Справа № 0440/6561/18
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 січня 2019 року м. Дніпросправа № 0440/6561/18
(суддя Ільков В.В. м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Панченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2018 року у справі №0440/6561/18 за позовом ОСОБА_1 до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 30 серпня 2018 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача із не зняття позивача з обліку платників, як самозайнятої особи (особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність) і не видачу довідки за формою №12-ОПП, № 10-ЄСВ;

- зобов'язати відповідача невідкладно (не пізніше дня набрання законної сили рішення суду) зняти позивача з обліку платників податків, як самозайнятої особи (особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність), здійснити відповідні реєстраційні дії та видати довідки за формою №12-ОПП, №10-ЄСВ.

Позов обґрунтовано тим, що 2.11.2017 року позивачем - особою, яка займається адвокатською діяльністю, до податкового органу подано заяву про припинення (ліквідацію) платника податків, як самозайнятої особи за формою №8-ОПП та заяву про зняття з обліку платника єдиного внеску за формою №7-ЄСВ з підстав зміни організаційної форми адвокатської діяльності (вступ в Адвокатське об'єднання «Антарес») із наданням документу внесення до Єдиного реєстру адвокатів України відповідного запису, а також подано податкову декларацію (звітність) «ліквідаційна», із здійсненням остаточного розрахунку (сплати) податкових зобов'язань. 08.08.2018 року позивач отримав лист від 01.08.2018 року № 1679/6/04-64-08-01, яким відповідач повідомив його про відмову у видачі довідок за формою №12-ОПП, №10-ЄСВ, у зв'язку з незняттям з обліку платників податків, як самозайнятої особи з підстав непроведення перевірки, відсутності остаточного розрахунку та відсутності контрольно-перевірочної функції.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2018 року позов задоволено частково.

Суд, зобов'язав відповідача розглянути заяву позивача (вх. №6418/6 від 23.11.2017 року) про припинення (ліквідацію) платника податків, як самозайнятої особи за формою №8-ОПП, заяву про зняття з обліку платника єдиного внеску за формою №7-ЄСВ з підстав зміни організаційної форми адвокатської діяльності, відповідно до Порядку обліку платників єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та Положення про реєстр страхувальників, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.11.2014 року № 1162. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Рішення суду мотивовано тим, що припиненню перебування на податковому обліку передує відповідна процедура встановлена Порядком обліку платників єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та Положенням про реєстр страхувальників, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.11.2014 року №1162, яка включає в себе проведення перевірки та остаточного розрахунку, що не було здійснено контролюючим органом за наслідками отримання від позивача пакету документів.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач оскаржив його до апеляційного суду, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що зі сторони відповідача не здійснено жодних дій направлених на припинення позивача як самозайнятої особи у встановлений законом строк.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що позивачем на підставі рішення Дніпропетровської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури №1 від 16.01.2012 року отримано свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю №2438 від 23.01.2012 року.

22.11.2017 року ОСОБА_1 за основним місцем обліку - Лівобережна ОДПІ м. Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області, подав заяву (вх. №6418/6 від 23.11.2017 року) про припинення (ліквідацію) платника податків, як само зайнятої особи за формою №8-ОПП, заяву про зняття з обліку платника єдиного внеску за формою №7-ЄСВ з підстав зміни організаційної форми адвокатської діяльності, витяг з Єдиного реєстру адвокатів України від 21.11.2017 року із зазначенням змін організаційної форми адвокатської діяльності, засвідчену копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №2438 від 23.01.2012 року та засвідчену копію паспорту з ІПН. (а.с.9-10).

25.07.2018 року позивач звернувся до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області з заявою про отримання довідок: про зняття з обліку платника податків за формою № 12-ОПП та про зняття з обліку платника єдиного внеску за формою №10-ЄСВ, які видаються по закінченню всіх дій із припинення незалежної професійної діяльності з відповідними зобов'язаннями.

