Справа № 1640/3284/18
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2019-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року м. ПолтаваСправа № 1640/3284/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гіглави О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Костіної А.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача 1 - Соляник Н.В., Білецької С.О.,

представника відповідачів 2, 3 - Марченка І.Ю.,

представника відповідача 6 - Гришко М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Великобагачанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області, Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів, Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України, Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Державна казначейська служба України про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

18 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Великобагачанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про зобов'язання Великобагачанського ОУПФУ зарахувати страховий стаж за 2006-2018 роки, стягнувши з ДПСС України, Головного управління ДПСС в Полтавській області на користь ОСОБА_1 страхові внески шляхом пропорційного ділення нарахованого доходу за час вимушеного прогулу: щомісячно, щоквартально, щорічно відповідно до пункту 2 статті 7 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", в тому числі зобов'язавши відповідачів сплатити внески до Пенсійного фонду України шляхом внесення щомісячних, щоквартальних, щорічних змін до форми ОК-5 за 2006-2018 роки відповідно до пункту 2 статті 7 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" та індивідуальних відомостей про застраховану особу за облікової картки платника податків НОМЕР_2 громадянина держави України ОСОБА_1

Позовні вимоги мотивовані незгодою позивача з несплатою страхувальниками відносно нього протягом 2006-2018 років страхових внесків, які мали сплачуватися при виплаті сум середнього заробітку за час вимушеного прогулу, та, як наслідок, з не зарахуванням йому в зв'язку з такою несплатою пенсійним органом страхового стажу за вказаний період.

Ухвалою суду від 24.09.2018 позовну заяву залишено без руху, в зв'язку з невідповідністю її вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України. Позивачу надано десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху на усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду позовної заяви з доданими до неї матеріалами та їх копій відповідно до кількості учасників справи, оформлених відповідно до пунктів 2, 4, 11 частини п'ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства:

- із зазначенням у якості відповідачів, крім Великобагачанського об'єднаного управління Пенсійного фонду Полтавської області, також Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів і Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області та конкретизацією змісту позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

- із зазначенням власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

09.10.2018 позивач усунув недоліки позовної заяви, визначені в ухвалі суду від 24.09.2018, в тому числі шляхом визначення в якості відповідачів у справі, крім Великобагачанського ОУПФУ, також Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів і Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області (уточнена позовна заява від 08.10.2018).

Ухвалою суду від 16.10.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 14-30 08.11.2018.

02.11.2018 до суду від ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області надійшов відзив на позовну заяву (том 1 а.с. 79-80), у якому управління заперечує проти позовних вимог ОСОБА_1, посилаючись на те, що на виконання судового рішення у справі №816/67/16 Головним управлінням у травні 2017 року було перераховано на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в період з 19.06.2012 по 11.04.2016 у розмірі 251287,00 грн та сплачено єдиний соціальний внесок у розмірі 55283,14 грн. Вказана обставина підтверджується звітом щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за грудень 2017 року. Щодо виконання судового рішення у справі №816/1772/16 управління зазначає, що кошти за рішеннями у даній справі (середній заробіток ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу за період з 01.09.2016 по 27.07.2017 у розмірі 52398,40 грн) підлягають стягненню з Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України. ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області не є стороною у справі №816/1772/16. Крім цього, управління не має будь-якої заборгованості як перед позивачем, так і перед Великобагачанським ОУПФУ.

07.11.2018 судом отримано відзив на позовну заяву від Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів (далі - Держпродспоживслужба) (том 1 а.с. 124-125), у якому остання зазначає, що як вбачається із судових рішень у справі №816/1772/16 кошти за вказаними рішеннями (середній заробіток ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу за період з 01.09.2016 по 27.07.2017 у розмірі 52398,40 грн) вирішено стягнути з Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України. Таким чином, Держпродспоживслужба не є стороною у виконавчому провадженні за виконавчим листом №816/1772/16 від 21.01.2018, виданим Полтавським окружним адміністративним судом. Ухвалою суду від 29.03.2018 у справі №816/1772/16 відмовлено у задоволенні заяви (клопотання) ОСОБА_1 про внесення змін у виконавчий лист №816/1772/16 щодо зміни боржника - Держветфітослужби України на Держпродспоживслужбу. З огляду на зазначене, Держпродспоживслужба не має правових підстав щодо виплати ОСОБА_1 коштів за постановами у справі №816/1772/16. Отже, Держпродспоживслужба не має заборгованості перед позивачем та Великобагачанським ОУПФУ. Тому вимоги позивача є безпідставними та не підтверджені доказами.

Великобагачанським ОУПФУ 08.11.2018 до суду подано відзив на позовну заяву (том 1 а.с. 151-154), у якому управління, як на підставу для відмови у задоволенні позову ОСОБА_1, посилається на те, що позовними вимогами останнього щодо зарахування йому страхового стажу охоплено період з 2006 року по 2018 рік, за який стаж обчислюється згідно даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку. З індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1, що містяться у Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування вбачається, що страхувальником - ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області відображено відомості про нарахування заробітку ОСОБА_1 та сплату страхових внесків за період з червня 2012 року по квітень 2016 року включно. Разом з тим, відомостей про нарахування заробітку та сплату страхових внесків щодо ОСОБА_1 Держпродспоживслужбою, Державною казначейською службою дані Реєстру застрахованих осіб не містять. Стосовно вимог позивача про стягнення з ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області, Держпродспоживслужби на користь ОСОБА_1 страхових внесків за 2006-2018 роки Великобагачанське ОУПФУ вказує, що зазначені установи не перебувають на обліку в управлінні, як платники внесків, а тому останнє не володіє відомостями щодо наявності у них заборгованості по сплаті страхових внесків. При цьому, на обліку в управлінні перебувало Управління ветеринарної медицинив Шишацькому районі Полтавської області, правонаступником якого наразі є ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області, разом з тим, подані Управлінням до пенсійного органу відомості про застрахованих осіб за період з 2007 року по 2010 рік включно не містять даних щодо ОСОБА_1

Ухвалою суду від 08.11.2018 залучено в якості співвідповідача у справі №1640/3284/18 Державну ветеринарну та фітосанітарну службу України, а також залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Державну казначейську службу України, в зв'язку з чим в розгляді справи оголошено перерву до 11:30 22.11.2018. В подальшому, розгляд справи відкладався на 10:30 12.12.2018.

14.11.2018 від позивача до суду надійшла відповідь-заперечення на відзив, у якій позивач наполягає на тому, що відзиви відповідачів на його переконання є сфальшованими та протизаконними (том 1 а.с. 181).

20.11.2018 засобами електронного зв'язку судом отримано заперечення Великобагачанського ОУПФУ на відповідь на відзив на позову заяву ОСОБА_1, у якому управління наполягає на необґрунтованості заявлених позивачем позовних вимог та наведених останнім у відповіді на відзив доводів (том 1 а.с. 192-196).

У подальшому, 26.11.2018 Держветфітослужбою України до суду подано відзив на позовну заяву ОСОБА_1 (том 2 а.с. 3-6), у якому Держветфітослужба щодо виплати позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01.09.2016 по 27.07.2017 згідно судового рішення у справі №816/1772/16 зазначає, що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 №442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" Держветфітослужба знаходиться в стані реорганізації. Паспортом бюджетної програми на 2017 рік та на 2018 рік за КПКВК 2809010 "Керівництво та управління у сфері безпечності харчових продуктів та захисту споживачів" напрямок використання бюджетних "Заходи із завершення реорганізації Держветфітослужби" не передбачений. З огляду на зазначене, Держветфітослужба України не має можливості здійснити виплати (середній заробіток за час вимушеного прогулу та страхові внески до пенсійного фонду), належні ОСОБА_1 згідно судового рішення у справі №816/1772/16.

