Справа № 420/6500/18
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6500/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання дій Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі щодо припинення з 01.05.2018 року по 01.07.2018 року та з 01.09.2018 року по теперішній час виплати призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком неправомірними, зобов'язати Малиновське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі відновити виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком, з урахуванням заборгованості, що виникла з 01.05.2018 року по 01.07.2018 року та з 01.09.2018 року по теперішній час шляхом перерахування коштів на поточний рахунок, відкритий в АТ "Ощадбанк", а також утриматись від подальшого призупинення виплати, допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць, -

В С Т А Н О В И В:

З позовом до суду звернувся ОСОБА_1 до Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання дій Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі щодо припинення з 01.05.2018 року по 01.07.2018 року та з 01.09.2018 року по теперішній час виплати призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком неправомірними, зобов'язати Малиновське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі відновити виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком, з урахуванням заборгованості, що виникла з 01.05.2018 року по 01.07.2018 року та з 01.09.2018 року по теперішній час шляхом перерахування коштів на поточний рахунок, відкритий в АТ "Ощадбанк", а також утриматись від подальшого призупинення виплати, допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач - ОСОБА_1 є пенсіонером, отримує пенсію за віком та перебуває на обліку в Малиновському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м.Одесі. Позивача зареєстровано в м.Ровеньки Луганської області, на якій не діють органи державної влади України. В якості тимчасово переміщеної особи позивача було зареєстровано за адресою: 65017, м.Одеса, вул.Кибальчича,буд.22. З травня по червень 2018 року Малиновське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі припинило позивачу виплату пенсії, чим порушено права та інтереси позивача. Так, законодавством України передбачено виплату пенсії застрахованій особі без всяких обмежень та умов, а також незалежно від місця проживання. Позивач вважає такі дії відповідача незаконними і такими, що порушують його конституційні права, у зв'язку із чим звернувся до суду.

Ухвалою суду було відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представник відповідача 14.01.2019 року за (вхід.№1200/19) надав до суду відзив щодо відмови позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі пославшись на те, що з 01.05.2018 року виплату пенсії позивачу припинено, згідно додатку №1 до протоколу засідання комісії Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради по розгляду справ з призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам №8 від 19.04.2018 року. Згідно заяви позивача від 04.06.2018 року та протоколу засідання комісії Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради по розгляду справ з призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам № 9/п від 10.05.2018 року на липень було поновлено виплату пенсії позивачу. У липні 2018 року до відомостей на виплату пенсії включено пенсію за поточний місяць у розмірі 14350,00 грн. Та нараховано борг у розмірі 27460,00 грн. за період з травня по червень 2018 року. Відповідно до пункту 15 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року № 365, орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якомунадійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України". 05.09.2018 року до об'єднаного управління надійшов список внутрішньо переміщених осіб, щодо перетину кордону. Зазначений список надано департаментом інформаційних технологій та електронних реєстрів Пенсійного фонду України, в якому значилось прізвище позивача. Згідно даних списку, позивач перебуває за кордоном 111 днів, дата перетину кордону 15.05.2018 року, інформація про в`їзд відсутня. Таким чином виплату пенсії позивачу знов припинено. Окрім цього, протоколом засідання комісії Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради по розгляду справ з призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам № 20/п від 18.10.2018 року було підтверджено припинення виплати пенсії позивачу. Позивачем 01.10.2018 року подано заяву про поновлення виплати пенсії. З метою здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, було надіслано запит до управління соціального захисту населення. Станом на цей час відповідь на запит не отримано. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" № 1706-УІІ від 20.10.2014р. внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Згідно ст. 4 Закону 1706-VІІ, факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У разі неповідомлення внутрішньо переміщеною особою про її повернення до покинутого місця постійного проживання згідно з абз. 2 п. З ч. 2 ст. 9 цього Закону рішення про скасування дії довідки відповідно до п.3 ч.1 цієї статті приймається на підставі інформації про тривалу відсутність (понад 60 днів) особи за місцем проживання, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання. Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 9 Закону № 1706-УІІ, внутрішньо переміщена особа зобов'язана повідомляти про зміну місця проживання структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за новим місцем проживання протягом 10 днів з дня прибуття до нового місця проживання. У разі добровільного повернення до покинутого постійного місця проживання внутрішньо переміщена особа зобов'язана повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем отримання довідки не пізніш як за три дні до дня від'їзду. Отже, відповідно до ст. 12 Закону № 1706-УІІ підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо перемішеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо перемішених осіб є обставини, за яких внутрішньо перемішена особа, повернулася до покинутого місця постійного проживання. У разі неповідомлення внутрішньо перемішеною особою про її повернення до покинутого місця постійного проживання згідно з абзацом другим п.3 ч.2 ст. 9 цього Закону рішення про скасування дії довідки відповідно до п.3 ч.І цієї статті приймається на підставі інформації про тривалу відсутність (понад 60 днів) особи за місцем проживання, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо перемішена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання. У день прийняття рішення про скасування довідки керівник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення припиняє призначені структурним підрозділом з питань соціального захисту населення соціальні виплати такій особі та інформує про прийняте рішення органи, що здійснюють соціальні виплати, які припиняють соціальні виплати такій особі до прийняття остаточного рішення комісією (а.с.36-40).

