Справа № 814/102/18
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2019 р.м.ОдесаСправа № 814/102/18

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Шеметенко Л.П.

за участі секретаря - Скоріної Т.С.

представника апелянта ТОВ "КИТ Єкатеринбург" - Олейникової С.С.;

представника апелянта ТОВ "Первомайськ - Кондитер" та представника ТОВ

"Нікінвест 2017" - Ферлія А.А.;

відповідача - Продун А.А.;

представника Центрального відділу ДВС м. Миколаєва - Бакай Л.А.;

представника третьої особи Головного територіального управління юстиції у

Миколаївської області - Коробочкіної Л.Л.;

представника третьої особи ДП "Торжок" - Подцикіна М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю "КИТ Єкатеринбург", товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайськ - Кондитер" на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 березня 2018 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "КИТ Єкатеринбург" до державного реєстратора прав на нерухоме майно - заступника начальника Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області Продун Анастасії Андріївни, Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області про визнання протиправними та скасування рішень щодо припинення обтяжень, а також записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно,

за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: дочірнього підприємства "Торжок",

за участі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайськ - Кондитер", товариства з обмеженою відповідальністю "Нікінвест 2017", Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області, Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю "КИТ Єкатеринбург" (далі - ТОВ "КИТ Єкатеринбург") звернулось до суду першої інстанції з позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно - заступника начальника Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області Продун А. А (далі - державний реєстратор Продун А.А.) та до Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області (далі - Центральний відділ ДВС м. Миколаєва) в якому просило:

- визнати протиправними дії щодо припинення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень №9725053, №9725757;

- визнати протиправними та скасувати рішення про припинення обтяжень №33961789 від 25.02.17 11:11:11 та №33961789 від 25.02.17 11:09:57.

До того ж, позивач просив визнати протиправними та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно:

- запис (дата, час державної реєстрації 21.02.17 15:03:30) про припинення обтяження (номер запису про обтяження 9725053, дата час державної реєстрації 20.05.15 09:31:45);

- запис (дата, час державної реєстрації 21.02.17 15:03:30) про припинення обтяження (номер запису про обтяження 9725757, дата час державної реєстрації 20.05.15 10:03:07).

Обґрунтування позовних вимог товариства складається з наступного.

Так, позивач наголошує на тому, що відповідач, в особі державного реєстратора Продун А.А., безпідставно припинила обтяження, що були накладені на нерухоме майно дочірнього підприємства "Торжок" (далі - ДП "Торжок") на підставі судового рішення про арешт майна та заборону його відчуження, оскільки у неї в провадженні не перебували виконавчі документи щодо спірного об'єкта нерухомості, а також нею не приймалось будь-яких рішень щодо звільнення майна з-під арешту.

Позивач, убачаючи в діях державного реєстратора Продун А.А. ознаки протиправності, вказує на те, що остання порушила вимоги ч.4 ст.18, ч.1 ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", п. п. 36, 27 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015 року.

ТОВ "КИТ Єкатеринбург" вважає, що для відновлення його прав у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, необхідно скасувати записи про припинення обтяження спірного нерухомого майна, що розташовано в м. Миколаєві по вул. Малої Морської за №108 та за №108/5.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 березня 2018 року позов задоволено частково.

Суд визнав протиправними та скасував записи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про припинення (дата, час державної реєстрації 21.02.17 15:03:30) обтяження (номер запису про обтяження 9725053, дата час державної реєстрації 20.05.15 09:31:45) та запис про припинення (дата, час державної реєстрації 21.02.17 15:03:30) обтяження (номер запису про обтяження 9725757, дата час державної реєстрації 20.05.15 10:03:07). У задоволенні решти позовних вимог судом було відмовлено.

Вирішуючи справу по суті та частково задовольняючі позов, суд першої інстанції виходив із наступного.

Так, відмовляючи в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій державного реєстратора Продун А.А., суд зазначив, що під час судового розгляду не було встановлено та доведено, що саме зазначеною особою внесені неправдиві відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про припинення обтяжень.

На думку суду першої інстанції, питання чи були дії щодо припинення обтяження на нерухоме майно здійснені державним реєстратором Продун А.А. особисто, або це було несанкціоноване втручання невідомих осіб, повинно вирішуватися в порядку кримінального судочинства.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішень №33961789 від 25.02.17 11:11:11 та №33961789 від 25.02.17 11:09:57, суд указав на те, що відповідні рішення державним реєстратором Продун А.А. не приймались, а рішення №33961789, що прийнято останньою 21.02.2017 р. стосувалось припинення обтяження на нерухому майно ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1, а тому прав позивача це рішення не порушує.