08.08.2018 року позивачем отримано лист № 1679/6/04-64-08-01 від 01.08.2018 року, в якому відповідач зазначив, що зняття з обліку платників єдиного внеску, зокрема, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, здійснюється відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України від 08.07.2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», розділу V Порядку обліку платників єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та Положення про реєстр страхувальників, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.11.2014 року №1162, згідно з яким фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, знімаються з обліку, як платники єдиного внеску, за заявою після проведення передбачених законодавством перевірок платників, звірення розрахунків та проведення остаточного розрахунку. За результатами проведеної перевірки платник податків здійснює остаточні розрахунки з контролюючим органом, внаслідок чого, платнику видаються (надсилаються) довідки про зняття з податкового обліку.

Контрольно-перевірочна функція закріплена за контролюючими органами обласного та центрального рівнів. У Лівобережної ОДПІ м. Дніпра відсутня контрольно-перевірочна функція (а.с.38-39).

Правомірність бездіяльності відповідача щодо незняття позивача з обліку платників, як самозайнятої особи не здійснення відповідних реєстраційних дій і не видачі відповідних довідок є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Взяття та зняття з обліку платників єдиного внеску регулюється ст. 5 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VІ (далі - Закону № 2464-VІ) та Порядком обліку платників єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та Положенням про реєстр страхувальників, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.11.2014 № 1162.

Згідно п.п.67.1.2. п.67.1 ст.67 та п.п.65,10.4. п.65.10 ст.65 Податкового кодексу України підставою для зняття з обліку в органах доходів і зборів самозайнятої особи є реєстрація припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи у відповідному уповноваженому органі (з дати реєстрації).

Відповідно до п.11.1. Порядку обліку платників податків і зборів Затвердженого Наказу Міністерства фінансів України 09.12.2011 року №1588 (надалі - Порядок №1588), платник податків зобов'язаний повідомляти контролюючі органи за місцем обліку такого платника про його ліквідацію або реорганізацію протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення (крім випадків, коли обов'язок здійснювати таке повідомлення покладено законом на орган державної реєстрації).

Дані про прийняття рішення щодо припинення юридичних осіб, відомості щодо яких містяться в Єдиному державному реєстрі, контролюючі органи отримують від державних реєстраторів у порядку інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами Центрального контролюючого органу.

Відповідно до п.11.16 Порядку №1588, платникам податків, для яких законом установлені особливості їх державної реєстрації та які не включаються до Єдиного державного реєстру, а також щодо яких законом або нормативно-правовим актом Кабінету Міністрів України для проведення реєстрації ліквідації, реорганізації, закриття або припинення діяльності платника податків вимагається довідка про зняття з обліку платника податків, замість відомостей про відсутність (наявність) заборгованості зі сплати податків і зборів за формою № 30-ОПП видається довідка про зняття з обліку платника податків за формою № 12-ОПП (додаток 16). З моменту видачі довідки за формою № 12-ОПП такий платник податків уважається знятим з обліку у контролюючому органі за умови реєстрації його припинення відповідно до законодавства або внесення запису про припинення до відповідного державного реєстру.

Згідно з пп.2 п.11.22 Порядку №1588, фізичні особи, які здійснюють незалежну професійну діяльність, знімаються з обліку після припинення такої незалежної діяльності, за наявності документально підтвердженої інформації відповідного державного органу, що реєструє таку діяльність або видає документи про право на заняття такою діяльністю (свідоцтва, дозволи, сертифікати тощо), та/або поданих до контролюючого органу за основним місцем обліку: заяви за формою № 8-ОПП, дата якої фіксується в журналі за формою № 6-ОПП.

