Справа № 607/23951/18
Суддя: Дзюбановський Ю. І.
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.01.2019 Справа №607/23951/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого: Дзюбановського Ю.І.

при секретарі судового засідання: Гончаренко Л.С.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до УПП в Тернопільській області ДПП, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3, надалі позивач, звернувся до УПП в Тернопільській області ДПП, надалі відповідач, з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 17.11.2018р. серії ВР №144931, винесену поліцейським УПП в Тернопільській області ДПП.

У судовому засіданні представник позивача заявлений адміністративний позов підтримала, просить його задовольнити, постанову інспектора поліції скасувати, а провадження в адміністративній справі закрити за відсутності в діях водія ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП. В обґрунтування заявленого позову посилається на ті обставини, що диспозиція частини 1 статті 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортного засобу, що має несправності, зокрема, зовнішніх світлових приладів лише в темну пору доби, а працівниками поліції водій ОСОБА_3 був зупинений о 10 год. 55 хв., що в даному випадку виключає можливість притягнення водія до відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП. Також, матеріалами справи не доведено непредявлення водієм полісу обовязкового страхування працівнику патрульної поліції. Крім цього вказує, що технічний недолік світлового приладу не надає працівнику поліції притягувати водія до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки дана стаття передбачає відповідальність за вчинення зовсім іншого порушення ПДР.

При вказаних порушень працівником поліції вимог законодавства та не доведення наявності складу адміністративного правопорушення, представник позивача просить адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов не визнала з підстав, зазначених у відзиві і вважає, що водія ОСОБА_3 у відповідності до вимог Закону України «Про Національну поліцію» було зупинено працівником поліції, у автомобілі була виявлена несправність зовнішніх світлових приладів, а саме не горів лівий стоп-сигнал. Під час спілкування із водієм та перевірки документів виявлено, що водій не має і не представив поліс обовязкового страхування транспортного засобу, в подальшому водій покинув місце зупинки, намагався втекти, проте його було повторно зупинено, застосовано кайданки, доставлено у відділ поліції та складалися відповідні процесуальні документи. Тому вважає, що в діях водія ОСОБА_3 наявні склади адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП і згідно вимог ст. 36 КУпАП працівником поліції прийнято одну постанову про накладення на водія адміністративного стягнення за більше серйозне правопорушення, а саме по ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 17 листопада 2018 року працівником УПП в Тернопільській області ДПП прийнята постанова серії ВР №144931, згідно якої встановлено, що водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом марки «Хюндай Сантафе» в м. Тернополі по вул. Будного із технічними несправностями, а саме не працював стоп-сигнал на лівій стороні, чим порушив вимоги п. 31.4.3 (А) Правил дорожнього руху України. Також, під час перевірки документів водій предявив протермінований поліс обовязкового страхування наземних транспортних засобів та предявити чинний відмовився, чим порушив вимоги п. 2.1 (Г) Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Даною постановою застосовано до ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши норми чинного законодавства прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 33, 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити, зокрема, опис обставин, установлених під час розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При дослідженні матеріалів справи встановлено та не заперечено представником позивача, що водій ОСОБА_3 дійсно керував автомобілем марки «Хюндай Сантафе» і в якого не горів стоп-сигнал з лівої сторони автомобіля, та як наслідок був зупинений працівниками поліції. Зазначене порушення Правил дорожнього руху України є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого положеннями КУпАП. Тому суд вважає, що працівники поліції при виявленні порушення та зупинці транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_3 діяли правомірно.

Під час спілкування працівників поліції із водієм ОСОБА_3, останній не передав інспектору для перевірки чинний поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що є порушенням вимог п. 2.1 (Г) ПДР України і складом окремого адміністративного правопорушення, а саме ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Вимога ч. 2 ст. 36 КУпАП чітко встановлює, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Однак, із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що водієм ОСОБА_3, за висновками інспектора поліції, було вчинено два порушення Правил дорожнього руху України, які утворюють між собою два окремих склади адміністративного правопорушення, передбаченого різними статтями КУпАП, натомість інспектором поліції водія притягнено до адміністративної відповідальності шляхом накладення санкції за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме по ч. 1 ст. 126 КУпАП без будь-якого посилання у постанові від 17.11.2018р. №144931 на положення ст. 36 КУпАП.

Відносно одного із вчинених порушень водієм Правил дорожнього руху, на думку інспектора поліції, взагалі не вказано, склад якої частини і статті Кодексу України про адміністративне правопорушення утворює дане порушення, а саме керування автомобілем, в якого не горить стоп-сигнал, враховуючи при цьому час доби руху і зупинення транспортного засобу працівниками поліції, вимог відповідного пункту Правил дорожнього руху України та відповідно і диспозиції статті Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставини суд вважає, що наявні у постанові від 17.11.2018р. серії ВР №14931 недоліки не дають можливості повно і всебічно встановити всі обставини у справі, унеможливлюють суд на підставі наявних доказів і матеріалів справи, які зібрані УПП в Тернопільській області ДПП підтвердити правомірність та законність прийняття оскаржуваної постанови чи спростувати викладенні у ній обставини в користь позивача, шляхом скасування постанови із закриттям справи. Зазначене неможливо усунути і встановити додатково на судовому розгляді, щоб не порушувалися принципи змагальності сторін і диспозитивності, а відтак і прийняти рішення у відповідності до вимог законодавства.

При вказаних обставин, суд в порядку ч. 3 ст. 286 КАС України вважає за необхідне в даному випадку скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до УПП у Тернопільській області ДПП.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 77, 242, 244, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 33, 77, 251, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов ОСОБА_3 до УПП в Тернопільській області ДПП про скасування постанови задовольнити частково.

2.Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором роти -1 батальйону УПП в Тернопільській області відділу ДПП ОСОБА_4 від 17.11.2018р. серії ВР №144931 про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення в розмірі 425 грн. штрафу за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

3.Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 направити на новий розгляд до УПП у Тернопільській області ДПП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_5, с. Гаї Шевченківські, вул. Січових Стрільців,36, Тернопільський район Тернопільської області.

Відповідач: УПП в Тернопільській області ДПП, м. Тернопіль, вул. Котляревського,24, .

Рішення суду складено 22 січня 2019 року.

Суддя Ю.І.Дзюбановський