Справа № 815/4896/16
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/4896/16

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К. С.
П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

доповідача, судді: Димерлія О.О.

суддів: Кравченка К.В., Єщенка О.В.

за участю секретаря: Сінчі А.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕЙ-КОЛЕКТ" на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Цукурової Світлани Сергіївни, Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеси територіального управління юстиції в Одеській області, за участю третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕЙ-КОЛЕКТ", про визнання протиправним та скасування рішення, -

УСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) звернулась до суду з вказаним адміністративним позовом та, з урахуванням збільшення позовних вимог, просила:

- Визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Цукурової Світлани Сергіївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 23399039 від 04.08.2015 року, на підставі якого було внесено запис про реєстрацію права власності на нерухоме майно - домоволодіння, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1, за Товариством з обмеженою відповідальністю "КЕЙ-КОЛЕКТ" (м. Київ, вул. Межигірська, буд. 22, ).

- Вилучити з державного реєстру речових, прав на нерухоме майно, запис про право власності № 10673121, який внесений на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Цукурової Світлани Сергіївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 23399039 від 04.08.2015 року, та поновити відомості про попереднього власника домоволодіння, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1, щодо ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1).

- Вилучити з державного реєстру речових, прав на нерухоме майно, запис про обтяження за номером 10673201, який виник на підставі іпотечного договору від 01.11.2005 року, зареєстрованого за № 3191, та внесений на підставі рішенні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Цукурової Світлани Сергіївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 23399039 від 04.08.2015 року, реєстраційний номер обтяження 2551690 від 01.11.2005 року.

- Скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер В-10/417 ВП 49543018 від 07.12.2015 року, винесену Суворовським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції.

- Вилучити з державного реєстру речових, прав на нерухоме майно, запис про обтяження за реєстраційним номером 12926087, вид обтяження: арешт нерухомого майна, який внесено 14.01.2016 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер В-10/417 ВП 49543018 від 07.12.2015 року, винесеної Суворовським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що дії нотаріуса щодо прийняття рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру, що виникло на підставі договору іпотеки, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є протиправними у зв'язку з відсутністю у нотаріуса повноважень щодо прийняття рішення про державну реєстрацію права власності без вчинення нотаріальної дії з майном. Окрім того, реєстрацію права власності за ТОВ «Кей-колект» здійснено під час дії постанови про арешт та заборону відчуження на це нерухоме майно.

За наслідками розгляду зазначеної справи Одеським окружним адміністративним судом 13 жовтня 2018 року прийнято рішення про задоволення вищенаведених позовних вимог у повному обсязі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, третя особа подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги залишити без задоволення, або (у випадку не задоволення попередніх вимог апеляційної скарги) рішення суду першої інстанції скасувати за закрити провадження у справі, вважаючи, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, в тому числі в частині підсудності даної справи судам адміністративної юрисдикції.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційних скарг, перевірив матеріали справи та вважає, що вказана апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 12 .07.2005 року між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_4 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 2824-08 ОФ Н (надалі - Кредитний договір, а.с.9-10).

Відповідно до умов зазначеного кредитного договору Банк зобов'язався надати ОСОБА_5 кредит у сумі 155 000,00 доларів США, а останній зобов'язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором та Додатком №1 до нього - графіком погашення кредиту.

В забезпечення виконання зобов'язань по Кредитному договору ОСОБА_1 уклала з АКІБ "УкрСиббанк" 01.11.2005 року іпотечний договір, зареєстрований за № 3191(а.с.11-12).

Відповідно до умов іпотечного договору ОСОБА_1 передала банку в іпотеку належне їй на праві власності нерухоме майно - домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

При посвідченні Іпотечного договору була накладена заборона відчуження зазначеної в договорі квартири, про що було внесено запис до реєстру за №147.

12.12.2011 року ПАТ "УкрСиббанк" відступило Товариству з обмеженою відповідальністю "КЕЙ-КОЛЕКТ", відповідно до Договору факторингу № 1 свої права вимоги за зобов'язаннями позичальника по вищевказаним кредитним договорам.

12.12.2011 року на підставі Договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки було змінено іпотекодержателя нерухомого майна, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, дане майно виступало забезпеченням по виконанню зобов'язань по Кредитному договору на підставі іпотечного договору від 01.11.2005 року, укладеного між ОСОБА_1та АКІБ "УкрСиббанк".

04.08.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Цукуровою Світланою Сергіївноюприйнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 23399039, та внесено запис про державну реєстрацію права власності № 10673121 від 04.08.2015 року за Товариством з обмеженою відповідальністю "КЕЙ-КОЛЕКТ" на нерухоме майно - домоволодіння, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки № 63727253 від 18.07.2016 року (а.с.8), в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно перебувають заборони на нерухоме майно: номер запису про обтяження 10673201, якенакладено відповідно до іпотечного договору від 01.11.2005 року, зареєстрованого за № 3191.Підставою внесення запису стало рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Цукурової С.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 23399039 від 04.08.2015 року, реєстраційний номер обтяження 2551690 від 01.11.2005року.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України (у редакції, чинній на час звернення до суду з даним позовом) обов'язковою ознакою справи адміністративної юрисдикції, окрім наявності у складі учасників процесу суб'єкта владних повноважень, також є публічно-правових характер спору, що виник між ними.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КАС України (у редакції, чинній на час звернення до суду з даним позовом) юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Пунктом 1 частини другої статті 17 КАС України (у редакції, чинній на час звернення до суду з даним позовом) було визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Наведені норми узгоджуються з положеннями статей 2, 4 та 19 КАС України (у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року), якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

За правилами частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Ураховуючи те, що позовні вимоги в цій справі заявлено на поновлення порушеного цивільного права позивача, спірні правовідносини пов'язані з невиконанням умов цивільно-правових договорів (кредитного та іпотечного), на момент звернення до суду право власності на спірне нерухоме майно перейшло до третьої особи у справі, колегія суддів, незважаючи на участь у спорі суб'єкта владних повноважень, дійшла висновку про те, що цей спір не є публічно-правовим, а має вирішуватися судами за правилами ЦПК України.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11 та 17 квітня 2018 року (справи № 11-96апп18 (№ 826/366/16) та № 11-192апп18 (№ 815/6956/15) відповідно), від 21 листопада 2018 року (справа № 11-805апп18 (№ 814/1017/16).

Колегія суддів зауважує, що позивачем у даній справі є не особа, яка звернулась за вчиненням реєстраційних дій, а ОСОБА_1 що у спірних відносинах має статус іпотекодавця.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення без дотримання норм процесуального права, а тому наявні підстави для його скасування.

Відповідно до частини 1 статті 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 239 Кодексу якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

У відповідності до ч. 11 ст. 139 КАС України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

З матеріалів справи вбачається, що апелянт виступав в якості третьої особи на стороні відповідача.

У відповідності до ч. 2, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

В системному аналізі вказані норми визначають стягнення на користь суб'єкта владних повноважень витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням експертиз.

Тому підстави для розподілу витрат на сплату судового збору відсутні як на користь відповідача, так і на користь третьої особи.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕЙ-КОЛЕКТ" - задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2018 року скасувати.

Провадження по справі №815/4896/16 закрити.

Роз'яснити позивачеві, що справу належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 25.01.2019 року.

Головуючий суддя Димерлій О.О.
Судді Єщенко О.В. Кравченко К.В.