Справа № 420/5452/18
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2019-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5452/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Бойко О.Я.,

за участю:

секретаря судового засідання Белінського Г.В.,

представника позивача ОСОБА_1 за ордером,

представника відповідача Шишова С.Б за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Суворовського об'єднаного Управління пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання протиправним та скасування рішення від 24.05.2018 р. №68, зобов'язання поновити виплату призначеної пенсії за вислугу років з дати припинення виплати пенсії та стягнути невиплачену частину пенсії з дати припинення виплати по дату винесення рішення по справі,-

І. Суть спору:

ОСОБА_3 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Суворовського об'єднаного Управління пенсійного фонду України в м. Одесі в якому просив:

1.Визнати протиправними та скасувати рішення Суворовського об'єднаного Управління пенсійного фонду України в м. Одесі від 24.05.2018 року №68, котрим ОСОБА_3 відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років.

2. Зобов'язати Суворовське об'єднане Управління пенсійного фонду України в м. Одесі поновити ОСОБА_3 виплату призначеної пенсії за вислугу років відповідно до пункту 2-1 розділу ХV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з дати припинення виплати пенсії.

3. Стягнути з Суворовського об'єднаного Управління пенсійного фонду України в м. Одесі на користь ОСОБА_3 невиплачену частину пенсії з дати припинення виплати по дату винесення рішення по справі.

ІІ. Аргументи сторін

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Суворовське об'єднане Управління пенсійного фонду України в м. Одесі призначило позивачу пенсію за вислугу років. На час призначення пенсії загальний страховий стаж позивача склав 26 років 6 місяців (з урахуванням періоду добровільного страхування) та спеціальний стаж (працівник плавскладу) - 14 років.

Позивач зазначив, що 23.03.2018 р. та 25.04.2018 р. отримував пенсію за вислугу років на загальну суму 8 009,17 грн., що підтверджується випискою по його пенсійному рахунку. В травні 2018 р. він пенсію не отримав та звернувся в усному порядку до відповідача для отримання пояснення в зв'язку із затримкою у виплаті пенсії, на що отримав усну відповідь, що виплату пенсії скасовано.

Позивач 14.06.2018 р. отримав Рішення Суворовського об'єднаного Управління пенсійного фонду України в м. Одесі від 24.05.2018 р. №68, яким йому відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років з посиланням на те, що на день набрання чинності, на дату 11.10.2017 р., п.2-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», позивач не має відповідного стажу для призначення йому пенсії за вислугу років, а саме на дату 11.10.2017 р. його страховий стаж становив 25 років 6 місяців та спеціальний стаж - 14 років, замість необхідних 26 років 6 місяців загального страхового стажу.

Також позивач зазначив, що відповідач змінюючи своє попереднє рішення шляхом припинення пенсії відповідач не вказав, яка з обставин, визначених ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» стала підставою для припинення виплати пенсії, а в супереч закону припинив виплату пенсії і одночасно відмовив у призначенні фактично призначеної пенсії.

Позивач вважає, що рішення прийняте відповідачем порушує його право на отримання пенсії за вислугу років, адже на час набрання сили вказаним нормативно нормативно-правовим актом він мав беззаперечне право на призначення пенсії, але відповідач свідомо порушив його право.

Таким чином, на думку позивача рішення є протиправним та таким, що порушує його соціальні та майнові права, а тому належить до скасування.

05.11.2018 р. Одеський окружний адміністративний суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами загального позовного провадження.

03.12.2018 р. суд ухвалою занесеною до протоколу судового засідання продовжив строк підготовчого провадження.

17.12.2018. суд ухвалою занесеною до протоколу судового засідання закрив підготовче провадження та продовжив розгляд справи по суті.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав викладених у позовній заяві (а.с.6-10).

Представник відповідача у судовому засіданні у задоволенні позову просила відмовити з підстав викладених у відзиві на адміністративний позов (а.с.53-57).

В обґрунтування відзиву представник відповідача зазначила, що позивачу після розгляду його заяви про призначення пенсії та на підставі наданих документів Протоколом Управління від 05.02.2018 р. призначена пенсія за вислугу років.

