Справа № 160/8064/18
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2018-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2018 року Справа № 160/8064/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» до Державної фіскальної служби України про скасування індивідуальної податкової консультації, визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, -
29.10.2018 року Публічне акціонерне товариство «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Державної фіскальної служби України, в якій просить:
- визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію Державної фіскальної служби України, викладену в листі «Про рентну плату за користування надрами для видобування корисних копалин» від 27.04.2018 року № 1938/6/6/99-99-12-03-04-15/ІПК;
- визнати бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо ненадання індивідуальної податкової консультації з урахуванням висновків постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 травня 2015 року по справі № 804/5808/15 та постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 липня 2017 року по справі № 804/4033/17 протиправною та зобовязати Державну фіскальну службу України надати Публічному акціонерному товариству «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» на його звернення № 52-06/2281 від 17.03.2015 року зареєстровану в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій та розміщену на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику індивідуальну податкову консультацію з урахуванням висновків постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 травня 2015 року по справі № 804/5808/15 та постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 липня 2017 року по справі № 804/4033/17.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що на запит Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» від 17.03.2015 року № 52-06/2281 про надання консультації, відповідачем було надано відповідь Державної фіскальної служби України щодо надання консультації від 09.04.2015 року № 7577/6/99-99-15-04-01-15 та від 28.04.2017 року№ 9418/6/99-99-12-03-04-15. Рішеннями суду по справі № 804/5808/15 та по справі № 804/4033/17 вищевказані податкові консультації були скасовані та відповідачем було надано нову індивідуальну податкову консультацію № 1938/6/99-99-12-03-04-15/ІПК від 27.04.2018 року, з якою позивач не погоджується та зазначає, що ця консультація надана без врахування висновків адміністративних судів у справі № 804/5808/15 та у справі № 804/4033/17. Також, позивач зазначає, що висновок відносно обєкту та бази оподаткування у новій індивідуальній податковій консультації від 27.04.2018 року № 1938/6/99-99-12-03-04-15/ІПК являється тотожним та дзеркальним відображенням висновку індивідуальної податкової консультації від 09.04.2015 року № 7577/6/99-99-15-04-01-15, яка постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.05.2015 року по справі № 804/5808/15 визнана протиправною, та висновку податкової консультації від 28.04.2017 року№ 9418/6/99-99-12-03-04-15, яка постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.07.2017 року по справі № 804/4033/17 визнана протиправною, а тому, позивач вважає, що індивідуальна податкова консультація від 27.04.2018 року № 1938/6/99-99-12-03-04-15/ІПК також є протиправною та підлягає скасуванню.
Ухвалою суду від 31.10.2018 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи в судове засідання на 20.11.2018 року о 09:00 год..
20.11.2018 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи у письмовому провадженні на підставі матеріалів наявних у справі відповідно до вимог ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, жодних пояснень, заяв або клопотань не подав. Про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, зазначене підтверджується матеріалами справи.
Згідно ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Таким чином, враховуючи клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, неявку представника відповідача та відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд продовжив розгляд справи у письмовому провадженні.
Розглянувши подані сторонами по справі документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Публічне акціонерне товариство «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» звернулось до Державної фіскальної служби України із запитом від 17.03.2015 року № 52-06/2281 про надання консультації, у якому просило у відповідності до ст. 52 Податкового кодексу України надати індивідуальну податкову консультацію щодо механізму обчислення рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин гірничо-збагачувальними підприємствами з 01.01.2015 року відповідно до змін до Податкового кодексу України, внесених Законом України № 71-VIII 28.12.2014 року, та надати розяснення щодо правомірності визначення підприємством у якості обєкту оподаткування плати за користування надрами для видобування корисних копалин виключно обсягу товарної продукції у вигляді корисних копалин, що пройшли лише первинну переробку мінеральної сировини.
Листом Державної фіскальної служби України від 09.04.2015 року № 7577/6/99-99-15-04-01-15 про надання податкової консультації зазначено, що, зокрема, під час оцінки ділянок надр, що утворені залізними кварцитами, здійснюється експертна оцінка таких кондицій мінеральної сировини як сукупність технологічних процесів з добування кварцитів та їх первинна переробка до магнетитових концентратів. При цьому рентабельність гірничого підприємства з видобування залізистих обчислюється з урахуванням величин витрат, які формують собівартість товарної продукції видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), а також маркетингових оцінок вартості такої товарної продукції, як магнетитовий концентрат на ринку.
Вищезазначена податкова консультація оскаржена ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» в судовому порядку. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.05.2015 року у справі № 804/5808/15, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.08.2015 року та ухвалою Вищого адміністративного суду від 15.12.2015 року, індивідуальна податкова консультація від 09.04.2015 року № 7577/65/99-99-15-04-01-15 скасована.
