Справа № 826/6275/18
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/6275/18 Суддя (судді) першої інстанції: Федорчук А.Б.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2019 року м. Київ Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого - судді Парінова А.Б.,
суддів: Беспалова О.О.
Федотова І.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії -
В С Т А Н О В И В:
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Міністерства оборони України в якому просить суд:
- визнати протиправним дій, які виразились в порушенні порядку розгляду заяви, не призначенні та не виплаті позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;
- зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача та виплатити одноразову грошову допомогу у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого Законом для працездатних осіб на дату встановлення 3 групи інвалідності відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 жовтня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою відповідно до змісту якої просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 жовтня 2018 року та прийняти нове, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.
В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що під час вирішення даної справи суд першої інстанції не повно з`ясував обставини справи та допустив порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору по суті та порушення його прав.
На думку апелянта висновки суду не відповідають обставинам справи, а прийняте рішення прийнято виключно на користь державного органу без врахування його позиції.
Зокрема, позивач стверджує, що на його думку, суд дійшов протиправного висновку про те, у відповідача відсутній обов`язок щодо вирішення питання про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що військовий комісаріат не направив Міністерству оборони відповідного висновку та документів. При цьому, позивач наголошує, що у відповідача було достатньо документів, щоб прийняти власне обґрунтоване рішення з поставленого питання про виплату йому одноразової грошової допомоги, проте суд не врахував вказаної обставини під час прийняття рішення по справі.
Разом з цим, позивач вважає, що з метою належного та ефективного захисту його прав, суд першої інстанції, зобов`язаний був залучити до участі у справі у якості третьої особи Дніпропетровський обласний військовий комісаріат та дослідити чому військовим комісаріатом не був направлений висновок до Міністерства оборони України.
На думку позивача, суд першої інстанції також повинен був зобов`язати відповідача вирішити питання щодо якого звернувся позивач.
На підставі викладеного апелянт вважає, що рішення суду є незаконним, а тому підлягає скасуванню.
Міністерством оборони України було подано відзив на апеляційну скаргу відповідно до змісту якого, останній просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі, оскільки вважає, що рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 жовтня 2018 року є законним та обґрунтованим та прийняте судом при дотриманні норм матеріального та процесуально права.
Учасники справи, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, до суду не з`явилися.
Відповідно до пункту 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
За наведених обставин, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу у порядку письмового провадження.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Як встановлено було встановлено судом першої інстанції та підтверджується наявними у справі доказами ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних силах на території Республіки Афганістан та отримав осколкове мінно-вибухове поранення голови, ЗЧМТ-контузія головного мозку.
З 24.06.2014 позивачу було встановлено 3 групу інвалідності за діагнозом: наслідки осколкового поранення голови, ЗЧМТ-контузії головного мозку - захворювання, пов`язано з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, що підтверджується даними наявної у справі довідки до акта огляду МСЕК серії 10 ААГ № 005068.
Згідно з даними витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 14.05.2014 №1317 поранення позивача пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
З огляду на вказані обставини та керуючись приписами Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 позивач 18.10.2017 звернувся до Міністерства оборони України та Дніпропетровського обласного військового комісаріату з заявами про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому інвалідності.
Як вбачається з наявних у справі копій повідомлень про вручення поштового відправлення вказані заяви позивача було отримано Міністерством оборони України 20.10.2017 та Дніпропетровським обласним військовим комісаріатом 24.10.2017.
Як стверджує позивач та було встановлено судом першої інстанції Дніпропетровський обласний військовий комісаріат рішення за результатом розгляду заяви позивача не прийняв.
Водночас, Міністерство оборони України розглянувши вказане звернення позивача, листом від 20.11.2017 № 116/14/5/4196 направило на адресу позивача відповідь у якій роз`яснило останньому порядок призначення та виплати одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з метою встановлення можливості призначення йому відповідної виплати запропонувало звернутись з вказаними у даному листі документами до районного військового комісаріату за місцем проживання.
Вважаючи, що Міністерством оборони України було порушено порядок розгляду його заяви та протиправно не призначено та не виплачено йому одноразову грошову допомогу відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача відсутній обов`язок щодо вирішення питання про виплату позивачу одноразової грошової допомоги, оскільки висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги та документи, необхідні для її призначення та виплати щодо ОСОБА_1 до Міністерства оборони України не надходили, у той час як відповідно до вимог чинного законодавства саме підготовлений районними, об`єднаними районними, міськими, об`єднаними міськими військовими комісаріатами та направлений до Міністерства оборони висновок є підставою для прийняття останнім рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.
З огляду на зазначене та враховуючи, що позивач даного факту не заперечує та при цьому не звертався до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності Дніпропетровського обласного військового комісаріату щодо розгляду його заяви та вирішення питання про виплату йому одноразової грошової допомоги, Окружний адміністративний суд м. Києва дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.
Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (стаття 41).
Відповідно до положень статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Частиною 6 ст.16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Відповідно до приписів ч.9 ст.16-3 вищезазначеного Закону порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 було затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі Порядок). Цим порядком визначено механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
Підпунктом 1 п.6 вказаного Порядку передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.
При цьому, відповідно до п.3 Порядку, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є, зокрема, у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження.
Згідно з положеннями п.13 Порядку, керівник уповноваженого органу подає у 15 денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Відповідно до вимог пункту 11 Положення про військові комісаріати, (затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 389 від 03 червня 2013 року), районні, об`єднані районні, міські, об`єднані міські військові комісаріати, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, серед іншого, готують документи, необхідні для виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців Збройних Сил, а також військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори.
Згідно з п. 4.7 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціальною забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 № 530 (надалі - Положення № 530), документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності особам, звільненим з військової служби (зборів, резерву), оформляє та подає в Департамент фінансів Міністерства оборони України обласний військовий комісар за місцем проживання цих осіб.
Відповідно до п. 4.8 Положення № 530, висновок стосовно можливості виплати одноразової грошової допомоги подається відповідними органами в 15-денний строк з дня реєстрації документів до Департаменту фінансів Міністерства оборони України.
Якщо документів, необхідних для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги, немає, уповноважений орган письмово повідомляє заявника та в разі необхідності надає допомогу в їх оформленні.
З аналізу наведених норм вбачається, що розпорядник бюджетних коштів, яким в даному випадку виступає Міністерство оборони України, приймає рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги лише після надходження висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги та документів, необхідних для виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців Збройних Сил, а також військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, які, в свою чергу, готуються районними, об`єднаними районними, міськими, об`єднаними міськими військовими комісаріатами.
Таким чином, судом першої інстанції було правильно вказано в оскаржуваному рішенні, що в даному випадку обов`язок щодо направлення в 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 Порядку № 975 покладається на Дніпропетровський обласний військовий комісаріат. При цьому, виключно у випадку надходження відповідних документів військовим комісаром до Міністерства оборони України останній приймає рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, видає наказ про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею або у разі відмови направляє таким особам письмове повідомлення із зазначенням мотивів відмови.
Разом з цим, як вказує сам позивач в адміністративному позові та підтверджується поясненнями відповідача Дніпропетровським обласним військовий комісаріат не було направлено до Міністерства оборони України, як до розпорядника бюджетних коштів, висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 разом з документами, необхідними для виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців Збройних Сил, а також військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори.
Відповідно до приписів статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Таким чином, судом встановлено, що в даному випадку позивачем не було дотримано процедури звернення за вказаною допомогою, визначеної Порядком № 975, у зв`язку з чим, відповідач не мав правових підстав для прийняття рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги на підставі поданої безпосередньо до нього заяви позивача.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства оборони України є передчасними, з огляду на відсутність неправомірних дій Міністерства оборони України на час звернення позивача до суду.
Таким чином, колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Щодо доводів позивача про те, що судом першої інстанції в порушення вимог чинного законодавства не було залучено до участі у справі в якості третьої особи Дніпропетровський обласний військовий комісаріат, колегія суддів зазначає про таке.
Відповідно до приписів ст. 49 КАС України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу пред`явивши позов до однієї або декількох сторін. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача , у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки.
Водночас, з урахування позовних вимог, колегія свуддів зазначає, що рішення у даній справі жодним чином не впливає на права, свободи, інтереси або обов`язки Дніпропетровського обласного військового комісаріату.
Крім того, колегія суддів також звертає увагу, що відповідно до положень ст. 5 КАС України якщо особа вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, така особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, і просити про їх захист.
Відповідно до положень ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначається, зокрема, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів (відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача).
Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог (ст.. 9 КАС України).
Водночас, судом встановлено, що позивачем не було заявлено позовних вимог до Дніпропетровського обласного військового комісаріату, а тому підстави для залучення вказаної особи до участі у справі відсутні.
При цьому, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно роз`яснено позивачу, що з урахуванням встановлених обставин справи, належним способом захисту порушених прав позивача є звернення до суду з позовною заявою до Дніпропетровського обласного військового комісаріату, яким фактично допущено протиправну бездіяльність щодо розгляду його заяви, підготовки та направлення до Міністерства оборони України висновку про виплату одноразової грошової допомоги та документів, необхідних для її призначення.
Таким чином, колегією суддів встановлено, що доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.243-245, 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328-329 КАС України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 жовтня 2018 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді О.О. Беспалов
І.В. Федотов
Повний текст постанови виготовлено 24 січня 2019 року