Справа № 0440/7005/18
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2018 року Справа № 0440/7005/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участі секретаря судового засіданняОСОБА_2
представник позивача представник відповідача представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5
Товариства з обмеженою відповідальністю «Юмін» (далі позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Управління Державної казначейської служби України у Соборному районі м. Дніпра Головного управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області, Державної податкової інспекції у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Дніпровської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Управління Державної казначейської служби України у Дніпровському районі Дніпропетровської області, в якому просило, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог:
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що відповідачі не виконали свого обов'язку по бюджетному відшкодуванню в строки встановлені ст. 200 ПК України. По факту простроченої заборгованості у позивача виникло право на відшкодування пені в розмірі 120% облікової ставки НБУ. Сума пені згідно розрахунку пені за період з червня 2015 року по вересень 2015 року становить 3 007 020,27 грн.
Ухвалою суду від 08.10.2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд останньої за правилами загального позовного провадження.
20.11.2018 року представником Управління Державної казначейської служби України у Соборному районі м. Дніпра Головного управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області надано до суду письмовий відзив на позов, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що позивачем до суду надані помилкові розрахунки щодо нарахування пені, зокрема щодо дня, з якого починає нараховуватися пеня. Крім того, позивач не надав докази на підтвердження кінцевого моменту нарахування пені та докази для підтвердження дати отримання коштів.
26.11.2018 року представником Державної податкової інспекції у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області надано до суду письмовий відзив на позов, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що прийняття рішення щодо суми пені та строку її нарахування здійснюється відповідно до абз. 2 п. 200.15 ст.200 Податкового кодексу України , згідно якого після закінчення процедури судового оскарження контролюючий орган протягом пяти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, направляє до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету. Тобто вказана норма вказує на те, що контролюючий орган направляє подання на висновок саме з отриманням рішення суду, а не набрання законної сили такого рішення та закінчення процедури судового оскарження.
29.11.2018 року на адресу суду від позивача надійшли письмові пояснення по справі, в яких було підтримано позицію, викладену в позовній заяві, та зазначено, що відзив відповідача є законодавчо необґрунтованим та таким, що не спростовує доводи, викладені в позовній заяві як підстави для задоволення позову.
29.11.2018 року Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві та у письмових поясненнях по справі, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача - Управління Державної казначейської служби України у Соборному районі м. Дніпра Головного управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на письмовий відзив, що міститься в матеріалах справи, у зв'язку з чим у задоволенні позовної заяви просив відмовити.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 20.07.2015 року ТОВ «Юмін» було подано до ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області податкову декларацію та заяву на бюджетне відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок, відображеного в рядку 23.2 декларації з ПДВ за червень 2015 року на суму 2 461 076,00 грн.
ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Юмін» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за серпень 2015 року.
По результатам проведення вказаної перевірки контролюючим органом було складено акт № 3225/15-2/34823177 від 25.09.2015 року.
13.06.2016 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом було винесено постанову по справі № 804/2464/16 за позовом ТОВ «Юмін» до ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області, якою позовні вимоги було задоволено.
Підтверджено право Товариства з обмеженою відповідальністю «Юмін» на бюджетне відшкодування податку на додану вартість на розрахунковому рахунку, відображеному в рядку 23.2 декларації з ПДВ за червень 2015 року на суму 2 461 076,00 грн. (два мільйони чотириста шістдесят одна тисяча сімдесят шість гривень нуль копійок).
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2016 року по справі № 804/2464/16 апеляційну скаргу ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області було повернуто без розгляду.
Згідно з матеріалами справи, бюджетне відшкодування з податку на додану вартість на суму 2 461 076,00 грн. за період червень 2015 року відбулось 02.02.2017 року.
20.08.2015 року ТОВ «Юмін» було подано до ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області податкову декларацію та заяву на бюджетне відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок, відображеного в рядку 23.2 декларації з ПДВ за липень 2015 року на суму 2 280 479,00 грн.
ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Юмін» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за липень 2015 року.
За результатам проведення вказаної перевірки контролюючим органом було складено акт № 3287/15-2/34823177 від 02.10.2015 року.
ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області було направлено позивачу податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 23.10.2015 року щодо відмови у наданні підприємству ТОВ «Юмін» бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 2 280 479,00 грн.
06.06.2016 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом було винесено постанову по справі № 804/2493/16 за позовом ТОВ «Юмін» до ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області, якою позовні вимоги було задоволено у повному обсязі.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного Управління ДФС у Дніпропетровській області від 23.10.2015 № НОМЕР_1 (форма «В3»).
