Справа № 221/3991/18
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2019 року справа №221/3991/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Казначеєва Е.Г., Міронової Г.М., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу інспектора роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Школьника Дмитра Анатолійовича на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 14 листопада 2018 року у справі № 221/3991/18 (головуючий суддя І інстанції Чальцева Т.В.), складене у повному обсязі 14 листопада 2018 року у м. Волноваха Донецької області, за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, Інспектора роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Школьника Дмитра Анатолійовича про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

20 червня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Волноваського районного суду Донецької області із позовом до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, Інспектора роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Школьника Дмитра Анатолійовича про визнання дії другого відповідача протиправними та скасування постанови серії ВР № 071366 від 10 червня 2018 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, закриття провадження у справі (а.с. 1-5).

Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 14 листопада 2018 року позовні вимоги задоволені. Визнано протиправними дії Інспектора роти № 1 батальону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Школьник Дмитра Анатолійовича щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 071366 від 10 червня 2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. Скасовано постанову серії ВР № 071366 від 10 червня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн., справу про адміністративне правопорушення закрито (а.с. 54-57).

Не погодившись з судовим рішенням, Інспектор роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Школьник Дмитро Анатолійович подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати рішення Волноваського районного суду Донецької області від 14 листопада 2018 року у справі № 221/3991/18 та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначив, що спірна постанова прийнята без всебічного та повного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до порушення норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, оскільки порушення правил руху по смугах є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

При цьому, апелянтом зазначено, що з відеозапису, наданому суду першої інстанції вбачається порушення позивачем ПДР, а сам відеозапис є належним доказом скоєння правопорушення, якому суд першої інстанції не надав належної оцінки.

Крім того, апелянтом зазначено, що посилання суду першої інстанції на Постанови Пленуму Верховного Суду від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» в частині застосування її вимог до постанов про накладення адміністративного стягнення є недоцільним, оскільки Пленум поширюється на вимоги до судових постанов.

Зазначив про порушення повноважень суду першої інстанції при прийнятті рішення по даній справі, оскільки ст.. 286 КАС України за наслідками розгляду справи не наділена повноваженнями визнання протиправними дії інспектора поліції щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Зазначає, що відповідно ст..258 КУпАП 14.07.2015 року було доповнено другою частиною про не складання протоколу у разі здійснення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, та на місці вчинення правопорушення виноситься постанова уповноваженими органами( посадовими особами) (а.с. 58-63).

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Разом із апеляційною скаргою від апелянтом подано клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, з наступних підстав.

В суді першої та апеляційної інстанції встановлено, що 10 червня 2018 року Інспектором роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Школьником Дмитром Анатолійовичем, який є уповноваженою посадовою особою органу внутрішніх справ, на виконання своїх владних повноважень винесена постанова ВР № 071366 по справі про адміністративне правопорушення, за якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 425 грн.

Як вбачається зі спірної постанови, 10 червня 2018 року о 20-30 годині позивач, керуючи автомобілем ЗАЗ 110217 державний номер НОМЕР_1 рухався по автодорозі Н-20 204 км у Волноваському районі Донецької області у крайній лівій смузі, не маючи наміру здійснити поворот ліворуч або розворот, у той час, коли права смуга була не зайнята, чим порушив п.11.5 ПДР України (а.с. 18).

Спірним питанням у справі є правомірність прийняття вищевказаної постанови та накладення на позивача адміністративного штрафу.

Задовольняючи позовні вимоги позивача суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірність прийнятої спірної постанови.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказам у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно з ч. 5 ст. 258 КУпАП - якщо підчас складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Отже посилання суду першої інстанції щодо необхідності складання протоколу про адміністративне правопорушення спростовується вимогами ч. 5 ст. 258 КУпАП .

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно до вимог п. 7 розділу VІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції», затвердженою Наказам МВС України від 06 листопада 2015року № 1376, посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 280 КУпАП зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правомірного вирішення справи.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення, в ній вказані: найменування органу (посадова особа), який виніс постанову інспектор 1 роти; дату розгляду справи 10 червня 2018 року; відомості про особу, щодо якої розглядається справа ОСОБА_1 ; суть адміністративного правопорушення, опис обставин, встановлених при розгляді справи, зокрема, п. 11.5 ПДР рухався по автодорозі Н-20 204 км у Волноваському районі Донецької області у крайній лівій смузі, не маючи наміру здійснити поворот ліворуч або розворот, у той час, коли права смуга була не зайнята; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення (ч. 2 ст. 122 КУпАП); прийняте по справі рішення застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. (а.с. 18).

Пунктом 11.5 ПДР встановлено, що на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Позивачем в позовній заяві не спростовується факт руху в лівій смузі дороги , оскільки вважав це було для нього безпечніше, оскільки ліва смуга була у більш гарному стані. Однак підтверджень зазначеним обставинам суду не надано. Суд апеляційної інстанції критично ставиться до зазначених пояснень позивача, оскільки правила дорожнього руху не мають виключень та посилань на обставини щодо їх порушень.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно п.3 ст.14 Закону України «Про національну поліцію» - Національна поліція використовує технічні засоби, засоби фото-та відео-фіксації, засоби фіксації звуку підчас документування обставин скоєння злочинів та інших правопорушень, в тому числі й в громадських місцях, а також дій працівників Національної поліції, під час виконання ними покладених на них завдань.

Суд апеляційної інстанції при дослідженні відеозапису, який наявний в матеріалах справи, дійшов висновку, що позивач дійсно рухався по автодорозі Н-20 204 км у Волноваському районі Донецької області у крайній лівій смузі, не маючи наміру здійснити поворот ліворуч або розворот, у той час, коли права смуга була не зайнята, що є порушення п. 11.5 ПДР.

При цьому суд апеляційної інстанції не бере до уваги посилання позивача на поганий стан покриття автомобільної дороги, оскільки з відеозапису цього не вбачається.

Крім того, посилання позивача на стан автомобіля, як на підставу не рухатись по поганому стану покриття автомобільної дорогу, на думку суду є неприйнятним, оскільки позивач зовсім не мав права керувати транспортним засобом у будь-якому аварійному стані.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції не вірно встановив обставини по справі, вважає, що спірна постанова відповідача прийнята правомірно, оскільки відповідачем доведено здійснення правопорушення, а відтак постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає доцільним посилання апелянта на те, що суд першої інстанції не дослідив докази, надані відповідачем, а саме відеозапис, оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.

Крім того, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта, що посилання суду першої інстанції на Постанови Пленуму Верховного Суду від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» в частині застосування її вимог до постанов про накладення адміністративного стягнення є недоцільним, оскільки Пленум поширюється на вимоги до судових постанов в рішенням по справах даної категорії.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта, що в порушення ч.3 ст.286 КУпАП, суд першої інстанції без наданих йому законодавством повноважень безпідставно прийняв рішення щодо визнання протиправними дії інспектора поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшов до висновку про необхідність скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись статтями 250, 271, 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Школьника Дмитра Анатолійовича на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 14 листопада 2018 року - задовольнити.

Рішення Волноваського районного суду Донецької області від 14 листопада 2018 року у справі № 221/3991/18- скасувати.

Відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, Інспектора роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Школьника Дмитра Анатолійовича про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Постанова суду апеляційної інстанції прийнята 23 січня 2019 року.

Судді Т.Г.Арабей

Е.Г. Казначеєв

Г.М. Міронова