Дослідивши наявні в справі письмові докази, суд встановив наступні факти та обставини:

Позивач - ОСОБА_1 є громадянином України та пенсіонером за віком і перебуває на обліку в Малиновському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Одесі. У зв'язку з набранням чинності Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014р. №595, якою затверджений Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей (далі - Тимчасовий порядок), у населеному пункті, де мешкав ОСОБА_1 було припинено здійснення повноважень відповідним органом Пенсійного фонду України, а також зупинені до моменту повернення окупованої території під контроль органів державної влади видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. У зв'язку з проведенням бойових дій у його населеному пункті ОСОБА_1 покинув своє постійне місце проживання та переїхав до м.Одеси, де і став на облік, як внутрішньо переміщена особа. З травня по червень 2018 року відповідач припинив позивачу виплату пенсії. Але, позивач звертався до управління з клопотанням, щоб йому не припиняли виплату пенсії, оскільки він досить тривалий час знаходиться на території не підконтрольній Україні з поважних, об'єктивних причин, а саме: у 2017 році він був прооперований в онкологічному центрі м. Луганськ, та зобов'язаний кожні 3 місяця проходити там медичне обстеження. Крім того, його дружина ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2) також була прооперована в Луганську після інсульту та також має постійно проходити там медичне обстеження. На даний час, у зв'язку з погіршенням її стану здоров`я, вона не може виїхати з м. Ровеньки, тому позивач змушений кожні 3 місяця повертатися на непідконтрольну Україні територію (біля 1000 км від Одеси), усі підтверджуючі документи ОСОБА_1 надав до управління. 03.08.2018 року позивач звернувся із заявою до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі щодо причини зупинення виплати пенсії.

Відповідач листом від 18.10.2018 року та 26.11.2018 року повідомив позивача, що з травня по червень 2018 року йому припинено виплату пенсію на підставі протоколу засідання комісії Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради по розгляду справ з призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам №8 від 19.04.2018 року. Згідно заяви позивача про поновлення виплат №2724 від 04.06.2018 року та протоколу засідання комісії ДПСП Одеської міської ради №9/п від 10.05.2018 року ОСОБА_1 було поновлено виплату пенсії, проте виплатили пенсію лише за липень, серпень 2018 року. Заборгованість за травень - червень йому не виплатили на підставі підпункту 2 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року №355 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року №365. 05.09.2018 року до Управління ПФ надійшов список внутрішньо переміщених осіб щодо перетену кордону, в якому було прізвище позивача. Згідно даних списків дата перетену кордону 15.05.2018 року. Станом на 05.09.2018 року відсутня інформація про в'їзд. На підставі цього з 01.09.2018 року позивачу знову припинили виплату пенсії. 01.10.2018 року позивач знову написав заяву в Малиновському об'єднаному УПФ в м. Одесі про поновлення йому виплати пенсії. 03.10.2018 року УПФ надіслало запит до управління соціального захисту населення для контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання. Проте, позивачу подзвонили сусіди, що його дружина дуже погано себе почуває, а з рідних там крім позивача більш нікого не має, тому 10.10.2018 року позивач виїхав додому до Луганської області. Згідно протоколу комісії ДПСП Одеської міської ради №20/п від 18.10.2018 року виплату пенсії позивачу знову припинили. Таким чином, позивачу не виплатили пенсію за травень, червень 2018 року, з 01 вересня 2018 року по теперішній час, що підтверджується випискою з Ощадбанку.

Статтею 46 Конституції України гарантовано, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної або часткової тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003 року (далі - Закон № 1058) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Статтею 4 вказаного Закону встановлено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на пенсійне забезпечення, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

У пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року №637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №509. Виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення (далі - соціальні виплати), що призначені зазначеним особам, здійснюється виключно через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України".

Тобто, за приписами наведеної норми умовами призначення та продовження виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам є: знаходження внутрішньо переміщених осіб на обліку місця перебування, що підтверджується довідкою; наявність рахунку в установі ПАТ "Державний ощадний банк".

Згідно п.6 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014 року (в редакції Постанови КМ № 352 від 08.06.2016 року) (далі Порядок №509) довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону та абзацом шостим цього пункту.

З огляду на матеріали справи, ОСОБА_1 видана довідка від 08.12.2016 року № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, в якій зазначено зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 (а.с.21).

Відповідно до ст.12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа:

1) подала заяву про відмову від довідки;

2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину;

3) повернулася до покинутого місця постійного проживання;

4) виїхала на постійне місце проживання за кордон;

5) подала завідомо недостовірні відомості.