Задовольняючи частину вимог, суд першої інстанції виходив із того, що в порушення вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно були внесені записи про припинення обтяжень №9725757 та №9725053 без будь-яких рішень про їх припинення.

На думку суду першої інстанції, у державного реєстратора, від імені якого у вказаному Реєстрі були здійснені записи про припинення обтяжень, взагалі не було повноважень на ухвалення таких рішень, оскільки в Центральному відділу ДВС м. Миколаєва не перебувало відповідного виконавчого провадження, яке б стосувалось спірного нерухомого майна.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про припинення обтяжень було здійснено протиправно, а тому необхідно відновити стан, який існував до протиправного втручання у Реєстр.

Учасники справи, не погоджуючись з ухваленим судовим рішенням, його оскаржили.

Так, ТОВ "КИТ Єкатеринбург", оскаржуючи рішення суду першої інстанції, в частині відмови в задоволенні позовних вимог, зазначив, що підставами для його скасування є порушення норм матеріального та процесуального права.

Апелянт, обґрунтовуючи доводи щодо порушення судом норм матеріального права, вказує, що інформація, що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є офіційною і, доки не буде встановлено судовим рішенням (вироком) інше, слід вважати, що протиправні записи про припинення обтяження внесла державний реєстратор Продун А.А.

Наступне, на що звертає увагу апелянт, це те, що саме за рішенням №33961789 від 21.02.2017 р., за яким припинено обтяження на нерухоме майно ОСОБА_7, вносились записи про припинення обтяження на нерухоме майно ДП "Торжок", тому воно є таким, що порушує права позивача.

Зазначаючи про порушення норм процесуального права, ТОВ "КИТ Єкатеринбург" вказує про безпідставне прийняття до уваги, судом першої інстанції, відзиву відповідача Продун А.А. та пояснень третьої особи ГТУЮ у Миколаївської області, адже вони були подані з пропуском встановленого строку.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Первомайськ - Кондитер" (далі - ТОВ "Первомайськ - Кондитер") у своїй апеляційній скарзі зазначає, що судове рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду, не відповідають обставинам справи.

На підтримку доводів апеляції, ТОВ "Первомайськ - Кондитер" зазначило, що арешт, накладений судовим рішенням, на нерухоме майно ДП "Торжок", забезпечував право позивача на повернення боржником тільки грошових коштів, оскільки договір позики був укладений без договору іпотеки.

Водночас ТОВ "Первомайськ - Кондитер" є іпотекодержателем спірного нерухомого майна і має переважне право на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки.

Апелянт вказує, що, дотримавши процедури оформлення належного права вимоги за договором іпотеки, він зареєстрував 24.02.2017 р. та 28.02.2018 р. за собою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на нерухоме майно, що розташовано в м. Миколаєві по вул. Малої Морської за №108 та за №108/5, тобто на майно, яке є предметом спору в даній справі.

Зазначаючи про обтяження, які існували у Реєстрі заборон щодо спірного нерухомого майна, ТОВ "Первомайськ - Кондитер" пояснив, що заборони на його відчуження були зареєстровані на підставі нотаріально посвідчених договорів іпотеки - за №46 від 19.05.2006 р. та за №4518/130 від 08.09.2008 р., тобто значно раніше ніж було прийняте судове рішення про арешт майна.

Апелянт наполягає на тому, що прийняття державним реєстратором рішень, які є предметом оскарження в даній справі, не утворило жодних негативних наслідків для ТОВ "КИТ Єкатеринбург", не порушило його прав, які б підлягали би захисту в порядку адміністративного судочинства, оскільки права та вимоги його як стягувача щодо спірного нерухомого майна втратили чинність з моменту набуття права власності іпотекодержателем.

З огляду на викладене, апелянт, в особі, ТОВ "Первомайськ - Кондитер", робить висновок, про відсутність у позивача підстав для захисту від протиправних рішень суб'єкта владних повноважень, в порядку адміністративного судочинства, адже захисту підлягають тільки порушені права особи.

Останнє, на що звертає увагу апелянт, це те, що заходи забезпечення позову, що були застосовані судовим рішенням від 26.05.2015 р., втратили чинність за закінченням строку їх дії, відповідно до ч.7 ст.145 Господарського процесуального кодексу України.