В ухвалі Вищого адміністративного суду від 15.12.2015 року у справі № 804/5808/15 зроблені висновки, що обєктом оподаткування є саме мінеральна сировина руда залізна, а кінцевий продукт виробництва (концентрат та агломерат залізорудний) не можливо віднести до мінеральної сировини та визначити як обєкт оподаткування плати за користування надрами для видобування корисних копалин.
На виконання вищезазначених судових рішень, листом Державної фіскальної служби України від 28.04.2017 року № 9418/6/99-99-12-03-04-15 про надання податкової консультації зазначено, що обєктом оподаткування рентною платою за користування надрами для видобування корисних копалин для Товариства є обсяг неагломерованого залізорудного концентрату.
Зазначена податкова консультація також оскаржена ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» в судовому порядку. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.07.2017 року у справі № 804/4033/17 позов Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» задоволено та скасовано індивідуальну податкову консультацію № 9418/6/99-99-12-03-04-15 від 28.04.2017 року та ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2017 року у справі № 804/4033/17 апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишено без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.
В ухвалі Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2017 року зазначено, що «Податковим кодексом України не передбачено механізму справляння рентної плати окремо для гірничо-збагачувальних підприємств, які не реалізують товарну продукцію (залізну руду). У даному випадку, оскільки кінцевий продукт виробництва товариства є агломераційний концентрат залізної руди, який не можливо віднести до мінеральної сировини, отже така продукція не може бути визначена як об'єкт рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин у відповідності до п. 252.3.1 ст. 252 Податкового кодексу України.
З урахуванням технологічих процесів переробки сировини та виробництва готової продукції, приймаючи до уваги, що товариством не здійснюється реалізація готової продукції, колегія суддів, що у даному випадку законним механізмом є обчислення рентної плати згідно п. 252.7.2 ст. 252 Податкового кодексу України за розрахунковою вартістю добутої корисної копалини.
Оскільки кінцевий продукт виробництва агломераційний концентрат залізної руди та окатки залізорудні не можливо віднести до мінеральної сировини та визначити як обєкт рентної плати за користування надрами, суд першої інстанції правильно встановив, що для гірничо-збагачувальних підприємств обєктом оподаткування плати за користування надрами для видобування корисних копалин є обсяг товарної продукції у вигляді корисних копалин, що пройшли первинну переробку мінеральної сировини, а базою оподаткування плати за користування надрами для видобування корисних копалин є вартість відповідного виду товарної продукції добутої сировими - залізної руди, що складається з витрат на видобування та первинну переробку.»
В подальшому, відповідачем, на виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.07.2017 року у справі № 804/4033/17 та ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2017 року у справі № 804/4033/17 надано нову індивідуальну податкову консультацію № 1938/6/99-99-12-03-04-15/ІПК від 27.04.2018 року, в якій податковим органом зроблено наступний висновок:
«З огляду на викладене та керуючись нормами п.п. 14.1.150 п. 14.1 ст. 14 Кодексу, товарною продукцією гірничого підприємства для цілей визначення податкових зобовязань Товариства з рентної плати слід вважати концентрат продукт Первинної переробки залізистих кварцитів, отриманих в результаті операцій дроблення, мелення та класифікації (сортування) (далі Товарна продукція).
Таким чином, при обчисленні вартості Товарної продукції за розрахунковою вартістю Товариство повинно включати витрати, визначені пунктами 252.11, 252.12 та 252.14 ст. 252 Кодексу, а при обчисленні за фактичною ціною реалізації фактична вартість концентрату залізорудного агломераційного або агломерату залізорудного повинна зменшуватися на суму витрат Товариства, повязаних з перепродажною підготовкою Товарної продукції.»
З зазначеною податковою консультацією позивач не погоджується та вважає її такою, що суперечить нормам та змісту Податкового кодексу України та зазначає, що вказана податкова консультація була надана платнику податків без урахування висновків суду по справі № 804/5808/15 та по справі № 804/4033/17.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Підпунктом 14.1.172 пункту 14.1 статті 14 Податкового Кодексу України визначено, що податкова консультація це індивідуальна податкова консультація та узагальнююча податкова консультація, що надаються в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Підпункт 14.1.172-1 пункту 14.1 статті 14 Податкового Кодексу України встановлює, що індивідуальна податкова консультація це розяснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій;
Згідно пунктів 52.1-52.4 статті 52 вказаного Кодексуза зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.
Індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.
За вибором платника податків індивідуальна податкова консультація надається в усній або письмовій формі. Індивідуальна податкова консультація, надана в письмовій формі, обовязково повинна містити назву - податкова консультація, реєстраційний номер в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій, опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання таких норм законодавства.
Згідно п. 53.2 статті 53 Податкового кодексу України платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, викладені в письмовій формі, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору.
Скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.
Протягом 30 календарних днів з дня набрання законної сили рішенням суду про скасування наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, або контролюючий орган з урахуванням висновків суду зобовязані опублікувати узагальнюючу податкову консультацію або надати платнику податків індивідуальну податкову консультацію.
Таким чином, з наведених норм чітко вбачається, що податкова консультація повинна містити назву - податкова консультація, реєстраційний номер в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій, опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання таких норм законодавства, і у випадку, коли така консультація суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору, податковий орган зобовязаний надати платнику податків індивідуальну податкову консультаціюз урахуванням висновків суду.
Судом встановлено, що відповідачем тричі надавалась індивідуальна податкова консультація на запит позивача від 17.03.2015 року № 52-06/2281, а саме: від 09.04.2015 року № 7577/6/99-99-15-04-01-15,від 28.04.2017 року № 9418/6/99-99-12-03-04-15 та від 27.04.2018 року № 1938/6/99-99-12-03-04-15/ІПК і всі три рази податковий орган зазначав, що рентна плата за користування надрами для видобування корисних копалин здійснюється позивачем виходячи з вартості кінцевого концентрату залізорудного агломераційного або агломерату залізорудного, при цьому було проігноровано висновки судів у справах № 804/5808/15 та № 804/4033/17, що базою оподаткування плати за користування надрами для видобування корисних копалин є вартість відповідного виду товарної продукції добутої сировими - залізної руди,обєктом оподаткування є саме мінеральна сировина руда залізна, а кінцевий продукт виробництва (концентрат та агломерат залізорудний) не можливо віднести до мінеральної сировини та визначити як обєкт оподаткування плати за користування надрами для видобування корисних копалин.
Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 6 Кодекс адміністративного судочинства України передбачено право на звернення до адміністративного суду в разі, якщо рішеннями, діяльністю чи бездіяльністю суб'єкт владних повноважень порушив права, свободи чи інтереси позивача.
Оскільки, ст. 52 Податкового кодексу України встановлює обов'язок податкових органів надавати податкові консультації з питань практичного застосування норм податкового законодавства, то їй повинно кореспондувати право платника податків на її отримання. Якщо податковий орган не надає такої консультації або надає незаконну податкову консультацію, він тим самим порушує право платника податків на отримання інформації про практичне застосування норм законодавства. Крім того, об'єктом захисту в адміністративному суді може бути, також, законний інтерес.
За таких обставин, надана відповідачем податкова консультація, є необґрунтованою та не відповідає критеріям правомірності, які ставляться до рішень суб'єктів владних повноважень частиною 3 статті 2 КАС України, а відтак, є протиправною та повинна бути визнана недійсною в силу вимог п. 53.3 ст. 53 Податкового кодексуУкраїни.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За приписами статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може, зокрема, прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.
Аналізуючи вказане вище, можна дійти висновку, що законодавством передбачено право суду у випадках встановлення порушення прав позивача зобов'язати суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити будь-які дії.
Таким чином, в силу вимог ст. 53 Податкового кодексу України, з урахуванням того, що відповідач нехтує своїми обовязками в частині надання нової податкового консультації платнику податків з урахуванням висновків суду, викладених у постанові Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 травня 2015 року по справі № 804/5808/15 та постанові Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 липня 2017 року по справі № 804/4033/17, суд вважає за необхідне зобовязати відповідача надати Публічному акціонерному товариству «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» на його звернення № 52-06/2281 від 17.03.2015 року індивідуальну податкову консультацію з урахуванням висновків суду, викладених у постанові Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 травня 2015 року по справі № 804/5808/15 та постанові Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 липня 2017 року по справі № 804/4033/17.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
У відповідності до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 3 524,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 491395 від 09.10.2018 року. Отже, сплачений судовий збір в сумі 3 524,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 2, 9, 77, 78, 90, 139, 205, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію Державної фіскальної служби України, викладену в листі «Про рентну плату за користування надрами для видобування корисних копалин» від 27.04.2018 року № 1938/6/6/99-99-12-03-04-15/ІПК.
Визнати бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо ненадання індивідуальної податкової консультації з урахуванням висновків постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 травня 2015 року по справі № 804/5808/15 та постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 липня 2017 року по справі № 804/4033/17 протиправною.
Зобовязати Державну фіскальну службу України надати Публічному акціонерному товариству «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» на його звернення № 52-06/2281 від 17.03.2015 року зареєстровану в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій та розміщену на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику індивідуальну податкову консультацію з урахуванням висновків суду викладених у постанові Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 травня 2015 року по справі № 804/5808/15 та постанові Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 липня 2017 року по справі № 804/4033/17.
Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, проте, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Суддя В.В. Горбалінський