Справа № 0440/6951/18
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 січня 2019 року

Київ

справа №0440/6951/18

провадження №К/9901/1491/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стрелець Т. Г.,

суддів - Білоуса О. В., Желтобрюх І.Л.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12.12.2018 у справі за позовом ОСОБА_2 до Кабінету Міністрів України про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Кабінету Міністрів України про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.09.2018 позовну заяву залишено без руху, та надано 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання оригіналу квитанції про сплату судового збору в розмірі 704,80 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.10.2018 позовну заяву повернуто позивачу, оскільки вимоги ухвали суду від 17.09.2018 не виконано

Позивач оскаржив вказане рішення в апеляційному порядку.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 12.12.2018 апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а оскаржувану ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанцій позивач звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою.

Перевіряючи касаційну скаргу ОСОБА_2 колегія суддів дійшла висновку про таке.

Судами встановлено, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.09.2018 позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху, встановлено позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання оригіналу квитанції про сплату судового збору в розмірі 704,80 грн.

На виконання цієї ухвали позивачем подано заяву, в якій заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.10.2018 позовна заява повернута позивачеві у зв'язку з невиконанням ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.09.2018 про залишення позову без руху. При цьому судом вказано про відсутність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору з урахуванням того, що розмір судового збору, який позивач повинен сплатити, не перевищує 5% його річного доходу.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач не звільнений від сплати судового збору в силу статті 5 Закону України «Про судовий збір», тому суд першої інстанції обґрунтовано залишив позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позову, запропонувавши надати на підтвердження сплати судового збору в розмірі 704,80 грн. відповідну квитанцію.

За приписами частини 1 статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

В цьому випадку розмір судового збору, який повинен був сплатити позивач відповідно до ухвали суду від 17.09.2018 р., (704,80 грн.) не перевищує 5% річного доходу позивача.

Позивач не відноситься до осіб, визначених пунктом 2, а предмет позову не відповідає предмету, визначеному у пункті 3 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Відтак, суд першої інстанції обґрунтовано не знайшов підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.

Згідно з частиною 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За правилами пункту першого частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, в установлений судом строк, вона повертається позивачеві.

З урахуванням вищенаведеного, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку щодо повернення позовної заяви з підстав не виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд також зазначає, що доводи скаржника про відмову суду апеляційної інстанції у перенесенні розгляду справи для можливості отримання правової допомоги не впливають на правильність висновків суду апеляційної інстанції та не можуть вважатися підставою для скасування або зміни судового рішення відповідно до частини 2 статті 351 КАС України.

Крім того, як вбачається з ухвали суду апеляційної інстанції від 30.11.2018 дану справу було призначено до розгляду в порядку письмового провадження у зв'язку з відсутністю клопотань сторін про розгляд справи за їх участю. При цьому, нормами КАС України не передбачено можливості відкладення чи перенесення розгляду справи, що призначена до розгляду в порядку письмового провадження.

Отже, Верховний Суд констатує, що суд першої інстанції, позицію якого підтримав і апеляційний суд, дійшовши висновку про повернення позовної заяви позивачеві, вірно застосував положення статті 169 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини другої статті 333 КАС України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 328, 332, пунктом 2 частини другої статті 333 КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12.12.2018 у справі за позовом ОСОБА_2 до Кабінету Міністрів України про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії.

Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. Г. Стрелець

Судді О. В. Білоус

І.Л. Желтобрюх