Так, відповідно до зазначеної процесуальної норми, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев'яноста днів з дня набрання рішенням законної сили. Якщо протягом вказаного строку буде відкрито виконавче провадження - вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Беручи до уваги, що наказ господарського суду, виданий на виконання рішення суду, стягувачем не пред'являвся до виконавчої служби, заходи забезпечення позову, вжиті судовим рішенням від 15.04.2015 р., на думку ТОВ "Первомайськ - Кондитер", втратили чинність. Невиконання рішення суду щодо стягнення боргу за договором позики тривалий час, ТОВ "Первомайськ - Кондитер" пояснює тим, що стягувач та боржник є спорідненими особами, адже ДП "Торжок" утворювалось як дочірнє підприємство ТОВ "КИТ Єкатеринбург".

ТОВ "КИТ Єкатеринбург" у відзиві на апеляційну скаргу наполягає на порушення своїх прав та зазначає, що через протиправне припинення обтяжень ДП "Торжок" втратило право власності, а ТОВ "КИТ Єкатеринбург" втратило можливість накласти стягнення на таке майно.

Центральний відділ ДВС м. Миколаєва, державний реєстратор Продун А.А. у своїх відзивах на апеляцію ТОВ "КИТ Єкатеринбург" зазначають, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу слід вважати такою, що не підлягає задоволенню.

Фактичні обставини справи свідчать про наступне.

19.05.2006 р. між ДП «Торжок» ТОВ «КИТ-Кэпитал» (правонаступником якого є ДП «Торжок») (Позичальник) та ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» (ПАТ «ВіЕйБі банк») (Кредитодавець) був укладений кредитний договір №19/К-К відповідно до умов якого, Кредитодавець надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості повернення строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти (Кредит) на суму 4 000 000,00 (чотири мільйони доларів США).

Термін користування кредитом був визначений до 16 години 18.05.2011 року.

На забезпечення виконання вказаного договору були укладені договори іпотеки від 19.05.2006 р. (зареєстровано в реєстрі за № 2563).

Предметом іпотеки визначено нежитлову будівлю, яка знаходиться у АДРЕСА_3, та в цілому складається з адміністративної будівлі залізобетонної за літ. А-8, загальною площею 5 023,7 кв. м, споруди 7, огорожі 4, 5, покриття 1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна -НОМЕР_2) та нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_3, яка складається з нежитлової будівлі торговельного центру за літ. А1-6, А2-1 загальною площею 21 347,4 кв. м, з навісом за літерою Б (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна-НОМЕР_1).

До того ж, у Реєстрі заборон за №46 від 19.05.2006 р., а також від 08.09.2008 р. за №4516 була зареєстрована заборона на відчуження даного нерухомого майна.

У зв'язку з невиконанням позивачем умов кредитного договору банк виставив на продаж відповідні права.

У березні 2015 року ТОВ «КИТ Єкатеринбург» звернулося до господарського суду Миколаївської області з позовом до ДП «Торжок» про стягнення, з останнього, грошових коштів у загальній сумі 147 181 982 рос. руб. 48 коп. (еквівалент 49 710 007,25 грн.), простроченої суми заборгованості, посилаючись на неналежне виконання ДП «Торжок» грошових зобов'язань за укладеним між ними договором позики від 28.08.2009 року.

27.03.2015 року господарським судом Миколаївської області порушено провадження у господарській справі №915/473/15.

15.04.2015 року ухвалою господарського суду Миколаївської області задоволено клопотання ТОВ «КИТ Єкатеринбург» та забезпечено позов у вказаній справі, шляхом накладення арешту на нежитлову будівлю, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, та складається з адміністративної будівлі залізобетонної за літ. А-8, загальною площею 5 023,7 кв. м, споруди 7, огорожі 4,5, покриття 1; нежитлової будівлі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, та складається з нежитлової будівлі торгівельного центру за літ. А1-6, А2 - загальною площею 21 347,4 кв. м, з навісом за літ. Б.

05.05.2015 року державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва відкрито виконавче провадження №47429490 з примусового виконання ухвали господарського суду про забезпечення позову від 15.04.2015 року та прийнято постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

На підставі вказаної постанови 20.05.2015 року державним реєстратором Миколаївського міського управління юстиції внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи №21431760, №9725757 про обтяження нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 26 травня 2015 року позовні вимоги ТОВ "КИТ Єкатеринбург" до ДП «Торжок» задоволені в повному обсязі. Враховуючи, що дане рішення не було оскаржено, воно набрало законної сили в день його прийняття.

Однак, боржник, в особі ТОВ "КИТ Єкатеринбург", не скористався правом його примусового виконання.

14 листопада 2016 року в електронній формі був проведений аукціон з реалізації активів ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та продано ТОВ «Фінансова компанія «Фінмарк» право вимоги до ДП «Торжок» за кредитним договором №19/К-К від 19.05.2006 року

28.11.2016 року та 13.12.2016 року між банком та переможцем аукціону ТОВ «Фінансова компанія «Фінмарк» підписано договори про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 19.05.2006 року та за договором іпотеки від 08.09.2008 року.

13.12.2016 року між ТОВ «ФК «Фінмарк» та ТОВ «Первомайськ-Кондитер» підписано договори про відступлення прав вимоги №071/11-16К за договором іпотеки від 19.05.2006 року та договором іпотеки від 08.09.2008 року.

16.12.2016 року ТОВ «Первомайськ-Кондитер» направило ДП «Торжок» повідомлення про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором протягом тридцятиденного строку з моменту отримання цього повідомлення, а також попереджено, що у разі невиконання зобов'язання протягом цього строку, іпотекодержателем буде застосовано звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом реєстрації права власності за іпотеко держателем, відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

У зв'язку з неотриманням повідомлення, заперечення та пропозицій щодо погашення боргу чи придбання предмету іпотеки, ТОВ «Первомайськ-Кондитер» звернулось до державного реєстратора із заявами про реєстрацію права власності на предмети іпотеки у м. Миколаєві по вул. Мала Морська, буд. 108, 108/5.

26 січня 2017 року державним реєстратором прийнято рішення про зупинення державної реєстрації, у зв'язку з наявністю запису про заборону вчинення будь-яких дій щодо реєстрації прав на предмет іпотеки на підставі ухвали Господарського суду Миколаївської області від 26.12.2016 року у справі 915/473/15 про вжиття додаткових заходів шляхом заборони усім реєстраторам здійснювати державну реєстрацію на нерухоме майно ДП «Торжок» за адресою: АДРЕСА_3, та 108/5.

21.02.2017 року заступником начальника Центрального відділу ДВС м. Миколаєва Продун А.А. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за №50217459 про стягнення з ОСОБА_7 заборгованості на користь ПАТ «Миколаївська ТЕЦ», де у п.2 було зазначено рішення про припинення чинності арешту майна боржника.

21.02.2017 року даною посадовою особою сформовано електронну заяву №21081190, на підставі якої, Реєстром сформовано рішення №33961789 про припинення обтяження №2818836 на нерухоме майно боржника ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1.

Далі, постановою Одеського апеляційного господарського суду від 23.02.2017 року скасовано ухвалу господарського суду Миколаївської області від 26.12.2016 року у справі №915/473/15 про заборону вчиняти реєстраційні дії щодо майна ДП «Торжок» (т.3 а.с.7).

У зв'язку із зняттям заборон, ТОВ «Первомайськ-Кондитер» звернулось із відповідною заявою та документами до державного реєстратора.

24.02.2017 року державним реєстратором прав на нерухому майно Центру надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради прийнято рішення №34034747 та №34032402 про державну реєстрацію права власності на об'єкти АДРЕСА_3 за ТОВ «Первомайськ-Кондитер» на підставі іпотечного застереження у договорі іпотеки.

25.02.2017 року було здійснено вхід до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно під обліковим записом та паролем заступника начальника Центрального відділу ДВС м. Миколаєва Продун А.А. та внесено інформацію:

1) про припинення обтяжень №9725757 на підставі постанови про звільнення майна з арешту серія та номер 67543874, від 24.02.2017 р., видавник Центральний ВДВС м. Миколаєва, 25.02.16 11:09:17, Продун А.А., індексний номер рішення 33961789;

2) про припинення обтяжень №9725053 на підставі постанови про звільнення майна з арешту серія та номер 67554677, від 24.02.2017 р., видавник Центральний відділ ДВС м. Миколаєва, 25.02.16 11:11:11, Продун А.А., індексний номер рішення 33961789.

Як свідчать матеріали справи, будь-яких рішень щодо припинення зазначених обтяжень, заступником начальника Центрального відділу ДВС м. Миколаєва Продун А.А. не приймалось, а записи про припинення обтяжень №9725757 та №9725053 містять посилання на рішення 33961789, яке ухвалювалось про припинення обтяження щодо іншого майна іншої особи.