Підтверджено право Товариства з обмеженою відповідальністю «Юмін» (ідентифікаційний код 34823177) на бюджетне відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок, відображене у рядку 23.2 декларації з ПДВ за липень 2015 року на суму 2 280 479,00 грн.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.08.2016 року по справі № 804/2493/16 апеляційну скаргу ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області було повернуто без розгляду.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.01.2017 року по справі № 804/2493/16 касаційну скаргу ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області було повернуто.
Згідно з матеріалами справи, бюджетне відшкодування з податку на додану вартість на суму 2 280 479,00 грн. за період липень 2015 року відбулось 30.11.2016 року.
21.09.2015 року ТОВ «Юмін» було подано до ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області податкову декларацію та заяву на бюджетне відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок, відображеного в рядку 23.2 декларації з ПДВ за серпень 2015 року на суму 2 582 209,00 грн.
ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Юмін» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за серпень 2015 року.
За результатам проведення вказаної перевірки контролюючим органом було складено акт № 3734/15-2/34823177 від 17.11.2015 року.
ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області було направлено позивачу податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_2 від 15.12.2015 року щодо відмови у наданні підприємству ТОВ «Юмін» бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 2 582 209,00 грн.
30.05.2016 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом було винесено постанову по справі № 804/2633/16 за позовом ТОВ «Юмін» до ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області, якою позовні вимоги було задоволено у повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2016 року по справі № 804/2633/16 апеляційну скаргу ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області було повернуто.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.11.2016 року по справі № 804/2633/16 касаційну скаргу ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області було повернуто.
Згідно з матеріалами справи, бюджетне відшкодування з податку на додану вартість на суму 2 582 209,00 грн. за період серпень 2015 року відбулось 02.02.2017 року.
20.10.2015 року ТОВ «Юмін» було подано до ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області податкову декларацію та заяву на бюджетне відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок, відображеного в рядку 23.2 декларації з ПДВ за вересень 2015 року на суму 1 750 371,00 грн.
ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Юмін» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за вересень 2015 року.
За результатам проведення вказаної перевірки контролюючим органом було складено акт № 3958/15-2/34823177 від 04.12.2015 року.
ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області було направлено позивачу податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_3 від 18.12.2015 року щодо відмови у наданні підприємству ТОВ «Юмін» бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 1 750 371,00 грн.
13.10.2016 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом було винесено постанову по справі № 804/3883/16 за позовом ТОВ «Юмін» до ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області, якою позовні вимоги було задоволено у повному обсязі.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № НОМЕР_3 від 18.12.2015 року.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі № 804/3883/16 апеляційну скаргу ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області було повернуто.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.05.2017 року по справі № 804/3883/16 касаційну скаргу ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області було повернуто.
Згідно з матеріалами справи, бюджетне відшкодування з податку на додану вартість на суму 1 750 371,00 грн. за період вересень 2015 року не відбулось.
Так, правомірність вимог позивача щодо стягнення пені з державного бюджету за прострочення погашення заборгованості з бюджетного відшкодування з податку на додану вартість є предметом розгляду даної адміністративної справи.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до підпункту 14.1.18 п.14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент спірних відносин) бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.
Порядок визначення суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та алгоритм дій платника податку та державних органів щодо відшкодування з Державного бюджету України податку на додану вартість встановлені статтею 200 Податкового кодексу України, а також Порядком взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2011 року №39, у чинній редакції на момент виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - Порядок №39).
Так, відповідно до пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
Згідно з пунктами 200.10 та 200.11 статті 200 Податкового кодексу України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.
За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.
У відповідності до пункту 200.12. статті 200 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.
Пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.
Поряд з цим, пунктом 6 Порядку № 39 встановлено, що у разі коли за результатами проведення перевірок платника податку з урахуванням вимог статей 73 і 83 Податкового кодексу України підтверджено достовірність нарахованої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, орган державної податкової служби складає висновок про суми відшкодування податку на додану вартість (далі - висновок), в якому зазначає суму, що підлягає відшкодуванню з державного бюджету.
При цьому згідно пункту 7 Порядку № 39 орган державної податкової служби за місцем реєстрації платника податку зобов'язаний подати органові державної казначейської служби висновок протягом: трьох робочих днів після закінчення камеральної перевірки податкової декларації платника податку, який має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість, та протягом п'яти робочих днів після закінчення перевірки платника податку, який не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість.
