Справа № 752/16318/15-а
Суддя: Шевченко Т. М.
Дата ухвалення: 2019-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-а/752/3/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі
головуючого судді Шевченко Т.М.
з участю секретаря Павлюк В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та спонукання до вчинення певних дій, -

в с т а н о в и в:

у жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся у суд з даним позовом.

В обгрунтування своїх вимог зазначає, що він має загальний трудовий стаж на час звернення до суду 38 років. Працює водієм 1 класу в автоколоні № 1 Комунального підприємства шляхового експлуатаційного управління Голосіївського району м. Києва. В період часу з 20.03.1980 року по 01.02.1999 р. він працював водієм в різних підрозділах будівельно-монтажного управління тресту "Південенергомонтаж". Зокрема коли працював водієм в Печерській монтажній дільниці тресту "Південенергомонтаж" в період з 01.04.1981 р. по 01.01.1989 року, він перебував у відрядженні в м. Прип"ять в зоні відчуження, де в період з 15 травня 1986 року по 16 травня 1986 року, а також 19 травня 1986 року виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Після досягнення віку, з якого позивач має право на отримання пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ч 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", 17.09.2009 р. позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку та додав до неї у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування".

Відповідач листом від 13.11.2009 р. № 5374/06 повідомив, що позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", посилаючись на те, що в наданих ним документах відсутня довідка № 122 та копії первинних документів того часу (1986 р.), які б підтверджували роботу в зоні відчуження із зазначенням населених пунктів та кількості робочих годин щоденно, завірені організацією, в складі якої працював позивач в зоні відчуження.

У 2009 році позивач особисто звертався до Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації з письмовим запитом про надання архівної довідки про розмір заробітної плати під час роботи на підприємствах, в яких він працював водієм 1 класу. Листом № 40-06/449 від 29 липня 2009 року позивачу повідомили, що документи з особистого складу Управління виробничо-технологічної комплектації будівельно-монтажного тресту "Південенергомонтаж", Малого підприємства "Вівра-транс", Будівельно-монтажного тресту закритого акціонерного товариства "Південенергомонтаж", Дочірнього підприємства "АТП Південенергомонтаж" закритого акціонерного товариства "Південенергомонтаж" на довгострокове зберігання в архівний відділ Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації не передавалися.

13 серпня 2015 року позивач повторно звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, додавши до неї повторно пакет документів для призначення пенсії. Листом від 21.08.2015 р. відповідач повторно відмовив позивачу у призначенні пенсії, посилаючись на лист від 13.11.2009 р. № 5374/06, в якому були викладені підстави для відмови у призначенні пенсії.

Позивач вважає таке рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії протиправним, у зв"язку з чим звернувся у суд з даним позовом. Просить:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у призначенні йому пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постражждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов"язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01 липня 2009 року.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2015 року відкрито провадження у даній справі. (а.с. 23)

У грудні 2015 року відповідач подав клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду. Зазначає, що в наданих ОСОБА_1 документах відсутня довідка за формою № 122 та копії первинних документів, що підтверджують період роботи у зоні відчуження із зазначенням населених пунктів та кількості робочих годин щоденно, завірені організацією, в складі якої працював позивач в зоні відчуження, тому дії відповідача є правомірними. Оскільки позивач вперше звертався до відповідача із заявою 17 серпня 2009 року, на яку листом від 13.11.2009 р. № 5374/06 відповідач відмовив позивачу в призначенні даного виду пенсії, після чого 13 серпня 2015 року ОСОБА_1 повторно звернувся до відповідача з того ж питання, проте довідку за формою № 122 та копії первинних документів, які підтверджують період роботи в зоні відчуження ним знову надано не було, у зв"язку з чим листом від 21.08.2015 р. № 322/12/В-276 відповідач повторно відмовив. (а.с. 30)

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 15 вересня 2016 року дана позовна заява ОСОБА_1 залишена без розгляду. (а.с. 58)

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2016 року скасована ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 15 вересня 216 р. (а.с. 78)

У серпні 2016 року відповідач подав до суду заперечення на адміністративний позов. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказував про те, що в наданих ОСОБА_1 документах відсутня довідка за формою № 122 та копії первинних документів, що підтверджують період роботи у зоні відчуження із зазначенням населених пунктів та кількості робочих годин щоденно, завірені організацією, в складі якої працював позивач в зоні відчуження. (а.с. 86)

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся у суд з уточненою позовною заявою. (а.с. 113) Просить:

- поновити строк для звернення до суду з адміністративним позовом, вважаючи, що він був пропущений з поважних причин,

- визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у призначенні йому пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постражждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов"язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01 липня 2009 року, та нарахувати пенсію з 01.07.2009 р.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23 чеврня 2017 року зупинено провадження у даній справі. (а.с. 139)

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 10 грудня 2018 року поновлено провадження у даній справі. (а.с. 147)

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити позов з вищевказаних підстав.

