Справа № 809/1164/18
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/3135/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Ільчишин Н.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові апеляційну скаргу управління МВС України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2018 року (прийняте у м. Івано-Франківську суддею Шумей М.В.) в адміністративній справі № 809/1164/18 за позовом ОСОБА_2 до Ліквідаційної комісії управління МВС України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

03 липня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із адміністративним позовом до Ліквідаційної комісії управління МВС України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов'язання до їх вчинення.

Позовні вимоги мотивовані протиправними діями відповідача щодо відмови йому в перерахунку заробітної плати (грошового утримання), виплаті та видачі нової довідки за роботу, по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС за період з 09 по 18 червня 1986 року.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2018 року позов задоволено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржило управління МВС України в Івано-Франківській області, яке вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права. Тому просило скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв'язку з розглядом справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вказав позивач в квітні 2018 року йому стало відомо, що його заробітна плата за роботу в третій зоні небезпеки зони відчуження з 9 по 18 червня 1986 року не відповідає нормативно-правовим актам колишнього СРСР та УРСР, а також наказам МВС СРСР, та інших ряду обставин, що суттєво впливають на розмір його пенсії, тому позивач звернувся із заявою до Ліквідаційної комісії управління МВС України в Івано-Франківській області про видачу нової довідки про заробітну плату (грошове забезпечення).

22.05.2018 Ліквідаційна комісія управління МВС України в Івано-Франківській області видала довідку про заробітну плату (грошове утримання), одержану позивачем за роботу (службу) у зоні відчуження № Г-32/108/05/29-18.

05.06.2018 позивач повторно звернувся із заявою до Ліквідаційної комісії управління МВС України в Івано-Франківській області із проханням здійснити йому перерахунок заробітної плати (грошового утримання), виплатити та видати йому нову довідку про заробітну плату за роботу (службу) в зоні відчуження з урахуванням нормативно-правових актів колишнього СРСР та УРСР, а також наказів МВС СРСР, які регламентували нарахування та виплату заробітної плати по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986-1990 роках, а саме: денна тарифна ставка підвищена на 100% (тобто вдвічі) *4 (кратність зони); тарифна ставка підвищена до 25 % відповідно з Розпорядженням Ради Міністрів УРСР від 10 вересня 1986 №530-рс; премію у розмірі за роботу у зоні відчуження 1986 році - 400 крб, відповідно до постанови Кабінету Міністрів УРСР І УРРПС від 10.06.1986 №207-7, розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.11.1993 №1006-р. «Про оплату праці військовослужбовців - учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС», а також постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; добових у розмірі 3,50 крб * 10 = 35 крб; за харчування 2,85 крб * 10 = 28,50 крб, та інші виплати, які нараховувалися до заробітної плати.

Листом Ліквідаційної комісії управління МВС України в Івано-Франківській області від 22.06.2018 №Г-34/108/01/29-2018 позивачу відмовлено у перерахунку заробітної плати (грошового утримання), виплаті та видачі нової довідки за роботу, по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період з 09 по 18 червня 1986 року.

Не погодившись з діями відповідача, позивач звернувся до суду за захистом свої прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обгрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає, що до таких висновків суд першої інстанції дійшов за неповного з'ясування усіх обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Під строком звернення до адміністративного суду розуміється строк, протягом якого особа має право звернутися з адміністративним позовом і розраховувати на одержання судового захисту. Дотримання цього строку є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності та неостаточності у відносинах.

Як видно з матеріалів справи, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2013 року у справі №5511/13/876 визнано протиправними дії Івано-Франківського міського відділу управління МВС України в Івано-Франківській області щодо нарахування ОСОБА_2, грошового утримання за період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 09.06.1986 без урахування постанов Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС № 524-156 від 07.05.1986, № 665-195 від 05.06.1986, постанови Ради міністрів УРСР і Укрпрофради № 207-7 від 10.06.1986, постанови Держкомітету СРСР з праці і ВЦРПС № 153/10-43 від 07.05.1986, наказів МВС СРСР № 0130 від 11.05.1986, № 0186 від 30.06.1986.

Зобов'язано Івано-Франківський міський відділ управління МВС України в Івано-Франківській області провести ОСОБА_2 перерахунок з 09.06.1986 по 18.06.1986 грошового утримання (без виплати) за період роботи по ліквідації наслідків аварії ЧАЕС з урахуванням:постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС № 524-156 від 07.05.1986 пункту 1 абзац 1,2;постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС № 665-195 від 05.06.1986пункту 1,3,4,5; постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради № 207-7 від 10.06.1986 пункту 1.1,1.3,1.4,1.5; наказу МВС СРСР № 0130 від 11.05.1986 пункту 2,4; наказу МВС СРСР за № 0189 від 30.06.1986 пункту 3,3.3,4,5,11 та видати відповідну довідку про грошове утримання з урахуванням перерахунку для пред'явлення до органів управління Пенсійного Фонду України для нарахування пенсії.

На виконання цієї постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2013 року позивачу видано довідку про грошове забезпечення від 05.05.2014 за №127 за період виконання службових обов'язків у зоні відчуження на ЧАЕС, яку він жодним чином не оскаржив.

Судом встановлено, що довідка про грошове забезпечення №127 від 05.05.2014 та довідка № Г-32/108/05/29-18 від 22.05.2018 про заробітну плату (грошове утримання), одержані позивачем за роботу (службу) у зоні відчуження є аналогічними і містять ідентичну інформацію.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що про порушення прав у зв'язку з невключенням до довідки про грошове забезпечення усіх належних на його думку сум позивачеві стало відомо ще у травні 2014 року.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов висновку про те, що позовну заяву необхідно залишити без розгляду, у зв'язку з пропуском строку звернення до суду та не надання доказів поважності його пропуску.

Частиною першою статті 319 КАС України передбачено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду з підстав, встановлених статтею 240 цього Кодексу.

Відповідно до пункту восьмого частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, зокрема з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

За наведених обставин апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, а тому постанова суду підлягає скасуванню, а адміністративний позов - залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст.123, 229, 240, 311, 315, 319, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу управління МВС України в Івано-Франківській області задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2018 року в адміністративній справі № 809/1164/18 скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Ліквідаційної комісії управління МВС України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії залишити без розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин
Постанова в повному обсязі складена 23 січня 2019 року.