Справа № 620/3629/18
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3629/18 Головуючий у 1-й інстанції: Клопот С.Л.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого Василенка Я.М.,
суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,
при секретарі Баглай О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.11.2018 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату йому пенсії починаючи з 01.01.2018 виходячи з 59 % його грошового забезпечення з урахуванням додатково до складу грошового забезпечення, з якого обрахована пенсія матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, отриманих за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.11.2018 у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить оскаржуване рішення скасувати як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що підполковник запасу ОСОБА_1 проходив службу в Державній спеціальній службі транспорту на посаді начальника служби охорони праці - викладача військовій частині НОМЕР_1 .
Наказом голови Адміністрації Держспецтрансслужби від 19.03.2014 № 18 позивач був звільнений з військової служби у запас Збройних Сил України за п. «г» частини сьомої (у зв`язку із проведенням організаційних заходів) з правом носіння військової форми одягу і відповідно наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 31.03.2014 № 79 виключений із списків особового складу частини та направлений для зарахування на військовий облік до Чернігівського ОМВК міста Чернігова.
Пенсія позивачу призначена Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області на підставі Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з 01.04.2014.
На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» в квітні 2018 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 за відповідною посадою з грошового забезпечення, яке обраховано з посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років.
Враховуючи, що пенсія позивача нараховувалась та виплачувалась йому без врахування додаткових видів грошового забезпечення, 12.10.2018 ОСОБА_1 подав до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області заяву, в якій просив здійснити перерахунок та виплату пенсії починаючи з 01.01.2018, виходячи з 59 % його грошового забезпечення з урахуванням додатково до складу грошового забезпечення, з якого обрахована пенсія матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, отриманих за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням про перерахунок пенсії.
Відповідач листом від 25.10.2018 відмовив позивачу у перерахунку та виплаті пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, отриманих за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням, оскільки перерахунок пенсії позивачу здійснено ним на підставі довідки, наданої уповноваженим органом, в якій відсутні додаткові види грошового забезпечення.
Не погоджуючись із такою відмовою позивач звернувся до суду першої інстанції з даним позовом.
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснило перерахунок пенсії позивача на підставі довідки, виданої уповноваженим органом на виконання постанови КМ України № 103, то позов задоволенню не підлягає.
Апелянт у своїй скарзі зазначає, що неврахування до складу грошового забезпечення, з якого обрахована пенсія матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, отриманих за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням, при перерахунку пенсії 01.01.2018 суперечить вимогам Закону України № 2262-ХІІ від 09.04.1992 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та порушує його права та охоронювані законом інтереси, у зв`язку із чим позов необхідно задовольнити.
Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.
Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 4 ст. 63 Закону України № 2262-ХІІ від 09.04.1992 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Механізм реалізації положень частини четвертої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» було вирішено шляхом прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», яка набрала чинності 24.02.2018 (далі - постанова КМ України № 103).
Постановою КМ України № 103 визначено, що перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - постанова КМ України № 704).
Вказаний нормативний акт визначає вичерпний перелік видів грошового забезпечення, який необхідно врахувати при перерахунку пенсії. До нього входить лише:
1) оклад за посадою;
2) оклад за військовим (спеціальним) званням;
3) відсоткова надбавка за вислугу років.
Колегія суддів звертає увагу, що на виконання вимог постанови КМ України № 103, з урахуванням вимог постанови КМ України № 704, Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернігівській області було надано довідку № 38-6-2/321 від 29.03.2018 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивачу, видану Адміністрацією Державної спеціальної служби транспорту.
При цьому, вказана довідка не містить даних про додаткові види грошового забезпечення. В ній зазначено, як цього вимагає постанова КМ України № 103, лише оклад за посадою, оклад за військовим (спеціальним) званням, відсоткова надбавка за вислугу років.
Жодних інших довідок для здійснення перерахунку пенсії відповідно до постанови КМ України № 103 від уповноваженого органу до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області не надходило.
Позивач не оскаржував вказану довідку, що свідчить про те, що він з нею погоджується.
З 01.01.2018 позивачу здійснено перерахунок з окладу військовослужбовця, який на даний час знаходиться на службі станом на 01.03.2018 за посадою з якої він був звільнений, а розмір грошового забезпечення з трьох складових складає 9 193, 00 грн.
Розмір пенсії позивача після перерахунку становить 5 423, 87 грн. (9 193, 00 * 59%). Відповідно до п. 2 постанови КМ України № 103 розмір пенсії до виплати складає 4 323, 58 грн. (з урахуванням попередньої суми пенсії 2 820, 28 грн. та підвищення 1 503, 30 грн. (50 % від 3 006, 59 грн.).
Отже, враховуючи вищевикладене та те, що перерахунок пенсії позивачу здійснено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області на підставі довідки № 38-6-2/321 від 29.03.2018, виданої Адміністрацією Державної спеціальної служби транспорту та з урахуванням вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови КМ України № 103, постанови КМ України № 45, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовним вимог.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.
Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.11.2018 без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Повний текст постанови виготовлений 24.01.2019.