27.11.2018 від ДКС України до суду надійшли письмові пояснення на позовну заяву ОСОБА_1, за змістом яких рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 25.07.2013 у справі №1602/359/2012, яким стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 566884,45 грн, з них на відшкодування матеріальної шкоди 266884,45 грн, моральної шкоди 300000,00 грн, виконане казначейством у повному обсязі 26.06.2014, що підтверджується платіжним дорученням від 11.06.2014 №62227(#31837773) (том 2 а.с. 12-13).

28.11.2018 позивачем подано до суду уточнену позовну заяву від 26.11.2018 (том 2 а.с. 18) з аналогічним змістом позовних вимог як і в позовній заяві від 08.10.2018, яку прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, однак позовні вимоги позивач звернув вже не лише до Великобагачанського ОУПФУ про зобов'язання його на підставі судових рішень зарахувати страховий стаж за 2006-2018 роки, стягнувши з ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області, Держпродспоживслужби, ДКС України на його користь страхові внески, а й до Пенсійного фонду України та Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Ухвалою суду від 12.12.2018 залучено в якості співвідповідачів у справі №1640/3284/18 ПФУ та ГУПФУ в Полтавській області, в зв'язку з чим відкладено розгляд справи на 11:00 15.01.2019.

04.01.2019 до суду від ГУПФУ в Полтавській області надійшов відзив на позовну заяву (том 2 а.с. 66-67), у якому управління посилається на те, що ним не здійснюють функції щодо призначення пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а також щодо ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування та ведення обліку застрахованих осіб. Зазначає, що при виконанні судового рішення у справі №1602/359/2012 Державною казначейською службою, яка у розумінні закону не є страхувальником, страхові внески не сплачувалися, звітність до органів Пенсійного фонду не подавалася. При виконанні ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області судового рішення у справі №816/67/16 були сплачені відповідні страхові внески, а тому за період з 19.06.2012 по 14.04.2016 у позивача наявний страхових стаж. Щодо виконання судового рішення у справі №816/1772/16, то за даними управління внески Держветфітослужбою відносно ОСОБА_1 до Пенсійного фонду не сплачувалися.

08.01.2019 судом отримано відзив на позовну заяву від ПФУ (том 2 а.с. 78-81), за змістом якого між позивачем та ПФУ відсутній спір з будь-яких питань, право позивача пенсійним органом порушено не було. При цьому, на переконання ПФУ для зарахування до Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування страхового стажу ОСОБА_1 роботодавцю (страхувальнику) останнього необхідно сплатити внески та звернутися зі сформованим звітом до органу доходів і зборів, на обліку якого знаходиться страхувальник, для зарахування сум єдиного внеску, дані про сплату якого в подальшому будуть передані до територіального органу Пенсійного фонду України в порядку міжвідомчого обміну інформацією.

В судовому засіданні 15.01.2019 позивач позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Представники Великобагачанського ОУПФУ, ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області, Держпродспоживслужби України та ГУПФУ в Полтавській області в судовому засіданні 15.01.20149 проти позовних вимог ОСОБА_1 заперечували, просили суд відмовити в їх задоволенні.

Відповідачі Держветфітослужба України та ПФУ в судове засідання 15.01.2019 явку своїх уповноважених представників не забезпечили, будучи належно повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, Держветфітослужба про причини неявки суд не повідомила, а ПФУ у відзиві на позовну заяву просив провести розгляд справи за відсутності його представника.

Третя особа - ДКС України в судове засідання 15.01.2019 також явку свого уповноваженого представника не забезпечила, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Заслухавши доводи учасників справи, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Великобагачанському ОУПФУ та отримує пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 25.08.2018 (том 2 а.с. 28).

Згідно з відомостями пенсійної справи розрахований позивачу при призначенні пенсії стаж становив 29 років 7 місяців 15 днів (том 2 а.с. 28).

За змістом наявного у матеріалах пенсійної справи розрахунку стажу слідує, що, у подальшому, до стажу ОСОБА_1 був зарахований страховий стаж за періоди: з 01.11.2011 по 30.06.2012, з 01.07.2016 по 26.04.2016, в результаті чого загальний стаж останнього становить 34 роки 2 місці 15 днів (том 2 а.с. 31).