У відповідності до пп.3 п.11.22 вказаного Порядку, внесення до Реєстру самозайнятих осіб запису про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця чи незалежної професійної діяльності фізичної особи здійснюється у разі:

-визнання фізичної особи недієздатною або обмеження її цивільної дієздатності - з дати набрання законної сили відповідним рішенням суду;

-смерті фізичної особи, у тому числі оголошення такої особи померлою, що підтверджується свідоцтвом про смерть (витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, інформацією органу державної реєстрації актів цивільного стану), а також визнання фізичної особи безвісно відсутньою, що підтверджується судовим рішенням;

-внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця - з дати державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця;

-реєстрації припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи у відповідному уповноваженому органі - з дати реєстрації;

-закінчення строку, на який було видано свідоцтво про реєстрацію чи інший документ (дозвіл, сертифікат тощо), - з дати закінчення такого строку;

-заборони судом фізичній особі провадити підприємницьку діяльність або незалежну професійну діяльність - з дати набрання законної сили відповідним рішенням суду, якщо інше не визначене у рішенні суду;

-наявності обмежень права на провадження підприємницької діяльності або незалежної професійної діяльності, які встановлені законодавством, - з дати надходження відповідних документів до контролюючого органу за місцем обліку фізичної особи, якщо інше не встановлено законом чи рішенням суду;

-анулювання чи скасування згідно із законодавством свідоцтва про реєстрацію чи іншого документа (дозволу, сертифіката тощо), що підтверджує право фізичної особи на провадження підприємницької або незалежної професійної діяльності, - з дати такого анулювання чи скасування.

Державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Реєстру самозайнятих осіб запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов'язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов'язань та застосування санкцій за їх невиконання (пп.5 п.11.22 Порядку №1588).

Водночас, у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи чи реєстрації у відповідному уповноваженому органі припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи (якщо така реєстрація була умовою ведення незалежної професійної діяльності) погашення грошових зобов'язань та/або податкового боргу здійснюється за рахунок майна зазначеної особи.

Особою, відповідальною за погашення грошових зобов'язань чи податкового боргу фізичної особи - підприємця або фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, є така фізична особа (пп.6 п.11.22 Порядку №1588).

Підставами для зняття з обліку у контролюючих органах юридичної особи, її відокремлених підрозділів та самозайнятих осіб є: наявність хоча б однієї з підстав, визначених пунктом 65.10 статті 65 цього Кодексу для самозайнятої особи (пп. 67.1.2 п. 67.2 ст. 67 ПК України).

Порядок зняття з обліку у контролюючих органах юридичних осіб, їх відокремлених підрозділів та самозайнятих осіб встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п. 67.3 ст. 67 ПК України).

Згідно з пп.2 п. 11.18 розділу ХІ Порядку обліку платників податків і зборів затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 1588 від 09.12.2011 р. (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2011 р. за № 1562/20300) фізичні особи, які здійснюють незалежну професійну діяльність, знімаються з обліку після припинення такої незалежної діяльності, за наявності документально підтвердженої інформації відповідного державного органу, що реєструє таку діяльність або видає документи про право на заняття такою діяльністю (свідоцтва, дозволи, сертифікати тощо), та/або поданих до контролюючого органу за основним місцем обліку: заяви за формою № 8-ОПП, дата якої фіксується в журналі за формою № 6-ОПП.

У відповідності до розділу V Порядку обліку платників єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, який затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 24 листопада 2014 року № 1162, у разі прийняття відповідними органами (особами) рішення про ліквідацію, припинення діяльності платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону №755, платник єдиного внеску зобов'язаний у десятиденний строк з дня прийняття відповідного рішення подати до контролюючого органу заяву про зняття з обліку платника єдиного внеску за формою N 7-ЄСВ згідно з додатком 4 до цього Порядку та копії таких документів: розпорядчого документа (рішення) власника або органу, уповноваженого на те засновницькими документами про ліквідацію; розпорядчого документа про утворення ліквідаційної комісії; розпорядчого документа про припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи.

