Справа № 806/1795/18
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 806/1795/18

Головуючий у 1-й інстанції: Попова Оксана Гнатівна

Суддя-доповідач: Кузьменко Л.В.

22 січня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьменко Л.В.

суддів: Шидловського В.Б. Іваненко Т.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Сербин І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Рогачівське" на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року (судове рішення ухвалено 27 листопада у м.Житомирі суддею Поповою О.Г., повний текст судового рішення складено 03.12.2018 року) у справі за адміністративним позовом Дочірнього підприємства "Рогачівське" до Державного реєстратора відділу державної реєстрації Ружинської районної державної адміністрації Житомирської області Польової Лариси Дмитрівни, треті особи - ОСОБА_3, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Кривошиївська" про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2018 року Дочірнє підприємство "Рогачівське" звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора відділу державної реєстрації Ружинської районної державної адміністрації Житомирської області Польової Лариси Дмитрівни про реєстрацію права оренди на земельну ділянку (площа 4,2456 га, кадастровий номер НОМЕР_1), яка належить ОСОБА_3, строком на 10 років, на користь ТзОВ "Агрофірма Кривошиївська".

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року закрито провадження в адміністративній справі №806/1795/18.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2018 року по справі №806/1795/18 ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року скасовано та адміністративну справі №806/1795/18 направлено для продовження розгляду до Житомирського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року адміністративну справу №806/1795/18 залучено до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 та Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Кривошиївська".

22 жовтня 2018 року Дочірнє підприємство "Рогачівське" змінило позовні вимоги, подавши до суду першої інстанції відповідну заяву. Позивач просить: визнати протиправним та скасувати рішення відповідача - державного реєстратора відділу державної реєстрації Ружинської районної державної адміністрації Житомирської області Польової Лариси Дмитрівни з індексним номером 40171496 від 19.03.2018 про реєстрацію права оренди на земельну ділянку (площа 4,2456 га, кадастровий номер НОМЕР_1), яка належить ОСОБА_3, строком на 10 років, на користь ТОВ "Агрофірма Кривошиївська"; визнати протиправним та скасувати рішення відповідача з індексним номером 40171473 від 19.03.2018 про дострокове припинення права оренди позивача на земельну ділянку (площа 4,2456 га, кадастровий номер НОМЕР_1), яка належить ОСОБА_3 (а.с. 133).

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року провадження в адміністративній справі №806/1795/18 за позовом Дочірнього підприємства "Рогачівське" (вул. Б.Хмельницького, 1, Рогачі, Ружинський район, Житомирська область, 13653. ) до Державного реєстратора відділу державної реєстрації Ружинської районної державної адміністрації Житомирської області Польової Лариси Дмитрівни (вул. Бірюкова, 2, Ружин, Житомирська область, 13600. РНОКПП: невідомий), треті особи: ОСОБА_3 (АДРЕСА_1. РНОКПП: невідомий), Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Кривошиївська" (вул. Сквирська, буд. 87 А, Кривошиїнці, Сквирський район, Київська область, 09013. ) про визнання протиправними та скасування рішень - закрито.

Роз'яснено позивачу, що вказаний спір підлягає розгляду у порядку цивільного (господарського) судочинства.

Також суд першої інстанції повернув Дочірньому підприємству "Рогачівське" сплачений при зверненні із позовом до суду судовий збір у розмірі 3 524,00 грн.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вказаний спір не є публічно-правовим і не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Позивач не погодився з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій з підстав порушення судом приписів процесуального права, неповноти з'ясування обставин справи, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, повернувши справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Позивач вважає, що цей спір є адміністративним, оскільки позивач не ставить перед судами адміністративної юрисдикції вимог щодо визнання за ним права користування земельною ділянкою, а має на меті за результатом розгляду справи визнати протиправними дії відповідача щодо вчинення реєстраційних дій та скасувати незаконні рішення останнього. Вважає помилковими посилання суду першої інстанції на практику Верховного Суду у справах, на які посилається суд першої інстанції, оскільки обставини цієї справи відмінні від обставин, встановлених у справах, у яких Верховний Суд ухвалив відповідні рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Зі змісту позовної заяви та заяви про зміну позовних вимог вбачається, що позивач просить визнати протиправними та скасувати: рішення відповідача з індексним номером 40171496 від 19.03.2018 про реєстрацію права оренди на земельну ділянку (площа 4,2456 га, кадастровий номер НОМЕР_1), яка належить ОСОБА_3, строком на 10 років, на користь ТОВ "Агрофірма Кривошиївська"; рішення відповідача з індексним номером 40171473 від 19.03.2018 про дострокове припинення права оренди позивача на земельну ділянку (площа 4,2456 га, кадастровий номер НОМЕР_1), яка належить ОСОБА_3.

Позивач зазначив, що відповідно до договору оренди б/н від 20.10.2011 року підприємство взяло в оренду на 8 років у ОСОБА_3 земельну ділянку площею 4,2456 га, кадастровий номер НОМЕР_1. Договір оренди був зареєстрований у встановленому порядку, додаткових угод сторони не укладали, строк дії договору не закінчився. Однак, відповідачем 19.03.2018 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис щодо реєстрації права оренди на вказану земельну ділянку за ТОВ "Агрофірма Кривошиївська". Позивач вважає, що державний реєстратор здійснила без належних правових підстав реєстрацію договорів оренди землі з тією ж фізичною особою щодо належної їй земельної ділянки, проте з іншою юридичною особою.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У п. 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що фраза «судом встановленим законом» поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Крім того, ЄСПЛ у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Занд проти Австрії» зазначив, що поняття «суд, встановлений законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб органів місцевого самоврядування, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст. 6 КАС України в порядку адміністративного судочинства.

В силу приписів частини першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Частиною першою статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Пунктом першим частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватно-правові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

За правилами частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З огляду на те, що спірні правовідносини пов'язані з невиконанням умов цивільно-правової угоди (договору оренди земельної ділянки), правильним є висновок суду першої інстанції, що цей спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Колегія суддів наголошує, що визнання протиправним і скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права оренди на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за третьою особою є захистом прав позивача на земельну ділянку від порушення такого права іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо того ж самого нерухомого майна. А оскільки позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, останні були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про право цивільне незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав також вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорюване рішення, здійснено оспорюваний запис.

Таку правову позицію викладено в постановах Верховного Суду України від 14 червня 2016 року у справі № 21-41а16 та від 11 квітня 2017 року у справі №808/2298/15, а також у висновках Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 04 квітня 2018 року в справі №817/1048/16, постанові від 18 квітня 2018 року у справі №804/1001/16 та у постанові від 04 вересня 2018 року у справі №823/2042/16 (провадження №11-377апп18), які відповідно до частини п'ятої статті 242 КАС України, статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Мотиви та доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків.

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі й обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, що не належить до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні ч. 1 ст. 6 Конвенції.

Зважаючи на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Рогачівське" залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст.329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Постанова суду складена в повному обсязі 22 січня 2019 року.

Головуючий Кузьменко Л.В.

Судді Шидловський В.Б. Іваненко Т.В.