За приписами п.71 Порядку №509 у разі наявності підстав, передбачених статтею 12 Закону, МВС, Національна поліція, ДМС, СБУ, Адміністрація Держприкордонслужби, Мінфін подають уповноваженому органу відповідну інформацію для прийняття рішення щодо зняття з обліку внутрішньо переміщених осіб.

Рішення про скасування дії довідки відповідно до статті 12 Закону приймається керівником уповноваженого органу за місцем проживання особи та надається їй протягом трьох днів з дати прийняття такого рішення або надсилається на адресу місця проживання, зазначену в довідці.

В матеріалах справи відсутні докази про скасування дії довідки внутрішньо переміщеної особи позивача від 08.12.2018 року № органом, який її видав - Управлінням соціального захисту населення.

Пунктом 2 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 365 від 08 червня 2016 року встановлено, що контроль за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам здійснюють структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення) шляхом відвідування не рідше ніж один раз на шість місяців фактичного місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи, про що складається акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї за формою, встановленою Мінсоцполітики.

Відповідно до п.п.2 п.12 зазначеного Порядку соціальні виплати припиняються у разі встановлення факту відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї.

У статті 49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" зазначені підстави припинення та поновлення виплати пенсії. У частині 1 цієї статті визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; у разі смерті пенсіонера; в інших випадках, передбачених законом.

Судом встановлено, та як вбачається з листа Малиновського об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Одесі, щодо припинення виплати позивачу пенсії на підставі протоколу комісії ДПСП ОМР №8/п від 19.04.2018 року, на підставі списку внутрішньо переміщених осіб від 05.09.2018 року, щодо перетену кордону (не визнаного жодним міжнародним актом) та протоколу комісії ДПСП ОМР від 18.10.2018 року - рішення про припинення виплат позивачу пенсії не містить зазначених підстав для припинення ОСОБА_1 виплат пенсії. В тому числі, не підтвердження фактичного місця проживання не є передбаченою законом підставою для припинення виплати пенсії, а Постанова КМУ № 365 є підзаконним нормативно-правовим актом, який обмежує встановлене законодавством право на отримання пенсії позивачем.

Відповідачем не надано жодних доказів щодо наявності підстав для відмови позивачу у виплаті пенсії за травень, червень місяці 2018 року та з 01 вересня 2018 року по теперішній час.

У відповідності з судовою практикою Європейського суду з прав людини: у рішенні по справі «Суханов та Ільченко проти України», Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (цитата у п. 25 цього рішення). Тому, припиняючи нарахування та виплату позивачу пенсії за відсутності передбачених законами України підстав, відповідач порушив його право на отримання пенсії. При цьому право на отримання пенсії є об'єктом захисту за ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Щокін проти України», питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (цитата у п. 33 цього рішення).

Суд також зазначає, що у цій справі сам факт існування у позивача права на отримання пенсії не оспорюється сторонами. Суть права позивача є достатньо чіткою і передбачена діючим законодавством. Суд враховує, що в силу положень статті 1 Протоколу №1 до Конвенції, з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини, вимоги щодо пенсії безперечно підпадають під дію цієї статті і вважаються майном.

У свою чергу, перша і найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Позбавлення власності можливо тільки "на умовах передбачених законом" і повинно переслідувати легітимну мету.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що право за пенсію за віком має кожний громадянин України похилого віку, який досяг пенсійного віку і має необхідний страховий стаж, таким чином позов ОСОБА_1 в цій частині підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, оцінюючи у сукупності надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання дій Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі щодо припинення з 01.05.2018 року по 01.07.2018 року та з 01.09.2018 року по теперішній час виплати призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком неправомірними, зобов'язати Малиновське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі відновити виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком, з урахуванням заборгованості, що виникла з 01.05.2018 року по 01.07.2018 року та з 01.09.2018 року по теперішній час шляхом перерахування коштів на поточний рахунок, відкритий в АТ "Ощадбанк", а також утриматись від подальшого призупинення виплати, допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць, підлягає частковому задоволенню відповідно до положень ч.1 ст.245 КАС України, оскільки стягненню підлягає сума нарахованої але не виплаченої у встановлені законом строки пенсії, які на теперішній час не є нарахованими органом ПФУ, окрім того, суд не може постановляти рішення щодо заборони вчиняти суб'єкту владних повноважень дій спрямованих на майбутнє, оскільки захисту підлягають права та інтереси особи, яка звернулась за судовим захистом, що вже порушені суб'єктом владних повноважень на час її звернення до суду, а не ті які можуть бути порушені ним у майбутньому.

Судові витрати розподілити за правилами ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.139,241-246,263 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати дії Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі щодо припинення з 01.05.2018 року по 01.07.2018 року та з 01.09.2018 року по теперішній час виплати призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком неправомірними.

3. Зобов'язати Малиновське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі відновити виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком, з урахуванням заборгованості, що виникла з 01.05.2018 року по 01.07.2018 року та з 01.09.2018 року по теперішній час шляхом перерахування коштів на поточний рахунок, відкритий в АТ "Ощадбанк".

4. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

5. Допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати пенсії у межах за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Єфіменко К.С.

.