Справа № 803/693/18
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2019-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/1939/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.

за участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 червня 2018 року у справі № 803/693/18 (головуючий суддя Плахтій Н.Б., час ухвалення 13:18 год., м. Луцьк, повний текст рішення складений 18 червня 2018 року) за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю ,,Волинь-зерно-продукт" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування розрахунку, -

В С Т А Н О В И В :

13 квітня 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю (ТзОВ) ,,Волинь-зерно-продукт" звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просило визнати незаконним та скасувати розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних засобів автомобільними дорогами загального користування за № 2/71 від 04 квітня 2018 року, здійснений посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Волинській області.

Рішенням від 12 червня 2018 року Волинський окружний адміністративний суд позов задовольнив в повному обсязі.

Визнав протиправним та скасував розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 04.04.2018 №2/71.

Також суд стягнув на користь товариства з обмеженою відповідальністю ,,Волинь-зерно-продукт" за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті сплачений судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Державна служба України з безпеки на транспорті подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального права.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що габаритно-ваговий контроль проводиться не менш як трьома працівниками.

При цьому суд не звернув уваги на ті обставини, що відповідно до пункту 16 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567, рейдова перевірка проводиться групою посадових осіб у кількості не менш як дві особи.

Крім того, форма довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю, яка затверджена спільним наказом Міністерства інфраструктури України та міністерства внутрішніх справ України № 1007/1207 від 10.12.2013, містить дві графи для підпису посадовими особами органу державного контролю, зокрема, посадової особи, що проводила габаритно-ваговий контроль та оператора вагового комплексу.

Також помилковими є висновки суду першої інстанції про те, що показники ваг, які не пройшли повірку, є недостовірними та не можуть братись до уваги.

Прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання на вісь 030Т-АS2-PWIA №442, який використовувався 04.04.2018 для габаритно-вагового контролю транспортного засобу позивача відповідає вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підтверджується сертифікатом відповідності від 20.12.2017.

З огляду на викладене, відповідач вважає правомірним оскаржений розрахунок, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач ТзОВ ,,Волинь-зерно-продукт" подало відзив на апеляційну скаргу, в якому обґрунтовує правомірність оскарженого позивачем рішення суду першої інстанції та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційного суду підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представники позивача заперечили вимоги апеляційної скарги та просять залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга належить до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що на підставі наказу Державної служби України з безпеки на транспорті від 30.03.2018 №316 ,,Про затвердження графіка проведення рейдових перевірок, які здійснюються територіальними органами Державної служби України з безпеки на транспорті" (а.с.42-43), плану проведення посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Волинській області, ДП ,,Волиньоблавтодор", Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП заходів щодо дотримання автоперевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень великогабаритних та великовагових вантажів на ІІ квартал 2018 року (а.с.57-58) та згідно із направленням на перевірку від 30.03.2018 №027252 (а.с.44) 04.04.2018 на 133 км автодороги М-19 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області була проведена рейдова перевірка додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

За наслідками перевірки автомобіля, який належать суб'єкту господарювання ТзОВ ,,Волинь-зерно-продукт", складений акт від 04.04.2018 №АС№0010703 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів (а.с.48).

У наведеному акті зафіксовано, що проведено перевірку автомобіля марки DAF FT CF 85.410, номерний знак НОМЕР_1, причіпа (напівпричіпа) Bodex KIS, номерний знак НОМЕР_2, які належать суб'єкту господарювання ТзОВ ,,Волинь-зерно-продукт", водій ОСОБА_1., найменування вантажу пшениця, маршрут перевезення м.Ковель м.Луцьк; фактична маса 41,00 тонна (нормативно допустима 40 тонн); осьові навантаження 7,3 тонни, 11,7 тонни, 22,00 тонн (при нормативно допустимих 11 тонн, 11 тонн, 22 тонни). Із товаросупровідних документів на вантаж водієм було надано товарно-транспортну накладну №65 від 04.04.2018, з якої вбачається, що здійснюється перевезення пшениці (насипом), відправником товару є сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю імені Лесі Українки (а.с.50).