Разом з тим, позивач наполягає на тому, що розмір його загального стажу є більшим, ніж розрахований Великобагачанським ОУПФУ, оскільки пенсійним органом при розрахунку стажу безпідставно не було враховано відповідного страхового стажу позивача за період 2006-2018 роки, серед якого:

- період незаконного відсторонення від роботи з 28.02.2006 по 28.10.2011, за який на користь позивача судовим рішенням у справі №1602/359/2012 стягнуто втрачений заробіток у розмірі 266884,45 грн;

- період вимушеного прогулу з 01.09.2016 по 27.07.2017, середній заробіток за який на користь ОСОБА_1 стягнуто з Держветфітослужби України судовим рішенням у справі №816/1772/16 у розмірі 52389,40 грн;

- період вимушеного прогулу з 19.06.2012 по 11.04.2016, середній заробіток за який на користь позивача стягнуто з ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області судовим рішенням у справі №816/67/16 у розмірі 251287,00 грн.

ОСОБА_1 не погоджується з тим, що можливість зарахування позивачу відповідного страхового стажу за вказані періоди пенсійний орган пов'язує з фактичною виплатою йому коштів у розмірах 266884,45 грн, 52389,40 грн та 251287,00 грн та відрахуванням при проведенні таких виплат відповідних страхових внесків до пенсійного фонду, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом (з урахуванням його уточнень).

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1, суд виходить з наступного.

Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

За приписами статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: по 31 грудня 2018 року - від 15 до 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - від 16 до 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - від 17 до 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - від 18 до 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - від 19 до 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 22 до 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - від 23 до 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - від 24 до 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - від 25 до 35 років.

Згідно з частиною 1 статті 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

За визначенням, що міститься у частині 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини 2 вказаної статті страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Стосовно наявності підстав для зарахування ОСОБА_1 до загального трудового стажу страхового стажу за період з 28.02.2006 по 28.10.2011 включно, суд зазначає наступне.

За приписами частини 2 статті 7 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" термін перебування під вартою, термін відбуття покарання, а також час, протягом якого громадянин не працював у зв'язку з незаконним відстороненням від роботи (посади), зараховується як до загального трудового стажу, так і до стажу роботи за спеціальністю, стажу державної служби, безперервного стажу.

Наведеним положенням Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" кореспондують норми Положення про застосування Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду", затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства фінансів України та Генеральної прокуратури України від 04.03.1996 №6/5/3/41 (далі - Положення).

Так, у пункті 19 Положення вказано, що відповідно до ст. 7 Закону термін перебування під вартою, термін відбуття покарання, а також час, протягом якого громадянин не працював у зв'язку з незаконним відстороненням від роботи (посади), зараховується як до загального трудового стажу, так і до стажу роботи за спеціальністю, стажу державної служби, безперервного стажу.

Як слідує з наявного у матеріалах справи судового рішення у справі №1602/359/2012 (том 1 а.с. 48-52), 01.03.1989 наказом №69-к було призначено в порядку переводу ОСОБА_1 на посаду головного ветеринарного лікаря Шишацького РАПО - начальника станції по боротьбі з хворобами тварин - державного ветеринарного Інспектора району.

17.06.2005 прокурором Шишацького району Ситником Р.Г. відносно начальника управління ветеринарної медицини в Шишацькому районі ОСОБА_1 по факту зловживання ним своїм службовим становищем, порушено кримінальну справа №05790025, за ознаками злочину, передбаченого ст. 364 ч. 2 КК України.

28.02.2006 було затримано ОСОБА_1 за підозрою в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України.

09.03.2006 постановою слідчого прокуратури Шишацького району Полтавської області Ємця Ю.І. притягнуто як обвинуваченого ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 368 КК України та відсторонено від виконання обов'язків начальника управління ветеринарної медицини в Шишацькому районі Полтавської області.

03.10.2011 постановою старшого слідчого відділу прокуратури Полтавської області Кириченка С.А. було, зокрема, поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління ветеринарної медицини в Полтавській області та закрито кримінальну справу № 05790025 по обвинуваченню останнього у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 364 та ч. 2 ст. 368 КК України - за відсутністю в його діях складу злочину.

