Справа № 461/9764/18
Суддя: Радченко В. Є.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №461/9764/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2019 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Радченка В.Є.

з участю секретаря судового засідання Пелех О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) до Управління патрульної поліції у Київській області (адреса: м.Київ, вул. Воздвиженська, 4А), Інспектора батальйону патрульної поліції в с. Чайки Управління патрульної поліції у Київській області Аккордової Марини Сергіївни (адреса: м.Київ, вул. Воздвиженська, 4А) про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у Київській області, інспектора батальйону патрульної поліції в с. Чайки Управління патрульної поліції у Київській області Аккордової Марини Сергіївни, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову інспектора батальйону патрульної поліції в с. Чайки Управління патрульної поліції у Київській області Аккордової Марини Сергіївни по справі про адміністративне правопорушення серії НК №351977 від 11.12.2018 року про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а також просить закрити провадження у справі. Також просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. та 50 грн. комісії за здійснення платежу.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що постановою визначається порушення п. 12.6г ГІДР України та правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв'язку з чим прийнято рішення про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1, 11.12.2018 року о 12 годині 26 хвилини, керуючи транспортним засобом «Skoda Octavia А5», державний номерний знак НОМЕР_2, рухаючись автомобільним шляхом міжнародного значення М-06 Київ-Чоп 66 км, рухався зі швидкістю 145 км/год., при цьому перевищив швидкість руху поза межами населеного пункту. Зазначив, що рухався зі швидкістю руху 110 км/год., яка дозволена Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Під час складання постанови відповідач не надав жодного доказу, який би підтверджував обвинувачення в порушенні правил дорожнього руху. Окрім того, зазначив, що працівник поліції на його вимогу не пред'явив службове посвідчення. Також, позивач звернувся з проханням до працівників поліції пред'явити оригінал сертифікату на лазерний вимірювач швидкості руху ТгиСАМ ТС 001135, однак таке було проігноровано. Просить позов задовольнити.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 28.12.2018 року відкрито провадження у справі.

Позивач в судове засідання не прибув. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Через канцелярію суду поступила заява позивача, в якій останній просив розглядати справу без його присутності. Позов просив задовольнити повністю.

Представник відповідачів у судове засідання не з'явився, подав відзив на позовну заяву, в якому просить розгляд справи проводити без його участі та відмовити у задоволенні позову. У відзиві на позовну заяву зазначив, що позивачем порушено п.12.6ґ Правил дорожнього руху України, внаслідок чого на місці складено відповідну постанову з дотриманням вимог КУпАП на місці зупинки транспортного засобу. Також зазначив, що лазерний вимірювач швидкості ТгиСаm LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. З відстані у 350-450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону. Вказаний прилад отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UА-МІ/1-2903-2012.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, у разі неявки у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

На підставі ч.9 ст.205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути адміністративний позов в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

На підставі ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з'явилися.

У даній справі заходи забезпечення доказів та забезпечення позову судом не застосовувалися.

Провадження у справі ухвалою суду не зупинялося, а тому не було підстав для його поновлення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України - завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним доказам в цілому (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу ( групи доказів).

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що вадміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Судом встановлено, що постановою інспектора батальйону патрульної поліції в с. Чайки Управління патрульної поліції у Київській області Аккордової Марини Сергіївни серії НК №351977 від 11.12.2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Зі змісту вищевказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1, 11.12.2018 року о 12 годині 26 хвилини, керуючи транспортним засобом марки «Skoda Octavia А5», державний номерний знак НОМЕР_2, рухаючись автомобільним шляхом міжнародного значення М-06 Київ-Чоп 66 км, рухався зі швидкістю 145 км/год., при цьому перевищив швидкість руху поза межами населеного пункту, чим порушив п.12.6 ґ Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 10.10.2001 року № 1306. Швидкість руху вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості руху TruCAM ТС 001135.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 8.1 ПДР України передбачено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до ПДР України, знак 3.34 "Зупинку заборонено" забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Згідно ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, Правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо (статті 245, 280 Кодексу). Згідно з Кодексом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247); справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці (частина перша статті 249) ; оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252) тощо.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У постанові в справі про адміністративне правопорушення серії НК №351977 від 11.12.2018 р. не наведено жодних доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що швидкість руху вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості руху TruCAM ТС 001135. Проте, в наданій до відзиву копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/11934 чинне до 25 вересня 2019 року не зазначено вимогам якого нормативно-правового акту відповідає засіб вимірювальної техніки, за результатами повірки встановлено діапазон вимірювання швидкості.

Із долученої до відзиву фотокопії транспортного потоку, що зроблена пристроєм з приладу TruCAM, не вбачається наявність на фотографії саме автомобіля «Skoda Octavia А5» з державним номерним знаком ВС8822СІ, як і не вбачається, що водієм транспортного засобу є саме позивач ОСОБА_1

Крім цього, представник відповідача у відзиві на позов посилається на відеозапис, на якому зафіксоване вчинене позивачем адміністративне правопорушення, проте такий до відзиву та матеріалів справи не долучений.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність доказів того, що ОСОБА_1 здійснив порушення вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП за вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає за необхідне скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НК №351977 від 11.12.2018 р. і закрити цю справу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.4 ст.288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

Щодо розподілу судових витрат суд враховує положення ч.1 ст. 139 КАС України, відповідно до яких при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ч.1, 2 ст. 134 КАС України передбачено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Позивач просив стягнути на його понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн. Надав детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Суд приходить до висновку про часткову доведеність та співмірність витрат позивача, а саме за вивчення та аналіз матеріалів справи - 1500 грн. та складання та підготовки, написання позовної заяви 1500 грн., разом 3000 грн. Суд не вбачає підстав стягувати на користь позивача 2000 грн. за участь в судових засідання, оскільки судове засідання проводиться без участі позивача та його представника. Оскільки судом стягуються 3000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, а не 5000 грн., відповідно стягуються 30 грн. комісії за послуги банку на перерахуванню адвокату коштів, а не 50 грн. як просив відповідач.

Тобто, за рахунок асигнувань Управління патрульної поліції у Київській області на користь ОСОБА_1 слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн. + 30 грн.., тобто стягненню підлягає 3030 грн.

Керуючись ст. ст. 271, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) до Управління патрульної поліції у Київській області (адреса: м.Київ, вул. Воздвиженська, 4А), Інспектора батальйону патрульної поліції в с. Чайки Управління патрульної поліції у Київській області Аккордової Марини Сергіївни (адреса: м.Київ, вул. Воздвиженська, 4А) про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії НК №351977 від 11.12.2018 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП і закрити цю справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Київській області на корить ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3050 грн.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Радченко В.Є.