Справа № 287/6/18-а
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 287/6/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Волощук В.В.

Суддя-доповідач: Франовська К.С.

24 січня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Франовської К.С.

суддів: Іваненко Т.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Житомирської митниці Державної фіскальної служби на рішення Олевського районного суду Житомирської області від 08 жовтня 2018 року (час ухвалення рішення та дата складання повного тексту- не зазначені, місце ухвалення рішення- м.Олевськ) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Житомирської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови в справі про порушення митних правил № 1649/10100/17,

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2018 року ОСОБА_2, звернувся в суд з адміністративним позовом до Житомирської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови в справі про порушення митних правил № 1649/10100/17 від 15.01.2018 року, якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених статтею 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 08 жовтня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено. Постанову в справі про порушення митних правил № 1649/10100/17 від 15 січня 2018 року скасовано, провадження у справі закрито.

Не погодившись із даним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій вказується на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, і порушується питання про скасування рішення з ухваленням нового про відмову у позові.

У зв'язку з неприбуттям жодного з учасників процесу , належно повідомлених про дату час і місце судового засідання, на підставі приписів п.2 ч.1 ст.311 КАС України суд перейшов у даній справі до письмового провадження.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 14.08.2017 року, працівниками поліції Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області, в м.Олевську Житомирської області був зупинений для перевірки документів транспортний засіб марки «VW GOLF», реєстраційний номер «НОМЕР_2», кузов № НОМЕР_1 під керуванням громадянина України ОСОБА_2

Матеріали для перевірки законності ввезення транспортного засобу працівниками поліції були надіслані до Житомирської митниці.

За результатами перевірки, 28 грудня 2017 року головним державним інспектором управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Житомирської митниці ДФС Пахнюком С.С., щодо позивача складено протокол про порушення митних правил № 1649/10100/17, згідно якому ОСОБА_2 вчинив дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів в розмірі 224 742,82 грн.

За змістом протоколу, вказаний транспортний засіб ввезено на митну територію України 27.08.2016 року, через зону діяльності Волинської митниці ДФС громадянином-нерезидентом ОСОБА_4 в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року». Позивач в поясненнях зазначив, що вказаний транспортний засіб був ним придбаний у товариша, в серпні 2017 року для особистого користування, також йому відомо , що транспортний засіб знаходиться під митним контролем. Придбав і використовував його у зв'язку з істотно нижчою ціною за ринкову ціну на аналогічний автомобіль з Українськими реєстраційними знаками, що належним чином оформлені у відповідності до митного режиму "імпорт".

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, 15 січня 2018 року заступником начальника Житомирської митниці Державної фіскальної служби ОСОБА_5., прийнята постанова, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 674 228 грн., 46 коп.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся в суд з цим позовом.

Вирішуючи спір та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що безпосереднього виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил, визначеного статтею 485 Митного кодексу України, а саме використання транспортного засобу марки «VW GOLF» , виявлено не було і доказів про це не надано. Таким чином, наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, а саме такого елементу як об'єктивна сторона у судовому засіданні не встановлена, і недоведена відповідачем належними та допустимими доказами.

Окрім того, підставою для задоволення позову стало і те, що оскільки матеріали справи не містять відомостей про митну вартість транспортного засобу, а відповідач при визначенні розміру несплачених митних платежів та адміністративного стягнення відповідач керувався службовою запискою, яка не є звітом (актом) про оцінку або висновком експерта. Також маються пояснення сторони відповідача в судовому засіданні про те, що вказаний транспортний засіб фізично не оглядався.

Суд апеляційної інстанції з викладеними висновками на обґрунтування задоволення позову погоджується частково, і вважає, що місцевий суд, вирішуючи по суті правильно спір, допустив помилку, визначаючи об'єктивну сторону правопорушення.

Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовуються Митним кодексом України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (КУпАП) та є публічно-правовими, оскільки стосуються притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Відповідно до ч. 1 ст. 485 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За приписами ст. 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Склад порушення включає в себе ознаки, що характеризують зовнішній акт поведінки особи, його спрямованість і наслідки, і ознаки, що характеризують самого правопорушника і його психічне ставлення до вчиненого.

Ознаки складу порушення митних правил характеризують: об'єкт порушення митних правил; об'єктивну сторону порушення митних правил; суб'єкт порушення митних правил; суб'єктивну сторону порушення митних правил.