Після опрацювання зазначеної заяви та визначення права на призначення пенсії, пенсійна справа позивача в порядку контролю була направлена на перевірку до головного управління ПФУ в Одеській області.

18.05.2018 р. на адресу Управління надійшов лист ГУ ПФУ в Одеській області від 17.05.2018 р. за вих. № 7846/02/02, щодо перевірки пенсійної справи. До зазначеного листа було додано оригінал пенсійної справи позивача.

У листі ГУ ПФУ в Одеській області вказано, що Управлінням пенсію було призначено безпідставно, оскільки станом на 11.10.2017 р. позивач не мав необхідного стажу та було надано доручення доопрацювати пенсійну справу.

На виконання наданих доручень ГУ ПФУ в Одеській області, Управлінням було проведено повторний розрахунок пенсії позивача.

Після проведення повторного розрахунку та визначення права на призначення пенсії за вислугу років, Управлінням 24.05.2018 р. було винесено рішення №68 про відмову у призначенні пенсії позивачу відповідно до п.2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та п. «д» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в зв'язку з відсутністю необхідного страхового на момент набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 26 років 6 місяців.

Страховий стаж Управлінням розраховувався станом на 11.10.2017 р. та з огляду на те, що договір про одноразову сплату у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування №0029 було укладено 27.10.2017 р., відповідно до якого позивач сплатив єдиний внесок за попередній період з 01.01.2012 по 30.11.2012, вказаний період страхового стажу не належить до зарахування.

Станом на 11.10.2017 р. страховий стаж позивача складав 25 років 7 місяців, що не дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Представник відповідача вважає, що Управління не порушувало прав, свобод та інтересів позивача, а діяло лише на підставі норм діючого законодавства України.

Представник позивача надала відповідь на відзив, в якій зазначила, що станом на дату набрання чинності п.2-1 розділ ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» тобто на 01.01.2018 р. позивач мав загальний страховий стаж 26 років 6 місяців та спеціальний трудовий стаж 14 років, а отже позивач має законне право на призначення та отримання пенсії за вислугу років.

Заслухавши вступне слово представника позивача та представника відповідача, з'ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши письмові докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до задоволення. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином.

ІІІ. Обставини, встановлені судом

Так, суд встановив, що позивач 06.11.2017 р. звернувся до Управління з завою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п.2-1 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та п. «д» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с.47).

До заяви про призначення пенсія позивач додав наступні документи: ксерокопії паспорта та ідентифікаційного номеру, трудової книжки серія НОМЕР_2, довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній від 13.09.2017 р. №565 видана ПАТ «Українське Дунайське пароплавство», військового квитка серія НОМЕР_3 атестату НОМЕР_4, договір про одноразову сплату у системі загальнообов'язкового державне пенсійне страхування №0029 від 27.10.2017 р.

05.02.2018 р. відповідач протоколом призначив пенсію позивачу за вислугу років (а.с.43). На час призначення пенсії позивачу його страховий стаж склав 26 років 6 місяців (з урахуванням періоду добровільного страхування) та спеціальний стаж (працівник плавскладу) - 14 років

Позивач 23.03.2018 р. та 25.04.2018 р. отримав пенсію за вислугу років на загальну суму 8009,17 грн., що підтверджується випискою по картковому рахунку позивача (а.с.19).

24.05.2018 р. відповідач прийняв рішення №68 про відмову у призначенні пенсії позивачу (а.с.11).

У рішенні №68 зазначено, що позивачу відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років у зв'язку з відсутністю у нього необхідного страхового стажу на момент набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 03.10.2017 р., а саме на 11.10.2017 р.

Вирішуючи питання щодо правомірності вимог позивача суд виходить з наступного.

ІV Джерела права та висновки суду.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.2-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52,54 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з п. д ч.1 ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають плавсклад морського, річного флоту і флоту рибної промисловості (крім суде портових, що постійно працюють на акваторії порту, службово - допоміжних, роз'їзних, приміського і внутріміського сполучення) - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі; для жінок - не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі. З 1 квітня 2017 р. по 31 березня 2018 р. - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків і не менше 21 року 6 місяців у жінок.