Наказом начальника Головного управління ветеринарної медицини в Полтавській області №68-к від 28.10.2011 було допущено ОСОБА_1 до виконання обов'язків начальника управління ветеринарної медицини в Шишацькому районі Полтавської області.

23.12.2011 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області, прокуратури Шишацького району Полтавської області, треті особи - Державне казначейство України, відділення Державного казначейства України в Шишацькому районі Полтавської області про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства і прокуратури.

Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 25.07.2013 у справі №1602/359/2012, що набрало законної сили 19.09.2013, позовні вимоги ОСОБА_1 до Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області, прокуратури Шишацького району Полтавської області, (співвідповідачі Державна казначейська служба України, УМВС України в Полтавській області, прокуратура Полтавської області), третя особа відділення Державнної казначейської служби України в Шишацькому районі Полтавської області, про відшкодування заборгованості заробітної плати, матеріальної і моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ДКС України за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку, на користь ОСОБА_1, 566884,45 грн, з них на відшкодування матеріальної шкоди (втраченого заробітку) 266884,45 грн, моральної шкоди - 300000,00 грн.

За змістом пояснень ДКС України, у зв'язку з примусовим виконанням судового рішення у справі №1602/359/2012 до казначейства надійшов виконавчий лист Великобагачанського районного суду Полтавської області у справі №1602/359/2012. Казначейством вказаний виконавчий лист взятий на облік для виконання за бюджетною програмою КПКВК 3504030 "Відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, відшкодування громадянинові вартості конфіскованого та безхазяйного майна стягнутого в дохід держави, відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб", оскільки рішення суду стосувалося стягнення коштів в рахунок матеріальної та моральної шкоди. 26.06.2014 казначейством у повному обсязі виконано виконавчий лист Великобагачанського районного суду Полтавської області у справі №1602/359/2012 та перераховано на користь ОСОБА_1 кошти у сумі 566884,45 грн на підставі платіжного доручення від 11.06.2014 №3227(#31837773).

На підтвердження обставин, вказаних у письмових поясненнях, ДКС України надала суду копію платіжного доручення від 11.06.2014 №3227(#31837773) (том 2 а.с. 16).

Враховуючи викладене, а також зважаючи на фактичне встановлення в ході розгляду справи №1602/359/2012 того, що ОСОБА_1 у період з 28.02.2006 по 28.10.2011 не працював у зв'язку із незаконним притягненням до кримінальної відповідальності та відстороненням його від роботи на посаді начальника управління ветеринарної медицини в Полтавській області, що, в свою чергу, призвело до не отримання ним заробітної плати за вказаний період у розмірі 266884,45 грн, суд при розгляді даної справи доходить висновку про наявність у ОСОБА_1 права на зарахування періоду з 28.02.2006 по 28.10.2011 до трудового стажу на підставі статті 7 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду".

З приводу наявності підстав для зарахування ОСОБА_1 до загального трудового стажу страхового стажу за період з 01.09.2016 по 27.07.2017 включно, суд вважає за доцільне зазначити наступне.

З наявних у матеріалах справи судових рішень у справі №816/1772/16 (том 1 а.с. 105-116) судом встановлено, що наказом Держветфітослужби України від 29.03.2016 №570-к ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника управління ветеринарної медицини в Шишацькому районі з 19.06.2012.

У подальшому, 31.08.2016 наказом Держветфітослужби України № 1051-к звільнено 31.08.2016 ОСОБА_1 з посади начальника управління ветеринарної медицини в Шишацькому районі - головного державного інспектора ветеринарної медицини Шишацького району Полтавської області у зв'язку із реорганізацією управління ветеринарної медицини в Шишацькому районі відповідно до пункту 1 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України.

Не погодившись з наказом про звільнення, позивач оскаржив його в судовому порядку (справа №816/1772/16).

