Справа № 381/2840/16-а
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 381/2840/16-а Суддя (судді) першої інстанції: Добрівська Н.А.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ключковича В.Ю.,

суддів Ганечко О.М.,

Сорочка Є.О.,

за участю

секретаря судового засідання Кузик М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 лютого 2018 року (прийняте в порядку спрощеного позовного провадження, суддя Добрівська Н.А.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому просив:

- визнати протиправним рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30 травня 2016 року, який діє від імені Міністерства оборони України про повернення документів для оформлення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду 3-ї групи, внаслідок отримання порання, контузії, пов`язаних з виконанням обов`язку військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії;

- зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення в порядку передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 щодо призначення та виплати ОСОБА_1 як інваліду третьої групи, одноразової грошової допомоги відповідно до порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні збори (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, з урахуванням статей 9,16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у розмірі 150 кратному прожитковому мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 лютого 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, в якій просить рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 лютого 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовну заяву задовольнити.

Від відповідачів відзиви на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходили.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, думку позивача та думку представника Міністерства оборони України, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 09 листопада 1983 року по 23 жовтня 1958 року позивач проходив службу в лавах Радянської Армії, в тому числі в складі діючої армії на території Демократичної Республіки Афганістан в складі в/ч пп39277 з 22 квітня 1984 року по 23 жовтня 1958 року, що підтверджується довідкою Фастівського об`єднаного військового комісаріату Київської області від 20 квітня 2016 року №5/157.

Відповідно до довідки до Акта огляду МСЕК серія КИО-1 №0401341 від 02 липня 2017 року позивачу встановлено третю групу інвалідності з 26 червня 2012 року, причина інвалідності захворювання, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

20 квітня 2016 року позивач звернувся із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_2 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби відповідно до Порядку №499. Зазначену заяву Фастівський об`єднаний військовий комісаріат направив до ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким документи повернуті по причині відсутності документу, відповідно до якого можливо визначити розмір грошового забезпечення для нарахування одноразової грошової допомоги.

Не погоджуючись з таким рішенням ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач звернувся з даним позовом до суду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового (передчасного) висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з наступних підстав.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України від 25 березня 1992 року №2232-ХІІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон №2232-ХІІІ).

Відповідно до статті 41 Закону №2232-ХІІІ (в редакції на час звернення позивача за отриманням допомоги) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"(далі - Закон №2011-XII).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 3 Закону №2011-XII, дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Згідно частини 1 статті 16 Закону України №2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до частини дев`ятої статті 16-3 Закону №2011-ХІІ (в редакції, що діяла на час звернення позивача за отриманням допомоги) порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, прийнятою відповідно до пункту 2 статті 16-2 та пункту 9 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі- Порядок №975).

При цьому, пунктом 2 наведеної Постанови установлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги:

- допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. № 499 (Офіційний вісник України, 2008 р., № 39, ст. 1298), Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2007 р. № 284 (Офіційний вісник України, 2007 р., № 14, ст. 532), і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності співробітників кадрового складу розвідувальних органів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2007 р. № 1331 (Офіційний вісник України, 2007 р., № 89, ст. 3255);

- допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Відповідно до пункту 3 Порядку №975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:

- у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;

-у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

На день звернення позивача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги на підставі Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" механізм розгляду таких звернень та механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі інвалідності визначається правовими нормами Постанови КМ України від 25 грудня 2013 року № 975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", а тому, саме його належить застосовувати у спірних правовідносинах.

Частиною другою пункту 3 Порядку № 975 встановлено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Таким чином, враховуючи наведені норми, колегія суддів приходить до висновку, що право позивача на отримання одноразової грошової допомоги, як інваліду ІІ групи виникло з моменту встановлення йому цієї інвалідності.

Аналогічний правовий висновок зроблено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (головуючого - Смоковича М. І., суддів: Білоуса О. В., Стрелець Т. Г.) у постанові від 26 вересня 2018 року у справі №711/6129/17 та Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (судді-доповідача Берназюка Я.О., судді Гриціва М.І., судді Коваленко Н.В.) у постанові від 21 серпня 2018 року у справі №278/2478/17.
Відповідно до п.6 ч. 2 ст. 16 Закону №2011-XII, в редакції, чинній на момент встановлення ІІІ групи інвалідності позивачеві було передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві.

Важливою умовою для правильного тлумачення наведеної норми статті 16 Закону №2011-XII є розуміння видів військової служби, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.

Відповідно до ч. 6 ст. 2 цього ж Закону існують такі види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Отже, строкова служба є окремим видом військової служби, що вказує на особливий порядок правового регулювання вказаного виду служби.