При цьому, результати здійснення габаритно-вагового контролю зафіксовано у відповідній довідці від 04.04.2018 №0003613, згідно якої тип перевіреного транспортного засобу із строєними осями з одиночними шинами (а.с.48). Зважування транспортного засобу проводилось автоматичним приладом для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь 030Т-AS2-PWIA, на підтвердження відповідності якого надано сертифікат перевірки типу серії СТ №000438 від 20.12.2017 (а.с.52), сертифікат відповідності від 20.12.2017 з додатком (а.с.53-54) та декларацію про відповідність №6 від 20.12.2017 (а.с.55).

Також під час перевірки був складений акт від 04.04.2018, в якому зафіксовані виявлені під час перевірки автомобіля марки DAF FT CF 85.410, номерний знак НОМЕР_1, порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, а саме: відсутній документ про внесення плати за проїзд великовагового транспортного засобу при перевищені вагових обмежень над визначеними законодавством менше 7% (а.с.45).

За результатами проведеного габаритно-вагового контролю Управлінням Укртрансбезпеки у Волинській області складений розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №2/71 від 04.04.2018, відповідно до якого позивачу нараховано до сплати 58,4євро (а.с.49).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що на порушення пункту 4 розділу ІІ Вимог до пересувного пункту габаритно-вагового контролю, які затверджені Наказом Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 р. № 255, контролюючий орган провів перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом лише двома працівниками Управління Уктрансбезпеки у Волинській області.

Крім того, на порушення приписів підпункту 8 пункту 5 розділу ІІ вищевказаних Вимог відповідач не надав свідоцтво повірки ваг, що свідчить про непридатність вказаного майданчику для проведення габаритно-вагового контролю.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Статтею 1 Закону України від 05 квітня 2001 року №2344-III ,,Про автомобільний транспорт" визначено, що рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб'єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об'єкти, що використовуються суб'єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).

Згідно з частинами 14-17 статті 6 Закону №2344-III державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Планові перевірки проводяться не частіше одного разу на рік. Орган державного контролю не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку проведення планової перевірки письмово повідомляє про це автомобільного перевізника, якого буде перевіряти.

Позапланові перевірки проводяться лише на підставі заяви (повідомлення в письмовій формі) про порушення автомобільним перевізником вимог законодавства про автомобільний транспорт уповноваженими особами органів, яким надано право здійснення державного контролю, з метою перевірки наведених фактів та виконання припису про порушення зазначеного законодавства.

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

За змістом частин 1 та 4 статті 48 Закону №2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до статті 33 Закону України від 08 вересня 2005 року №2862-IV ,,Про автомобільні дороги" рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частина 2 статті 29 Закону України від 30 червня 1993 року № 3353-XII ,,Про дорожній рух" передбачає що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, для перевезення вантажів з перевищенням вагових обмежень перевізник повинен отримати відповідний дозвіл.

Згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, визначений Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 (далі - Порядок №879)

Підпункт 2 пункту 2 Порядку №879 передбачає, що вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Згідно з вимогами підпункту 4 пункту 2 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до пункту 16 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Пунктом 18 Порядку №879 встановлено, що за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення. У разі пред'явлення водієм транспортного засобу міжнародного сертифіката зважування габаритно-ваговий контроль у частині зважування не здійснюється.

За змістом пункту 21 Порядку №879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Пункт 28 Порядку №879 визначає, що плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Згідно з пунктом 30 Порядку №879 плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

З акту від 04.04.2018 №АС№0010703 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та довідки від 04.04.2018 №0003613 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, автомобіль марки DAF FT CF 85.410, номерний знак НОМЕР_1, з причіпом Bodex KIS, номерний знак НОМЕР_2, що належать суб'єкту господарювання ТзОВ ,,Волинь-зерно-продукт", при перевезенні вантажу (пшениці), що підтверджується товарно-транспортною накладною №65 від 04.04.2018, мав перевищення осьового навантаження (фактично 7,3 тонни, 11,7 тонни, 22,00 тонни при нормативно допустимих 11 тонн, 11 тонн, 22 тонни).

Відтак, під час здійснення органом Укртрансбезпеки габаритно-вагового контролю транспортного засобу позивача було встановлено перевищення нормативно допустимого осьового навантаження транспортного засобу, а тому колегія суддів погоджується з доводами відповідача щодо правомірності розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних засобів автомобільними дорогами загального користування за № 2/71 від 04 квітня 2018 року.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що пунктом 16 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 р. № 1567 ( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що рейдова перевірка проводиться групою посадових осіб у кількості не менше як дві особи.

Габаритно-ваговий контроль проводиться однією посадовою особою Укртрансбезпеки у разі залучення до рейдової перевірки посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Укртрансбезпеки та власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю, а також посадових осіб органу місцевого самоврядування та/або місцевої держадміністрації.

Спільним наказом Міністерства інфраструктури України та Міністерства внутрішніх справ України № 1007/1207 від 10 грудня 2013року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04 лютого 2014 року за № 215/24992, затверджено Порядок взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування (далі - Порядок № 1007/1207).

Відповідно до ч. 4 п. 4 Порядку № 1007/1207 контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області було складено довідку про здійснення габаритно-вагового контролю № 0003613 від 04 квітня 2018 року.

Форма довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю затверджена додатком № 1 Порядку № 1007/1207. Форма довідки містить 2 графи для підпису посадовими особами органу державного контролю, зокрема, посадової особи, що проводила габаритно-ваговий контроль та оператора вагового комплексу.

З довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 04.04.2018 №0003613 апеляційний суд вбачає, що даний документ підписаний посадовою особою що проводила габаритно-ваговий контроль, а також оператором вагового комплексу - та проставлена особиста печатка інспектора Державної служби України з безпеки на транспорті UA 58.

За таких обставин, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо визнання протиправним та скасування оскарженого розрахунку плати за проїзд з підстав відсутності підпису 3-ої особи - водія, роботу якого виконував один з вищевказаних посадових осіб.

Згідно із пунктами 12, 13 та 14 Порядку №879 вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Вимоги до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю визначаються Мінінфраструктури.

28 липня 2016 року наказом Міністерства інфраструктури України №255 затверджено Вимоги до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування (далі - Наказ №255).

Зазначений Наказ №255 встановлює вичерпний перелік облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування.

Згідно матеріалів справи габаритно-ваговий контроль транспортного засобу, за результатами якого 04 квітня 2018 року складений спірний розрахунок, був здійснений на пересувному пункті габаритно-вагового контролю.

Пунктами 1-3 розділу ІІ Вимог до пересувного пункту габаритно-вагового контролю Наказу №255 передбачено, що габаритно-ваговий контроль пересувними пунктами здійснюється на спеціально обладнаних ділянках доріг I - IV категорій.

Пересувний пункт габаритно-вагового контролю влаштовується на автомобільних дорогах загального користування з урахуванням параметрів видимості для певної категорії дороги згідно з вимогами ДБН В.2.3-4:2015 ,,Автомобільні дороги. Частина І. Проектування. Частина ІІ. Будівництво" у спеціально обладнаних для проведення габаритно-вагового контролю місцях або на майданчиках для відпочинку, стоянках та майданчиках для короткочасної зупинки автомобілів, обладнаних перехідно-швидкісними смугами.

Пересувний пункт габаритно-вагового контролю повинен мати: 1) позначення відповідними тимчасовими дорожніми знаками; 2) рівну поверхню із поздовжнім та поперечним ухилом Ј 3 проміле; 3) тверде покриття (асфальтобетонне або цементобетонне) без деформацій дорожнього одягу; 4) ширину не менше ніж 7,0 м.

Згідно із пунктом 5 розділу ІІ ,,Вимоги до пересувного пункту габаритно-вагового контролю" Наказу № 255 пересувний пункт повинен бути укомплектований таким технічним обладнанням: 1) спеціалізований транспортний засіб; 2) комплект пересувних автомобільних ваг для осьового зважування транспортних засобів у русі, до складу якого входять дві вагові платформи, ваговий індикатор у футлярі та чотири вирівнювальні доріжки; 3) рулетка стрічкова, рейка телескопічна завдовжки 6 м для вимірювань параметрів висоти транспортних засобів, рулетка електронна в комплекті зі світловідбивачем; 4) комп'ютерна техніка; 5) акумулятор для резервного електроживлення; 6) бензиновий (дизельний) електрогенератор; 7) засоби зв'язку; 8) свідоцтво про повірку ваг та свідоцтво про державну метрологічну атестацію; 9) платіжний термінал для розрахунку електронним платіжним засобом.