Відповідач в судове засідання не забезпечив явку свого представника, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений судом.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, встановлено наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, ОСОБА_1 17.09.2009 р. звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва з заявою про призначення йому пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку згідно ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

При зверненні позивача за призначенням пенсії ним було також додано до заяви: копію трудової книжки, довідку про заробіток, довідку про трудовий стаж, копію паспорта, копію ідентифікаційного коду, копію свідоцтва про державну реєстрацію фізично особи - підприємця.

У подальшому, проаналізувавши надані позивачем документи, Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва прийняло рішення 13.11.2009 р. № 5374/06 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку, оскільки в наданих ним документах відсутня довідка № 122 та копії первинних документів того часу (1986 р.), які б підтверджували роботу в зоні відчуження із зазначенням населених пунктів та кількості робочих годин щоденно, завірені організацією, в складі якої працював позивач в зоні відчуження. (а.с. 18)

13 серпня 2015 року позивач повторно звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва з заявою про призначення йому пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, додавши до неї повторно пакет документів для призначення пенсії.

Листом від 21.08.2015 р. Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва повторно відмовив позивачу у призначенні відповідної пенсії, посилаючись на лист від 13.11.2009 р. № 5374/06, в якому були викладені підстави для відмови у призначенні пенсії. (а.с. 45)

Вважаючи вищевказане рішення про відмову протиправним, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право призначення пенсії особам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи регулюються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. №796-XII (далі - Закон №796-XII).

Статтею 10 Закону №796-XII передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Відповідно до статті 55 Закону №796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Так, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, мають право на пільгову пенсію із зменшенням пенсійного віку на 10 років, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів - на 8 років, а учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року від 1 до 5 календарних днів мають право на пільгову пенсію із зменшенням пенсійного віку на 5 років.

Постановою правління Пенсійного фонду України затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок № 22-1).

Порядком №22-1 передбачено, що документами, які засвідчують особливий статус особи є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року №122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону №796-XII).

У свою чергу довідки про період проживання, роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення є лише підставою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Так, із матеріалів справи вбачається, що позивач з в період з 01.04.1981 р. по 01.01.1989 року перебував у відрядженні в м. Прип"ять в зоні відчуження, де в період з 15 травня 1986 року по 16 травня 1986 року, а також 19 травня 1986 року виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Участь позивача в ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 2) серія 2 № 211060, виданого 22.02.1993 р. та перереєстрованого у відповідності до вимог законодавства України. (а.с. 10) Також факт перебування позивача в зоні відчуження відразу після аварії на Чорнобильській АЕС підтверджується довідками Тресту "Південенергомонтаж" від 23 листопада 1992 року (обидві за № 50), в яких зазначено, що ОСОБА_1 дійсно працював в Печерському будівельно-монтажному управлінні тресту "Південенергомонтаж" на посаді водія та з 15 травня по 16 травня 1986 року і 19 травня 1986 року перебував у відрядженні в м. Прип"ять та приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. (а.с. 13, 14)

Суд наголошує, що ні на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії до відповідача, ні на час розгляду справи в суді, факту необґрунтованої видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії позивачу уповноваженим на те органом встановлено не було.

Більше того, у довідці № 50 від 23 листопада 1992 року, зокрема зазначено, що по місцю роботи в Печерському БМУ тресту "Південенергомонтаж" по платіжним відомостям від 12.06.1986 р. № 25 позивачу нарахована та виплачена додаткова підвищена доплата до заробітної плати в сумі 70 крб. 84 коп. з урахуванням коефіцієнта "два" відповідно до Постанови Ради Міністрів Української РСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 р. № 207-7.

Отже, вищенаведені документи спростовують доводи відповідача, що позивачем не надано достатнього обсягу документів, які підтверджують участь ОСОБА_1 у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та дає право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку.

Суд також звертає увагу на той факт, що у 2009 році позивач особисто звертався до Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації з письмовим запитом про надання архівної довідки про розмір заробітної плати під час роботи на підприємствах, в яких він працював водієм 1 класу. Листом № 40-06/449 від 29 липня 2009 року позивачу повідомили, що документи з особистого складу Управління виробничо-технологічної комплектації будівельно-монтажного тресту "Південенергомонтаж", Малого підприємства "Вівра-транс", Будівельно-монтажного тресту закритого акціонерного товариства "Південенергомонтаж", Дочірнього підприємства "АТП Південенергомонтаж" закритого акціонерного товариства "Південенергомонтаж" на довгострокове зберігання в архівний відділ Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації не передавалися (а.с. 16), що, власне, не може бути однією із підстав для відмови позивачу у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку за умови надання інших доказів.

Дана правова позиція викладена також у постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року справа № 733/506/17, справа № 398/438/17, від 29 серпня 2018 року справа №687/425/17, від 18 вересня 2018 року справа №520/9284/17 тощо.

У зв`язку з цим суд вважає необхідним адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити, поновивши строк для звернення до суду з даним адміністративним позовом, вважаючи, що він був пропущений з поважних причин.

Керуючись статтями 9, 21, 72-78, 90, 121, 123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 263, п. 10 Перехідних положень КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зі зниженням пенсійного віку.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, як особі, яка має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, зі зниженням пенсійного віку, відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з дати отримання права на пенсію.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя