Справа № 368/24/19
Суддя: Кириченко В. І.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 368/24/19
Рішення 2-а/368/11/19

Іменем України

"24" січня 2019 р. Кагарлицький районний суд

Київської області в складі:

головуючого судді Кириченка В.І.

при секретаріМарчук Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кагарлику справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1 взводу 2 роти батальйону патрульної поліції у м. Біла Церква ГУ НП у Київській області рядового поліції Дармостука Вадима Ярославовича, Управління патрульної поліції в Київській області ДПП, третя особа яка не заявляє самостійних вимог - Батальйону патрульної поліції у м. Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду та просив скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №359594 від 26.12.2018 року та справу закрити.

Мотивував позов тим, що він 26.12.2018 року приблизно о 06:00 годині керував транспортним засобом ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 на автошляху Київ-Одеса. На 74 км цього автошляху, автомобіль було зупинено працівниками патрульної поліції невідомих підстав, перевіривши документи, інспектор обійшов автомобіль і повідомив. Що на його автомобілі відсутній задній бампер, який передбачений конструкцією даного транспортного засобу, тим самим порушив п.31.4.7 (е) ПДР за що ч.1 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність, у зв'язку із чим було накладено адміністративний штраф в розмірі 340 гривень. Притягнення до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП є незаконним, не обґрунтованим та недоведеним, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню з наступних підстав.

При розгляді справи поліцейський не представився, не надав документи, не повідомив причини зупинки, не роз'яснив йому права та обов'язки, не повідомив про можливість відкладення справи для того щоб скористатися правовою допомогою, порушивши його права на звернення за правовою допомогою, також, не виявив обставини, які виключають адміністративну відповідальність, пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також не були з'ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, внаслідок чого при винесенні постанови поліцейським не було враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та інші обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення відповідно до ст. 33 КУпАП.

Виходячи із обставин справи, жодних інших доказів по справі, крім постанови, наприклад пояснення свідків, показань технічних приладів чи технічних засобів, чи інших доказів по справі, на момент розгляду адміністративної справи, не було. Він є пильним, уважним та обережним водієм, чітко дотримуючись правил дорожнього руху, тому розпочинаючи рух на своєму автомобілі перевірив технічну справність основних елементів авто: коліс, шин, гальмівної системи, рульового керування, двигуна та світлових приладів. Всі вузли та агрегати на момент перевірки були у стравному робочому стані. Технічний стан автомобіля відповідав вимогам стандартів, правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та ін. документам. А також, врахував дорожні умови, наявність перешкод на даній ділянці дороги, інтенсивність та рівень організації дорожнього руху, крім того, врахувавши всі фактори вважаю, що не порушував Правил дорожнього руху, перешкод у здійснені права керування іншим особам не доставляв.

Крім того, під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Разом з тим, інспектор не взяв до уваги його пояснення, в яких він зазначав, що правопорушення вчинене ним не є тяжким і не призвело до будь-яких негативних наслідків і за малозначністю просив звільнити від покарання та обмежитися усним зауваженням.

Таким чином, як би відповідач дослідив всі належні і допустимі докази по справі, враховуючи чинне законодавство, а також те, що правопорушення вчинене ним не є тяжким і не призвело до будь-яких негативних наслідків, вважає, що інспектор, відповідно до ст.22 КУпАП міг звільнити його від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Однак, виходячи із обставин справи, жодних інших доказів по справі, крім постанови, наприклад свідків, показань технічних приладів чи технічних засобів, чи інших доказів по справі, на момент розгляду адміністративної справи, не було.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАСУ кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією, чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов підтримав.

Відповідач Дармостук В.Я. не з'явився в судове засідання і розгляд справи проведено у його відсутність.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Київській області ДПП в судове засідання не з'явився, надіслав відзив, в якому пояснив, що позов не визнає з наступних підстав.

Згідно частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до частини п'ятою статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Відповідно до пункту 1.1. ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з пунктом 1.9. ПДР особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, інших елементів конструкції, зокрема, відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики (пункт 31.4.7. е) ПДР).

Пунктом 31.1 ПДР передбачено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього рухута охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації. інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

У пункті 1.3.1 Вимог, затвердженим Наказом № 710, передбачено, що національним стандартом, зокрема є ДСТУ 3649:2010«Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання».

Пунктом 6.8.1 ДСТУ 3649:2010 передбачено, що автомобілі та автобуси мають бути обладнані згідно з конструкцією дзеркалами заднього виду, стеклами, бамперами,звуковим сигналом, сонцезахисними (протизасліпними) козирками (шторами).

Судом встановлено, що у відповідності до частини 1 статті 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово- зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачає випадки в яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби. До них відноситься, зокрема якщо водій порушив ПДР.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, передбачені частиною першою, другою, третьою, п'ятою та шостою статті 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У цьому випадку уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Вказані положення кореспондуються з частиною 4 розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853).

Відповідно до частини 2 розділу III Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, зокрема частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Тобто, дані норми, навіть у випадку незгоди Позивача з вчиненим правопорушенням, виключають можливість складення протоколу та зобов'язують Відповідача за результатами розгляду справи приймати відповідне рішення та без складання протоколу виносити постанову про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статей 249, 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито і за місцем його вчинення.

Інспектор патрульної поліції, який уповноважений виносити постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності, на місці вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, мас право здійснювати розгляд адміністративної справи де було вчинено таке адміністративне правопорушення та на місці де він несе службу в той час.

Відтак підготовка та розгляд справи про адміністративне правопорушення у відповідності до статті 276 КУпАП Відповідачем за місцем його перебування та виконанням ним посадових обов'язків, який в даному випадку був уповноважений розглядати вказану адміністративну справу на місці здійснення адміністративного правопорушення безпосередньо в присутності особи відносно якої розглядалася вказана адміністративна справа.

При застосуванні положень статті 276 КУпАП також слід враховувати зміни до норм КУпАП, які були внесені після прийняття Закону України «Про Національну поліцію» та те, що рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015, яке містить роз'яснення щодо застосування словосполучень використаних у нормах КУпАП «на місці» та «за місцем», прийнято також до набрання чинності цього Закону, тобто без врахування його положень.

Порядок розгляду адміністративної справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (складання інспектором Державтоінспекції протоколу про правопорушення, розгляд адміністративної справи на підставі цього протоколу уповноваженим органом - Управлінням Державтоінспекції та за результатами її розгляду винесення постанови цим органом) був змінений з урахуванням положень Закону України «Про Національну поліцію» та внесенням змін до КУпАП. Тобто, на теперішній час, згідно з положеннями КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху інспектором патрульної поліції не складається, саме інспектор (працівник органу і підрозділу Національної поліції, який має спеціальне звання), а не Управління патрульної поліції, уповноважений розглядати адміністративну справу та за результатами її розгляду виносити постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності на місці вчинення адміністративного правопорушення. .

Таким чином інспектор патрульної поліції, який уповноважений виносити постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності, на місці вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, має право здійснювати розгляд адміністративної справи де було вчинено таке адміністративне правопорушення та на місці де він несе службу в той час.

Відтак підготовка та розгляд справи про адміністративне правопорушення у відповідності до статті 276 КУпАП здійснена поліцейським Дармостуком В.Я. за місцем його перебування та виконанням ним посадових обов'язків, який в даному випадку був уповноважений розглядати вказану адміністративну справу на місці здійснення адміністративного правопорушення, а не за місцем розташування БПП в м. Біла Церква УПП у Київській області ДПП чи УПП у Київській області ДПП (які не мають повноважень здійснювати розгляд адміністративних справ та виносити відповідні постанови).

Наведені твердження також узгоджуються з висновками в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 28.12.2016 у справі № 750/8192/16-а та від 11.07.2017 у справі № 760/11627/16-а.

Відповідно до частини 2 статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан,обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Таким чином посилання Позивача на статтю 33 КУпАП та нібито її порушення Відповідачем не відповідають дійсності.

Відповідно до статті 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відтак, на виконання вищевказаних вимог та вимог статей 268, 278, 279 КУпАП, Відповідач, розпочавши розгляд справи, назвав своє ім'я, посаду та спеціальне звання, зазначив порушення, яке вчинив Позивач, а саме керував транспортним засобом у якого був відсутній задній бампер і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КУпАП, пояснив Позивачеві його права та надав можливість надати письмові чи усні пояснення з приводу вчиненого правопорушення. Після чого інспектор здійснив дослідження та оцінку наявних доказів та повідомив Позивача про прийняте по справі рішення (накладення штрафу на Позивача в розмірі 340 грн. 00 коп.) та виніс Постанову.

Положеннями КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку передбачено спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення. Тобто, провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП, не здійснювалося. Оскаржувана постанова складена на місці вчинення правопорушення, відповідно до положень частини 4 статті 258 КУпАП.

Європейський суд з прав людини в пункті 32 справи «Максименко проти України» обгрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов'язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи.

В окремій думці у справі «Лала проти Нідерландів» від 23 серпня 1994 року суддя Матчер зазначив, що лише в особливо серйозних кримінальних справах інтереси правосуддя можуть потребувати,щоб обвинувачений завжди був присутній чи представлений, якщо необхідно, офіційно призначеним захисником,що також узгоджується з рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Кремцов проти Австрії» від 21 вересня 1993 року та «Пуатрімол проти Франції» від 23 листопада 1993 року.

Санкція статті КУпАП, відповідно до якої Позивача було притягнуто до відповідальності, не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки Позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб'єкта владних повноважень.

Законом не визнана обов'язкова участь адвоката у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а Позивач не був позбавлений права скористатися правовою допомогою засобами телефонного зв'язку, як і не обгрунтував, що вчиняв дії, спрямовані саме на прибуття адвоката на місце зупинки транспортного засобу.

В ході розгляду справи про адміністративне правопорушення Відповідач не перешкоджав реалізації права на отримання правової допомоги на місці розгляду справи чи в телефонному режимі, про що роз'яснено порушнику. Відмова у відкладенні розгляду справи та у ознайомленні з матеріалами справи не є такою перешкодою.

Таким чином, розглядаючи дану адміністративну справу відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Крім того, Позивач в абзацах 4 та 5 сторінки 7 своєї позовної заяви визнає ті факти, що він здійснював рух на транспортному засобі без заднього бамперу та вчинив адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України (обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Вказані позивачем недоліки оформлення оскаржуваної постанови не можуть бути самостійною підставою для визначення протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог Правил дорожнього руху, оскільки при розгляді спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності не є підставою для звільнення позивача від адміністративної відповідальності та скасування постанови.

Керуючись ст..ст. 251, 279, 279-1, 280 КУпАП, ст.ст. 158-163,167 КАС України суд,-

вирішив:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня проголошення 24.01.2019 року. Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України.

Суддя: В.І.Кириченко