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.07.2017 позов ОСОБА_1 до Держпродспоживслужби, Держветфітослужби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Управління Держпродспоживслужби в Шишацькому районі про скасування наказу, зобов'язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Держветфітослужби України від 31.08.2016 № 1051-к про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника управління ветеринарної медицини в Шишацькому районі - головного державного інспектора ветеринарної медицини Шишацького району Полтавської області у зв'язку з реорганізацією управління ветеринарної медицини в Шишацькому районі відповідно до пункту 1 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України з 31.08.2016. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління ветеринарної медицини в Шишацькому районі - головного державного інспектора ветеринарної медицини Шишацького району Полтавської області з 01.09.2016. Стягнуто з Держветфітослужби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.09.2016 по 27.07.2017 у розмірі 35739,64 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Постанову в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з розрахунку за один місяць допущено до негайного виконання.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2017 апеляційну скаргу ОСОБА_11 задоволено частково. Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 27.07.2017 у справі №816/1772/16 змінено, виклаено абзац 4 резолютивної частини в наступній редакції: "Стягнути з Держветфітослужби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.09.2016 по 27.07.2017 у розмірі 52389,40 грн." В іншій частині постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 27.07.2017 у справі №816/1772/16 залишено без змін.

Матеріали даної справи свідчать, що судове рішення у справі №816/1772/16 в частині стягнення з Держветфітослужби України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01.09.2016 по 27.07.2017 у розмірі 52389,40 грн до цього час не виконане, оскільки Держветфітослужба знаходиться в стані реорганізації та не має можливості здійснити виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, належного ОСОБА_1 згідно судового рішення у справі №816/1772/16, з відрахуванням з нього відповідних страхових внесків до органу Пенсійного фонду.

В свою чергу, Великобагачанське ОУПФУ наполягає на відсутності законодавчо визначених підстав для зарахування до загального трудового стажу страхового стажу за період з 01.09.2016 по 27.07.2017 саме у зв'язку із несплатою Держветфітослужбою України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01.09.2016 по 27.07.2017 у розмірі 52389,40 грн та, як наслідок, не відрахуванням з вказаної суми відповідних страхових внесків до органу Пенсійного фонду.

З цього приводу слід зазначити, що порядок обчислення та сплати страхових внесків регулює стаття 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Так, за умовами вказаної статті страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

За змістом положень статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, обов'язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або в не повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Відтак, на переконання суду, невиконання Держветфітослужбою України обов'язку щодо сплати на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01.09.2016 по 27.07.2017 у розмірі 52389,40 грн та, як наслідок, не відрахуванням з вказаної суми відповідних страхових внесків до органу Пенсійного фонду, не може вважатися належною підставою для не зарахування Великобагачанським ОУПФУ до загального трудового стажу ОСОБА_1 стажу за період з 01.09.2016 по 27.07.2017 включно (період вимушеного прогулу згідно рішення суду у справі №816/1772/16).

Суд зазначає, що внаслідок невиконання Держветфітослужбою України обов'язку по виконанню судового рішення та відповідної сплати внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за вказаний період, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Вказаний висновок суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а, від 04.09.2018 у справі №482/434/17 та від 01.11.2018 у справі №199/1852/15-а.

Щодо наявності підстав для зарахування ОСОБА_1 до загального трудового стажу страхового стажу за період з 19.06.2012 по 11.04.2016 включно, суд зауважує на таке.

Згідно з обставинами, встановленими судом під час розгляду справи №816/67/16 (том 1 а.с. 100-103), постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 22.04.2015 у справі №1670/4752/12, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.07.2015, визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ветеринарної медицини в Полтавській області від 18.06.2012 №21-к "Про припинення державної служби" та поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління ветеринарної медицини в Шишацькому районі Полтавської області з 19.06.2012.