Матеріали справи свідчать, що і встановлено постановами Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справах № 804/2464/16, № 804/2493/16, № 804/2633/16, № 804/3883/16, які в свою чергу набрали законної сили, зі змісту яких вбачається, що податковим органом при перевірці достовірності декларування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість не виявлено невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, та підтверджено, що фактично за результатами звірки даних, зазначених у розрахунку бюджетного відшкодування податку на додану вартість за період червень-вересень 2015 року, із даними первинних документів, що підтверджують факт оплати платником товарів/послуг, загальна сума податку на додану вартість складає 9 074 137,00 грн.
Суд звертає увагу, що в ході розгляду даної справи відповідачем не надано суду доказів оформлення таких висновків та подання їх до органу казначейства. При цьому відповідачем не наведено суду жодних обставин, що могли б слугувати підставою для відмови у наданні позивачу бюджетного відшкодування податку на додану вартість та, відповідно, підставою для неподання відповідачем до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновків про таке відшкодування.
При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 р. № 26 затверджено ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, який визначає механізм ведення Мінфіном інформаційного ресурсу Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - Реєстр) за формою згідно з додатком.
Відповідно до пунктів 3, 4 формування Реєстру здійснюється автоматично на підставі баз даних ДФС та Казначейства. Орган ДФС вносить до Реєстру такі дані: найменування платника податку на додану вартість (далі - платник податку) та його індивідуальний податковий номер; дату подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - заява) на рахунок платника податку у банку, поданої у складі податкової декларації з податку на додану вартість (далі - податкова декларація) або уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість (далі - уточнюючий розрахунок) (в разі їх подання); дату надсилання платнику податку органом ДФС повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання); суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначену в кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку та/або в рахунок сплати грошових зобов'язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зменшену на суму податкового боргу; реквізити поточного рахунка платника податку для перерахування бюджетного відшкодування; реквізити бюджетних рахунків для перерахування бюджетного відшкодування у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; реквізити бюджетного рахунка, з якого здійснюється бюджетне відшкодування; дату початку та закінчення проведення перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), в складі яких подана заява, з обов'язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, та дату поданої до органу ДФС заяви у разі виникнення у платника податку необхідності змінити напрям узгодженого бюджетного відшкодування; дату складення та вручення платнику податку акта перевірки; дату та номер податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування за кожною заявою з урахуванням уточнюючого розрахунку (у разі їх подання), не узгоджену органом ДФС; дату початку оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, що оскаржується; дату закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, узгоджену за результатами оскарження; суму узгодженого органом ДФС бюджетного відшкодування за кожною заявою та дату її узгодження.
Суд наголошує, що ДПІ у Соборному районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області не надано доказів внесення до реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість про здійснення відшкодування позивачу податку на додану вартість по декларації з ПДВ за період червень-вересень 2015 року у сумі 9 074 137,00 грн.
Поряд з цим, згідно з пунктом 200.23 Податкового кодексу України, суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.
Системне тлумачення наведених норм підтверджує висновок про те, що контролюючий орган зобов'язаний протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, провести камеральну перевірку або протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки, провести документальну перевірки, та до спливу п'яти робочих днів після закінчення такої перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням відповідної суми, а орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу зобов'язаний перерахувати кошти на рахунок платника податків. Невідшкодовані протягом визначених статтею 200 ПК строків суми податку на додану вартість вважаються заборгованістю бюджету, а тому на таку суму нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.
Після спливу законодавчо визначеного строку для проведення зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок платника, відповідна сума відшкодування податку на додану вартість набуває статусу заборгованості, що є підставою для нарахування пені.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28.08.2018 року у справі № 813/840/16, у постанові від Верховного Суду від 31.01.2018 року у справі № 810/4289/16, у постанові від Верховного Суду від 06.02.2018 року у справі № 810/2267/17.
З огляду на викладене, а також враховуючи встановлені в ході розгляду даної справи обставини щодо неподання та несвоєчасного подання відповідачем висновків до органу Державного казначейства України із зазначенням сум податку на додану вартість, що підлягають відшкодуванню позивачу з бюджету, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення на користь позивача пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України.
При цьому, суд вважає за необхідне окремо зазначити, що позивачем 19.12.2018 року до суду було надано додаткові докази, які були долучені до матеріалів справи та з яких вбачається, що загальна сума пені за прострочення погашення заборгованості з бюджетного відшкодування з податку на додану вартість складає 3 012 964,69 грн.
З даного приводу суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.
При цьому суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази сплати судового збору позивачем за збільшення позовних вимог, а тому суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви, саме в межах заявлених позовних вимог у розмірі 3 007 020,27 грн.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Юмін судовий збір у розмірі 45 105,30 грн.
Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, проте, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Повний текст рішення суду складений 29 грудня 2018 року.

Суддя ОСОБА_1