Усі зазначені елементи складу порушення митних правил нерозривно поєднані між собою. Наявність цих елементів обов'язкова для кваліфікації конкретного діяння як порушення митних правил.

Об'єктом порушень митних правил є суспільні відносини, які охороняються законом і яким у результаті посягання завдається чи може бути завдано шкоду, а також те, на що спрямовано посягання.

Згідно диспозиції ст.485 МК використання транспортного засобу іншою собою, ніж тією, якою транспортний засіб ввезено на митну територію України, являє собою використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Оскільки факт керування позивачем автомобілем марки «VW GOLF», реєстраційний номер «НОМЕР_2», кузов № НОМЕР_1 , який ввезений на територію України іншою особою в митному режимі, який надає пільги щодо сплати митних платежів, встановлений та підтверджений належними та допустимими доказами, такі дії складають об'єктивну сторону правопорушення.

Відповідно до статті 491 Митного кодексу України підставами для порушення справи про порушення митних правил є: безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил; офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що здійснюють види контролю, зазначені у частині першій статті 319 цього Кодексу; офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

Статтею 103 Митного кодексу України встановлено, що тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Згідно зі ст. 292 Митного кодексу України митні платежі не сплачуються при ввезенні товарів на митну територію України якщо такі товари були поміщенні у митний режим, який відповідно до положень Митного кодексу України не передбачає сплату митних платежів, - на період дії цього режиму та при виконанні умов, що випливають з такого режиму.

Особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування на митну територію України регламентуються ст. 380 Митного кодексу України.

Частинами 1, 2 ст. 380 Митного кодексу України передбачено, що тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у статті 319 цього Кодексу. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу.

Судом першої інстанції установлено, що розмір митних платежів визначений у даній справі на підставі службової записки управління адміністрування митних платежів Житомирської митниці ДФС від 27.12.2017 року за № 503/06-70-19.

Згідно статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний. Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Основний метод визначення митної вартості в цьому випадку не застосовувався, оскільки він використовується при ввезенні на територію України транспортного засобу в режимі «імпорт» та при добровільному декларуванні цього транспортного засобу. В цьому випадку транспортний засіб ввозився на територію України в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року», тобто декларування цього транспортного засобу не відбувалося. Таким чином, визначення митної вартості транспортного засобу відбувалося за одним з другорядних методів.

Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції від 24 листопада 2003 року №142/5/2092, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (далі - Методика) у пункті 7.35 вказано, що у разі відсутності цінових даних колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ. У такому випадку інформація про ціни на нові КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп'ютерних програм та прайс-листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань.

Пунктом 7.53.5 Методики, дозволяється використання ресурсів мережі Інтернет, однак довідкові дані, які використовуються під час оцінки отримані з ресурсів мережі Інтернет, повинні бути роздруковані із зазначенням дати отримання інформації і абсолютної URL-адреси і включені у звіт (акт) про оцінку або у висновок експерта (експертного дослідження).

Судом першої інстанції обґрунтовано визначено, що митним органом не дотримано Методики, а саме включення довідкових даних у звіт (акт) про оцінку або у висновок експерта, і взагалі не досліджено питання наявності звіту (акту) про оцінку або висновок експерта про визначення митної вартості транспортного засобу марки «VW GOLF», реєстраційний номер «НОМЕР_2», кузов № НОМЕР_1, а відтак не доведено правомірності нарахованого розміру штрафу.

Згідно статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на момент ухвалення судового рішення суду апеляційної інстанції) судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, суд першої інстанції правомірно встановив необґрунтованість застосування митним органом до позивача у справі санкцій.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом від 24 квітня 2018 року у справі № 331/2608/17 (провадження К/9901/7127/18), від 21 серпня 2018 року у справі № 569/4289/17 (провадження № К/9901/45607/18).

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Підсумовуючи наведене, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції правильно по суті вирішив даний публічно-правовий спір, однак допустив помилкове застосування норм матеріального права, тому оскаржуване рішення суду слід змінити, виключивши з його мотивувальної частини мотив відсутності об'єктивної сторони правопорушення, як підстави для задоволення позову .

Відповідно до приписів частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Частиною 4 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Житомирської митниці Державної фіскальної служби задовольнити частково.

Рішення Олевського районного суду Житомирської області від 08 жовтня 2018 року в частині мотивів задоволення позову змінити.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 25 січня 2019 року.

Головуючий Франовська К.С.

Судді Іваненко Т.В. Кузьменко Л.В.