В контексті спірних правовідносин саме частина шоста статті 16 Закону № 2011-XII є спеціальною правовою нормою, що містить особливі критерії для встановлення умов виплати одноразової грошової допомоги особам, які проходять строкову військову службу, зокрема:

- особливі суб`єкти отримання допомоги військовослужбовці строкової військової служби;

- визначений час настання інвалідності період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби;

- відсутність умови про настання інвалідності після закінчення тримісячного строку після звільнення зі служби.

Аналогічне правило закріплено Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.

Так, відповідно до підпункту 3 пункту 6 Порядку №975, одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю строкової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової служби, військовозобов`язаному чи резервісту під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження таких зборів, служби у військовому резерві, у розмірі: 120-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення інвалідності I групи; 90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення інвалідності II групи; 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Пунктом 6 частини 2 статті 16 Закону № 2011-XII для військовослужбовців строкової військової служби встановлено окремий порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до яких обмежено проміжок часу у який, у разі настання інвалідності, виникає право військовослужбовців строкової військової служби на отримання одноразової грошової допомоги і такий проміжок часу визначений періодом проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби. У разі встановлення інвалідності в період дії зазначеної редакції ст.16 Закону №2011-ХІІ після спливу трьох місяців від дня звільнення зі служби, права на отримання вказаної одноразової грошової допомоги у військовослужбовця строкової військової служби не виникає.

Як встановлено колегією суддів з матеріалів справи, 20 квітня 2016 року позивач звернувся із заявою до Фастівського об`єднаного військового комісаріату про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби відповідно до Порядку №499.

В подальшому зазначену заяву Фастівський об`єднаний військовий комісаріат направив до Київського обласного військового комісаріату, яким документи повернуті по причині відсутності документу, відповідно до якого можливо визначити розмір грошового забезпечення для нарахування одноразової грошової допомоги.

Отже, відповідні належні документи та заява позивача щодо можливості виплати йому одноразової грошової допомоги до Міністерства оборони України не надходили.

Відповідно до п. 13 Порядку №975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

З листа Черкаського обласного військового комісаріату вбачається, що командування вважає, що відсутність документу, відповідно до якого можливо визначити розмір грошового забезпечення для нарахування одноразової грошової допомоги перешкоджає направленню документів до Міністерства оборони України.

Однак, п. 11 Порядку №975 містить вичерпний перелік документів, які військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу. Так, передбачено, що така особа подає:

- заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;

- довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії:

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;

сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Отже, відсутність документу, відповідно до якого можливо визначити розмір грошового забезпечення для нарахування одноразової грошової допомоги не могла перешкоджати направленню документів до Міністерства оборони України, оскільки такий документ не передбачено Порядком №975.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про протиправність рішення Київського обласного військового комісаріату від 30 травня 2016 року про повернення документів для оформлення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду 3-ї групи, внаслідок отримання порання, контузії, пов`язаних з виконанням обов`язку військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії.

Разом з тим, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції щодо відсутності у позивача права на виплату йому одноразової грошової допомоги передчасними, оскільки повноважним органом - Міністерством оборони України дане питання не розглядалося.

У зв`язку з зазначеним, вимоги позивача щодо зобов`язання Міністерства оборони України прийняти рішення в порядку передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 щодо призначення та виплати ОСОБА_1 як інваліду третьої групи, одноразової грошової допомоги відповідно до порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні збори (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, з урахуванням статей 9,16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у розмірі 150 кратному прожитковому мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності також є передчасними, оскільки Міністерством оборони України не розглядалося питання про виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з ненадходженням до відповідача пакету документів, передбаченого порядком №975.

Разом з тим, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 9 КАС України, колегія суддів вважає за необхідне вийти за межі зазначених позовних вимог та задовольнити їх шляхом зобов`язання Київський обласний військовий комісаріат направити заяву ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги, разом з відповідними додатками до неї, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року, Міністерству оборони України для розгляду питання про призначення і виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неповно встановлено обставини, що мають значення для справи та порушено норми матеріального права, що призвело до помилкового вирішення справи, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції, а тому рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 лютого 2018 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнання протиправним рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30 травня 2016 року про повернення документів для оформлення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду 3-ї групи, внаслідок отримання порання, контузії, пов`язаних з виконанням обов`язку військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 направити заяву ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги, разом з відповідними додатками до неї, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року, Міністерству оборони України для розгляду питання про призначення і виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно з підстав, зазначених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Повний текст постанови складено 23 січня 2019 року.

Головуючий суддя В.Ю.Ключкович

Судді О.М. Ганечко

Є.О. Сорочко