Суд встановив, що відповідно до довідки ПАТ «Українське дунайське пароплавство» від 13.09.2017 р. №ОРП/565 спеціальний стаж позивача відповідно до положень п. д ч.1 ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» становить 17 років 0 місяців 26 днів (а.с.22).

Крім того відповідно до відповіді відповідача від 27.09.2018 р. №9936/02 на адвокатський запит спеціальний страховий стаж становить 14 років, загальний страховий стаж становить 26 років 6 місяців (а.с.12).

Також в матеріалах справи наявна копія акту №9553 від 11.12.2017 р. зустрічної перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідки для призначення (перерахунку) пенсії, в якому зазначено, що в ході перевірки встановлено: Дані довідки №ОРП/565 від 13.09.2017 р. відповідають первинним документам (а.с.56-57).

Суд зазначає, що твердження відповідача щодо відсутності у позивача станом на 11.10.2017 р. зазначеного загального стажу у відповідності до п.2-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» спростовується наступним.

Згідно з Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», котрим доповнено пунктом 2-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суд зазначає, що в даному законі чітко вказано - цей Закон набирає чинності з дня наступного за днем його опублікування, крім в тому рахунку абзаців першого - двадцять п'ятого підпункту 27 пункту 19 розділу І цього Закону, які набирають чинності з 1 січня 2018 року.

А саме, п.19 у Законі України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у розділі ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»: доповнити пунктами 2-1, 2-2 і 2-3 такого змісту: « 2-1. Особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення". Розмір пенсії за вислугу років визначається відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. Пенсії за вислугу років фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Отже, суд зазначає, що позивач станом на дату набрання чинності пунктом 2-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тобто на 01.01.2018 р. мав загальний страховий стаж 26 років 6 місяців та спеціальний трудовий стаж 14 років.

Суд робить висновок, що станом на 01.01.2018 р. у позивача наявний загальний 26 років 6 місяців та спеціальний 14 років страховий стаж, який дає йому право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «д» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином суд робить висновок, що рішення відповідача від 24.05.2018 р. №68, яким відмовлено позивачу у призначенні пенсії відповідно до пункту 2-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» протиправне та належить до скасування.

Отже відновлення соціальних прав позивача можливе тільки в разі скасування оскаржуваного рішення відповідача з одночасним стягненням з відповідача на користь позивача невиплаченої пенсії починаючи з дати припинення виплати по день винесення судом рішення по справі та зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років відповідно до пункту 2-1 розділу ХV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п.3 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно з ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, обов'язок доведення обставин, які стали підставою для винесення оскаржуваного рішення покладено на відповідача.

Відповідач не довів суду правомірність винесеного рішення Суворовського об'єднаного Управління пенсійного фонду України в м. Одесі від 24.05.2018 року №68, котрим ОСОБА_3 відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років.

Таким чином, суд перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, робить висновок про задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 2, 77, 139, 244-246 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2.Визнати протиправними та скасувати рішення Суворовського об'єднаного Управління пенсійного фонду України в м. Одесі від 24.05.2018 року №68, котрим ОСОБА_3 відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років.

3. Зобов'язати Суворовське об'єднане Управління пенсійного фонду України в м. Одесі поновити ОСОБА_3 виплату призначеної пенсії за вислугу років відповідно до пункту 2-1 розділу ХV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з дати припинення виплати пенсії.

4. Стягнути з Суворовського об'єднаного Управління пенсійного фонду України в м. Одесі на користь ОСОБА_3 невиплачену частину пенсії з дати припинення виплати по дату винесення рішення по справі.

5. Стягнути з Суворовського об'єднаного Управління пенсійного фонду України в м. Одесі за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1 409 (одна тисяча чотириста дев'ять),60 грн.

6. Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини постанови суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П'ятого апеляційного адміністративного суду.

7. Позивач - ОСОБА_3 адреса: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1.

Відповідач - Суворовське об'єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Одесі адреса: 65003 м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва,95 .

Повний текст рішення виготовлений та підписаний суддею 28 січня 2019 року.

Суддя О.Я. Бойко

.