Постановою Кабінету Міністрів України № 94 від 13.01.2016 р. затверджено технічний регламент законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки. ( далі - Технічний регламент ).

В п. 16 Технічного регламенту зазначено, якщо відповідність засобів вимірювальної техніки вимогам цього Технічного регламенту, що до них застосовується, було підтверджено встановленою процедурою оцінки відповідності, виробники складають декларацію про відповідність згідно з п. 53-56 цього Технічного регламенту та наносять знак відповідності та додаткове метрологічне маркування відповідно до п. 57-70 цього Технічного регламенту.

З матеріалів справи встановлено, що для підтвердження відповідності пересувного пункту габаритно-вагового контролю відповідач надав сертифікат перевірки типу серії СТ № 000438 від 20 грудня 2017 року, сертифікат відповідності від 20 грудня 2017 року з додатком, декларацію про відповідність № 6 від 20 грудня 2017 року та акт обстеження від 30 березня 2018.

Декларація про відповідність засобу вимірювальної техніки вказує на те, що прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання на вісь 03ОТ-AS2-PWIA № 442, який використовувався на час проведення перевірки 04.04.2018р. для габаритно-вагового контролю транспортного засобу ТзОВ ,,Волинь-зерно-продукт" відповідає вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки.

З даної декларації видно, що виробник підтвердив перевірку засобу вимірювальної техніки вимогам п. 5.2 Національного стандарту ДСТУ 134-1:2010 ,,Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь. ч. 1 Загальні технічні вимоги та методи випробування (ОIML R 134-1: 2006, IDT ) ", а також сертифікату перевірки типу № UA.TR.113-0115-17 (а.с. 55 ).

На прилади автоматизовані для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь № 03OT-AS2-PWIA, які використовуються Укртрансбезпекою та її територіальними органами під час здійснення габаритно-вагового контролю виданий сертифікат перевірки типу № 000438 від 27.11.2017 р., який дійсний до 27.11.2027 р. ( а.с.52).

Системний аналіз п. 1 розділу Х ,,Прикінцеві та перехідні положення" Закону України ,,Про метрологію та метрологічну діяльність", п. 2-6 даного Закону дають підстави для висновків, що оскільки з моменту введення в експлуатацію нового засобу вимірювальної техніки, (№ 0307Т-АS2-PWIA серійний номер № 442 введений в експлуатацію 20.12.2017 р.), на який видані відповідні документи про відповідність вимогам метрології, стандартизації, сертифікації і оцінки відповідності, системи управління та випробування продукції не пройшов 1 рік, тому термін проведення періодичної повірки ще не настав а отже, свідоцтво про повірку повинно бути видане до закінчення міжповірочного інтервалу, але не пізніше 20.12.2018 р.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з доводами відповідача про помилковість висновків суду першої інстанції щодо непридатності майданчику для проведення габаритно-вагового контролю.

В постанові від 02 серпня 2018 року у справі №820/1420/17 (адміністративне провадження №К/9901/24144/18) Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що розрахунок плати за проїзд визначається за наслідком габаритно-вагового контролю, у тому числі шляхом визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті, а тому відомості з товарно-транспортної накладної не можуть спростовувати встановлені під час такого контролю показники.

За таких обставин, колегія суддів визнає безпідставними посилання позивача на дані ваги вантажу у товарно-транспортній накладній, а також на дані зважування на інших стаціонарних вагах суб'єктів господарювання.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, а тому дійшов помилкового висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позову.

За таких обставин колегія суддів вважає правильним скасувати судове рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ч.3 ст. 243, ст. 310, п. 2 ч. 1 ст.315, ст. ст. 317, 321, 322 , 325, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті задовольнити.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 червня 2018 року у справі № 803/693/18 - скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю ,,Волинь-зерно-продукт" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування розрахунку - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов
Постанова у повному обсязі складена 23.01.2019.