Справа № 479/1327/18
Суддя: Репушевська О. В.
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 479/1327/18
№ 2-а/479/2/19
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м України

23 січня 2019 року смт Криве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого-судді Репушевської О.В.

за участі: секретаря судового засідання Добровольської І.М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в смтКриве Озеро адміністративну справу №479/1327/18 за позовом ОСОБА_1 до рядового 1 батальйона 1 роти Управління патрульної поліції в Київській області Іванько Ярослава Віталійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління патрульної поліції в Київській області про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАВ №715533 від 05 листопада 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП,

у ч а с н и к и с п р а в и:

позивач ОСОБА_1,

відповідач Іванько Я.В.,

третя особа Управління патрульної поліції в Київській області,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про скасування постанови серії ЕАВ №715533 від 05 листопада 2018 року про накладення адміністративного стягнення, якою визнано його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП із закриттям провадження у справі про адміністративне.

Відповідно до вказаної постанови зазначено, що 05 листопада 2018 року о 21.48 год. ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки RENAULT MAGNUM 480, реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснив зупинку транспортного засобу поза населеним пунктом в темну пору доби, чим порушив п.15.11 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

В позовній заяві позивач, заперечує наявність в його діях порушення п.15.11 Правил дорожнього руху України та відповідно складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, вказує, що поліцейський УПП в Київській області - Іванько Я.В., безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності.

Учасники справи в судове засідання не з'явились.

Позивач надіслав клопотання, згідно якого просив справу розглянути без його участі, позов підтримав, позовні вимоги просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, своїм правом на подання відзиву та заперечень проти позову не скористався.

Представник третьої особи в суд не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, своїм правом на подання пояснень, клопотань та заперечень проти позову не скористався.

Відповідно до положень ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно положень ч.2 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно постанови серії ЕАВ №715533, винесеної рядовим 1 батальйона 1 роти Управління патрульної поліції в Київській області Іванько Я.В., 05 листопада 2018 року о 21.48 год. ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки RENAULT MAGNUM 480, реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснив зупинку транспортного засобу поза населеним пунктом в темну пору доби, чим порушив п.15.11 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.3).

Відповідно до положень п.1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР. Відповідно до пункту 15.11 зазначених Правил у темну пору доби і в умовах недостатньої видимості стоянка поза населеними пунктами дозволяється лише на майданчиках для стоянки або за межами дороги.

Положеннями ч.1 ст.122 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил дорожнього руху, зокрема: стоянки транспортних засобів.

Відповідно до положень ст.ст.258, 283 КУпАП у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський може виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Водночас частиною 5 ст. 258 КУпАП передбачено, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Загалом, правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване. Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинна компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення, оскільки протокол є, зокрема, не лише засобом фіксації вчинення правопорушення, а й доказом дотримання (недотримання) посадовою особою, яка його складає, процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно із приписами ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та ін.

Як роз'яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року, з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач в судове засідання не з'явився, пояснень чи будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення суду не надав.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб'єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов'язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб'єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб'єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб'єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об'єктивної істини органом (посадовою особою), на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб'єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об'єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Отже, постанова серії ЕАВ№715 від 05 листопада 2018 року по справі про адміністративне правопорушення винесена без достатніх доказів наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та без встановлення всіх обставин справи, що виключає її законність. Відповідач - працівник органу Національної поліції, при вирішенні питання про наявність чи відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, не вжив заходів для забезпечення всебічного повного і об'єктивного з'ясування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, розглянув справу про адміністративне правопорушення всупереч положенням Кодексу України про адміністративні правопорушення , не врахував достатність та допустимість доказів, наявність вини позивача, без достатніх підстав виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Положеннями п.3 ч.1 ст.293 КУпАП передбачено, що розглядаючи скаргу на постанову про адміністративне правопорушення, перевіряючи законність та обґрунтованість винесеної постанови, може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень. Ці положення Кодексу України про адміністративні правопорушення повністю узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30 травня 2018 року по справі № 337/3389/16-а.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову та скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 8, 14, 22, 72-79, 211, 220, 241-246, 250, 271, 286 КАС України, ст.ст. 122, 247, 251, 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до рядового 1 батальйона 1 роти Управління патрульної поліції в Київській області Іванько Ярослава Віталійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління патрульної поліції в Київській області про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАВ №715533 від 05 листопада 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП - задовольнити.

Постанову серії ЕАВ №715533 від 05 листопада 2018 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, закрити.

Судові витрати у справі компенсуються за рахунок коштів з Державного бюджету України.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до П'ятого апеляційного адміністративного суду через Кривоозерський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: