ставка податку за рішенням Дубровицької міської ради № 82 від 04.02.2016 р. становить: 1378 * 2 % = 27,56 грн. за 1 кв. метр бази оподаткування.

База оподаткування об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності. (пп.266.3.2 п.266.3 ст.266 ПК України)

Відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності позивача перебуває об'єкт нежитлової нерухомості - нежитлова будівля ( будівля склад ), загальна площа 1262,9 м.кв ( ? частки власності 631,45 м. кв ) сума податку:

1378 ( мінімальна заробітна плата ) * 2% ( ставка податку )= 27.56 грн.

631,45*27,56 = 17402,76. ( податкове повідомлення-рішення № 193918-13 від 23.06.2017р. )

З огляду на вказане, Податковим кодексом України встановлений обов'язок громадянина сплатити податок за 2016 рік незалежно від термінів прийняття рішення органу місцевого самоврядування про встановлення відповідних податків і зборів.

Таким чином, оскільки у 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені пп.12.3.4 п.12.3 ст.12 ПК України колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що платник податків зобов'язаний сплатити податок за 2016 рік незалежно від термінів прийняття рішення органу місцевого самоврядування про встановлення відповідних податків і зборів.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову оскільки, податковий орган як суб'єкт владних діяв в межах повноважень та у спосіб передбачений законами та Конституцією України.

Висновки колегії суддів узгоджуються з позицією Верховного суду яка викладена у постановах у справах № 820/5457/17 від 04.09.2018 р., № 824/651/17-а від 26.06.2018 р., № 803/1307/17 від 24.04.2018 р.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про те, що суд першої інстанції «не спростував факт відсутності змін, застережень в ПКУ про призупиненню дії положень п.п. 4.1.9 п. 4.1, п. 4.5 ст. 4, пп. 12.3.4 п. 12.3, пп. 12.4.3 п. 12.4, п. 12.5 ст. 12 ПК України на 2016 р.» Оскільки, як вірно зазначив суд першої інстанції згідно п. 4 Прикінцевих положень Закону України № 909 від 24.12.2015 р. «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованих бюджетних надходжень у 2016 р.» у 2016 р. зупинено дію пп. 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 ПК України, а тому відсутні обмеження для органів місцевого самоврядування щодо строків прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Інші доводи апелянта не спростовують висновки колегії суду.

В ст.242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючисьст.ст.229,308,310,315,316,321,322,325,329КАСУкраїни,суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року у справі № 1740/2157/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Строк оскарження постанови, в якій оголошено вступну та резолютивну частину судового рішення обчислюється з дня складення постанови у повному обсязі.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя В.С. Затолочний

Суддя З.М. Матковська

Постанова складена в повному обсязі 28.01.2019р.