25.01.2016 ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ветеринарної медицини в Полтавській області, в якому зокрема, просив суд зобов'язати начальника Головного управління ветеринарної медицини в Полтавській області Аранчія С.В. та Головне управління ветеринарної медицини в Полтавській області відшкодувати ОСОБА_1 нанесені збитки внаслідок прийняття протиправного наказу від 18.06.2012 "Про звільнення ОСОБА_1." - заробітну плату (матеріальну), моральну шкоду, судові витрати за час його протиправного звільнення з посади начальника УВМ в Шишацькому районі Полтавської області у загальному розмірі 1 419 872,00 грн.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 30.11.2016 у справі №816/67/16, яка набрала законної сили 28.02.2017, позовні вимоги ОСОБА_1 у вказаній вище частині позовних вимог було задоволено частково та стягнуто з ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 19.06.2012 по 11.04.2016 у розмірі 251287,00 грн.

На виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 30.11.2016 у справі №816/67/16 ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області у травні 2017 року на картковий рахунок ОСОБА_1 було перераховано середній заробіток за час вимушеного прогулу в період з 19.06.2012 по 11.04.2016 у розмірі 251287,00грн та сплачений відповідний єдиний соціальний внесок у розмірі 55283,14 грн, що підтверджується платіжними дорученнями від 11.05.2017 №252 та №253 (том 1 а.с. 85-86). При цьому, сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу та утримання (перерахування) відповідних податків та страхових внесків відображені ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області у Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку за ІІІ квартал 2017 року (форма №1ДФ) та Звіті щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за грудень 2017 року (додаток 8) відповідно до норм чинного законодавства (том 1 а.с. 89-91).

Зі змісту наявного у матеріалах справи розрахунку загального стажу ОСОБА_1 судом встановлено, що Великобагачанським ОУПФУ включено до загального трудового стажу останнього страховий стаж за період з 19.06.2012 по 11.04.2016 включно (том 2 а.с. 30-31).

Відтак, в даному випадку відсутнє порушене право позивача в частині зарахування останньому територіальним органом Пенсійного фонду до загального трудового стажу страхового стажу за період з 19.06.2012 по 11.04.2016 включно.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на встановлені обставини справи та керуючись приписами наведених норм, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині зобов'язання Великобагачанське ОУПФУ зарахувати позивачу страховий стаж за 2006-2018 роки шляхом зобов'язання управління зарахувати ОСОБА_1 до загального трудового стажу страховий стаж за періоди з 28.02.2006 по 28.10.2011 включно та з 01.09.2016 по 27.07.2017 включно.

Водночас, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині зарахування відповідного страхового стажу шляхом стягнення страхових внесків на користь ОСОБА_1, оскільки жодною нормою чинного законодавства не передбачено можливості стягнення страхових внесків саме на користь застрахованої особи, а не органу Пенсійного фонду.

Крім того, суд зауважує, що згідно Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" в редакції Закону України від 04.07.2013 №406 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи", функції щодо адміністрування єдиного соціального внеску належать до компетенції органів доходів і зборів, а тому тільки органи фіскальної служби мають право проводити перевірку правильності нарахування єдиного соціального внеску за період з 01.01.2011 та заявляти вимоги щодо його стягнення.

Таким чином, позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Оскільки при поданні даного позову позивачем судовий збір не сплачувався, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_6 (АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) до Великобагачанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Шевченка, 73, смт Велика Багачка, Великобагачанський район, Полтавська область, 38300, ), Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області (вул. Воскресенський узвіз, 7 м. Полтава, Полтавська область, 36020, ), Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів (вул. Б.Грінченка, 1, м. Київ, 01001, ), Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України (вул. Б.Грінченка, буд. 1, м. Київ, 01001, ), Пенсійного фонду України (01601, м.Київ-14, вул. Бастіонна, 9, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (36014, Полтавська область, м. Полтава, вул. Соборності, 66, ), третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Державна казначейська служба України (вул. Бастіонна, 6, м.Київ, 01601, ), про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов'язати Великобагачанське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Шевченка, 73, смт Велика Багачка, Великобагачанський район, Полтавська область, 38300, ) зарахувати ОСОБА_6 (АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) до загального трудового стажу страховий стаж за періоди з 28 лютого 2006 року по 28 жовтня 2011 року включно та з 01 вересня 2016 року по 27 липня 2017 року включно.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 21 січня 2019 року.

Суддя О.В. Гіглава