Надалі ТОВ «Первомайськ-Кондитер» передало дане нерухоме майно до статутного капіталу ТОВ "Нікінвест 2017", яке здійснило його поділ та на теперішній час є його власником.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляції ТОВ «Первомайськ-Кондитер» в повному обсязі та про часткове задоволення апеляції ТОВ "КИТ Єкатеринбург".

Зазначена позиція суду апеляційної інстанції ґрунтується на наступному.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частина 1 статті 5 КАС України встановлює, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Отже, обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Порушення має, на думку колегія суддів, бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Втім, фактичні обставини справи свідчать про те, що позивач має намір задовольнити свої майнові права за договором позики за рахунок іпотечного майна, що знаходиться у власності третіх осіб.

Слід зазначити, що ст. 7 Закону України "Про іпотеку" унормовано, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Скасовуючи ухвалу господарського суду Миколаївської області від 26.12.2016 року про вжиття додаткових заходів забезпечення позову ТОВ "КИТ Єкатеринбург", шляхом заборони всім реєстраторам здійснювати будь-яку державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно ДП "Торжок" та їх обтяжень, Одеський апеляційний господарський суд у своїй постанові від 23.02.2017 року зазначив, що іпотека як правовий інститут виконує забезпечувальну функцію виконання боржником основного зобов'язання, тобто спрямований на те, щоб гарантувати кредитору - іпотекодержателю право на задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна за наявності в боржника заборгованості перед кредитором. Відтак, ініціювання ТОВ «Первомайськ-Кондитер» питання щодо звернення стягнення на іпотечне майно не зачіпає прав ТОВ «КИТ Єкатеринбург» та не може бути визнане обґрунтованою підставою вважати, що виконання рішення суду від 26.05.2015 року саме з наведених причин може бути утруднене чи неможливе.

Залишаючи вказане рішення в силі Вищий господарський суду України у постанові від 29.08.2017 року зосередив увагу на тому, що нерухоме майно, яке безспірно належить боржнику на праві власності, в особі ТОВ «Первомайськ-Кондитер», не стосується предмета спору, яким є заборгованість за договором позики.

Окрім того, численними рішеннями господарських судів, які набрали законної сили, підтверджена законність дотримання порядку і процедури звернення стягнення на предмет іпотеки.

За таких умов, колегія суддів дійшла висновку, що скасування державної реєстрації обтяжень нерухомого майна, попри те, що є незаконним, не утворило жодних негативних юридичних наслідків для позивача.

Слід звернути увагу на те, що у своїх запереченнях на позов ТОВ «Первомайськ-Кондитер» неодноразово наполягало на тому, що право позивача не підлягає захисту, адже не є порушеним, проте, суд першої інстанції необґрунтовано відхилив ці аргументи, зазначивши, що підставою для скасування відповідних рішень відповідача є їх протиправність.

Проте, є підстави вважати правильною позицію ТОВ «Первомайськ-Кондитер», що захисту підлягає тільки порушене право, навіть за умови, що рішення суб'єкта владних повноважень є протиправним.

Доводи апелянта, в особі ТОВ "КИТ Єкатеринбург", про необґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вважає недоцільним надавати правову оцінку рішенню суб'єкта владних повноважень, яке не зачіпає інтересів даного апелянта.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги ТОВ "КИТ Єкатеринбург" зазначив, що протиправними рішеннями відповідача порушено його право як кредитора (стягувача) на задоволення грошових вимог за рахунок спірного майна ДП «Торжок».

Іншими словами, між ТОВ "КИТ Єкатеринбург" та ТОВ «Первомайськ-Кондитер» існує спір про право на володіння спірним майном ДП «Торжок», що виключає, на думку колегії суддів, підвідомчість даного спору адміністративної юрисдикції.

Для визначення публічно-правового спору, слід звернутися до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, що висловлена в постанові від 04.09.2018 року у справі №823/2042/16.

Так, на думку касаційного суду, публічно-правовим, вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Втім, колегія суддів зауважує, що з приводу юрисдикції даного спору виник конфлікт, а саме, господарським судом було відмовлено ТОВ "КИТ Єкатеринбург" в розгляді скарги на дії державного виконавця, а також на дії Центрального відділу ДВС м. Миколаєва щодо протиправного припинення обтяжень на спірне нерухоме майно.

Так, ухвалою господарського суду Миколаївської області від 31.10.2017 р., яка залишена в силі Одеським апеляційним господарським судом (справа №915/473/15), було припинено провадження у справі з розгляду скарги та зазначено, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З приводу виникнення юрисдикційних конфліктів Велика Палата Верховного Суду висловила наступну правову позицію.

Так, у постанові від 17.10.2018 р. (справа №201/4802-16-а) наведений висновок про те, що спір, юрисдикція якого відноситься до цивільного судочинства, за умови непослідовності національного суду, який після постановлення ухвали про відмову у відкритті провадження у цивільній справі за тих самих обставин повторно відмовив у відкритті провадження у порядку адміністративного судочинства, може розглядатися за правилами Кодексу адміністративного судочинства.

Дана позиція суду касаційної інстанції мотивована статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та сталою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Зокрема, Велика Палата зробила наголос на тому, що у пункті 1 статті 6 Конвенції закріплене «право на суд» разом із правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» («Golder v. the United Kingdom») від 21 лютого 1975 року, заява № 4451/70, § 36).

Проте такі права не є абсолютними та можуть бути обмежені, але лише таким способом і до такої міри, що не порушує сутність цих прав (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «Станєв проти Болгарії» («Stanev v. Bulgaria») від 17 січня 2012 року, заява № 36760/06, § 230).

ЄСПЛ неодноразово встановлював порушення Україною Конвенції через наявність юрисдикційних конфліктів між національними судами (див. mutatis mutandis рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов та Купчик проти України» («Bulanov and Kupchik v. Ukraine», заяви № 7714/06 та № 23654/08), в якому ЄСПЛ встановив порушення пункту 1 статті 6 Конвенції щодо відсутності у заявників доступу до суду касаційної інстанції з огляду на те, що відмова Вищого адміністративного суду України розглянути касаційні скарги заявників всупереч ухвалам Верховного Суду України не тільки позбавила заявників доступу до суду, але й зневілювала авторитет судової влади; крім того, ЄСПЛ вказав, що держава має забезпечити наявність засобів для ефективного та швидкого вирішення спорів щодо судової юрисдикції (§ 27-28, 38-40); рішення від 1 грудня 2011 року у справі «Андрієвська проти України» («Andriyevska v. Ukraine», заява № 34036/06), в якому ЄСПЛ визнав порушення пункту 1 статті 6 Конвенції з огляду на те, що Вищий адміністративний суд відмовив у відкритті касаційного провадження за скаргою заявниці, оскільки її справа мала цивільний, а не адміністративний характер, і тому касаційною інстанцією мав бути Верховний Суд України; натомість останній відмовив у відкритті касаційного провадження, зазначивши, що судом касаційної інстанції у справі заявниці є Вищий адміністративний суд України (§ 13-14, 23, 25-26); рішення від 17 січня 2013 року у справі «Мосендз проти України» («Mosendzv. Ukraine», заява № 52013/08), в якому ЄСПЛ визнав, що заявник був позбавлений ефективного національного засобу юридичного захисту, гарантованого статтею 13 Конвенції через наявність юрисдикційних конфліктів між цивільними й адміністративними судами (§ 116, 119, 122-125); рішення від 21 грудня 2017 року у справі «Шестопалова проти України» («Shestopalova v. Ukraine», заява № 55339/07), в якому ЄСПЛ дійшов висновку, що заявниця була позбавлена права на доступ до суду всупереч пункту 1 статті 6 Конвенції, оскільки національні суди надавали їй суперечливі роз'яснення щодо юрисдикції, відповідно до якої позов заявниці мав розглядатися у судах України, а Вищий адміністративний суд України не виконав рішення Верховного Суду України щодо розгляду позову заявниці за правилами адміністративного судочинства (§ 13, 18-24).

Резюмуючи викладене, керуючись ст. 317 КАС України, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування судового рішення та ухвалення нового про відмову ТОВ "КИТ Єкатеринбург" у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 313, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "КИТ Єкатеринбург" - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайськ - Кондитер" - задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 березня 2018 року - скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю "КИТ Єкатеринбург" до державного реєстратора прав на нерухоме майно - заступника начальника Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області Продун Анастасії Андріївни, Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області про визнання протиправними та скасування рішень щодо припинення обтяжень, а також записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Доповідач - суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Л.П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 28.01.2019 року.