Отримавши заяву за формою № 7-ЄСВ (додаток 4), контролюючий орган у строк, зазначений у пункті 1 цього розділу, проводить позапланову документальну перевірку щодо правильності нарахування та сплати єдиного внеску або звірення розрахунків з фізичними особами, які забезпечують себе роботою самостійно. На основі акта перевірки або акта звірки платник єдиного внеску здійснює остаточні розрахунки з контролюючим органом.

У разі отримання заяви від платника єдиного внеску про зняття з обліку контролюючий орган повідомляє Пенсійний фонд України та фонди загальнообов'язкового державного соціального страхування про прийняття рішення платником щодо зняття з обліку.

Відповідні органи Пенсійного фонду України та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування протягом десяти календарних днів з дня отримання інформації про прийняття рішення платником щодо зняття з обліку надають відповідному контролюючому органу довідку про наявність або відсутність заборгованості зі сплати страхових коштів за формою № 8-СК згідно з додатком 5 до цього Порядку.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що умовою для прийняття рішення щодо зняття з обліку платника податків, є попереднє проведення контролюючим органом перевірки такого платника податків щодо наявності чи відсутності заборгованості з податків та зборів.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для не зняття позивача з обліку платників податків, як самозайнятої особи та не здійснення відповідних реєстраційних дій стало не проведення контролюючим органом попередньої перевірки.

Проте, бездіяльність відповідача щодо невчинення дій встановлених законом необхідних для зняття позивача з обліку платників податків, як самозайнятої особи та здійснення відповідних реєстраційних дій позивачем в межах цієї справи не оскаржується.

Вимоги позивача щодо визнання протиправною бездіяльності із не зняття його з обліку платників податків, як самозайнятої особи і не видачу довідок за формою №12-ОПП, №10-ЄСВ та зобов'язання відповідача невідкладно зняти позивача з обліку платників податків, як самозайнятої особи, здійснення відповідних реєстраційних дій та видачі довідок за формою №12-ОПП, №10-ЄСВ фактично зводяться до зобов'язання відповідача вчини такі дії без дотримання встановленої законом процедури, а саме здійснення попередньої перевірки платника податків.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу позивача на те, що задоволення його позовних вимог в тому вигляді, що ним заявлено буде свідчити про зобов'язання державного органу вчинити дії без дотримання встановленої законом процедури. При цьому, суд не є уповноваженим органом, який може здійснити перевірки наявності чи відсутності у позивача заборгованості за сплати податків та зборів.

Після знаття позивача з обліку платників податків, як самозайнятої особи та здійснення відповідних реєстраційних дій проведення такої перевірки буде неможливе.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

Системний аналіз положень статті 2 КАС України в кореспонденції з приписами статті 6 Конституції України, якою закріплений принцип розподілу державної влади, дає можливість дійти висновку, що суд не може перебирати на себе функцій суб'єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб'єкта.

Зі змісту рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R/80/2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Слід зазначити, що з приписів норм діючого права є неприпустимим підміна судом суб'єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб'єкта. Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за відповідними критеріями.

На цій підставі суд перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Покладення на відповідача обов'язку зняти позивача з обліку платників податків, як самозайняту особу, здійснення відповідних реєстраційних дій та видачу довідок за формою №12-ОПП, №10-ЄСВ є втручанням у дискреційні повноваження контролюючого органу, оскільки саме на цей орган покладено обов'язок перевірки наявності чи відсутності заборгованості зі сплати податків чи зборів.

Дії відповідача щодо дотримання ним вимог законодавства при отриманні заяви про припинення (ліквідацію) платника податків, як само зайнятої особи за формою №8-ОПП та заяви про зняття з обліку платника єдиного внеску за формою №7-ЄСВ позивачем в межах розгляду цієї справи не оскаржується.

Відповідно до частини 5 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об'єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2018 року у справі №0440/6561/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках передбачених пунктом 2 частини 5 статтею 328 КАС України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 24 січня 2019 року.

Повне судове рішення складено 25 січня 2019 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко