Справа № 540/100/19
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2019-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

28 січня 2019 р. м. ХерсонСправа № 540/100/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Пекного А.С. ,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Херсонська виправна колонія (№ 61)" про стягнення одноразової грошової допомоги при звільненні,

встановив:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з позовом до Державної установи "Херсонська виправна колонія (№ 61)" (далі-відповідач), в якому просить:

- зобов'язати державну установу «Херсонська виправна колонія (№ 61)» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму невиплаченої одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 25 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, а саме 12 років;

- стягнути з державної установи «Херсонська виправна колонія (№ 61)» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час не виплати одноразової грошової допомоги при звільненні за період з 29.10.2015 по 08.01.2019;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання державної установи «Херсонська виправна колонія (№ 61)» у місячний строк з моменту набуття судового рішення законної сили подати до Херсонського окружного адміністративного суду звіт про його виконання.

Ухвалою від 11.01.2019р. провадження у справі відкрите, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження на 28.01.2019р.

Копії вказаної ухвали та судові повістки направлені на адреси сторін.

У судове засідання сторони не з'явились, станом на 28.01.2019р. в матеріалах справи відсутні докази повідомлення сторін належним чином. Разом з тим, представником відповідача надана до суду заява про розгляд справи за її відсутністю у письмовому провадженні.

Відповідно до положень ст.ст.194, 205 КАС України суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Так, за ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

В даному випадку позивач у січні 2019р. звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити суму невиплаченої одноразової грошової допомоги при звільнені та стягнути з відповідача середній заробіток за час не виплати одноразової грошової допомоги при звільненні за період з 29.10.2015р. по 08.01.2019р. При цьому, судом встановлено, що позивач звільнений на підставі наказу від 21.10.2015р.

Таким чином, позивач дізнався про порушення свої прав у жовтні 2015р., однак за їх захистом звернувся до суду значно пізніше, ніж установлений процесуальним законодавством шестимісячний строк. Однак, позивачем не надано заяву про визнання причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом поважними та поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, як і не надано доказів поважності причин пропуску вказаного строку.

Обов'язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визнана джерелом права.

Згідно п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 р., набула чинності для України 11.09.1997 р.) "Кожен має право на ... розгляд його справи упродовж розумного строку ... судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру...".

Вирішуючи питання стосовно застосування ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Плахтєєв та Плахтєєва проти України" (заява №20347/03 §35) зазначено "… пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом. Однак це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності…".

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Пономарьов проти України" (№ 3236/03 від 03 квітня 2008 року, §41) зазначено, що "…Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.".

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

В даному випадку регулювання з боку держави полягає у встановлені строків звернення з позовом до суду.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Таким чином, дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

Відповідно до ч.4 ст.123 КАС України, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне надати позивачу строк для надання до суду обґрунтованої заяви про визнання причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом поважними та поновлення такого строку, додавши до заяви відповідні докази.

Керуючись ст. 243, 248 КАС України,

ухвалив:

Встановити ОСОБА_1 строк для надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду з даним позовом - десять днів з дня отримання даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею..

Суддя Пекний А.С.