Справа № 802/868/18-а
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

24 січня 2019 року

Київ

справа №802/868/18-а

адміністративне провадження №К/9901/64013/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів - Ханової Р.Ф., Олендера І.Я.

здійснивши попередній перегляд касаційної скарги Головного управління ДФС у Вінницькій області

на рішення Вінницького окружного адміністративного суду 14.05.2018 (суддя - Чернюк А.Ю.)

та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 06.09.2018 (судді - Смілянець Е.С., Залімський І.Г., Сушко О.О.)

у справі №802/868/18-а

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Головного управління ДФС у Вінницькій області

про визнання протиправним дій, скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними дій Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі - ДФС) та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 24.07.2017.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ДФС проведено фактичну перевірки магазину, що належить ОСОБА_2 з порушеннями вимог Податкового Кодексу України. Крім того, відповідачем не враховано, що всі грошові суми, які надходили до каси, були включені до книги КОРО, а тому у контролюючого органу не було підстав для застосування штрафних санкцій.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 14.05.2018, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 06.09.2018, позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДФС № від 29.12.2017. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовими рішеннями ДФС звернулась з касаційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просила їх скасувати та відмовити у задоволенні адміністративного позову. При цьому скаржник зазначив, що суди дійшли помилкового висновку про часткову обґрунтованість заявленого адміністративного позову неправильно оцінивши залічені до матеріалів справи докази та матеріали справи.

Позивач відзиву на касаційну скаргу не надав, що не перешкоджає розгляду справи.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14.05.2018 щодо відмови в задоволенні адміністративного позову в частині визнання протиправними дій ДФС з проведення фактичної перевірки та скасування рішення про застосування штрафних санкцій за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни, в апеляційному порядку не оскаржувалось та не є предметом касаційного перегляду.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що за наслідками проведеної фактичної перевірки магазину фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з питань дотримання норм з регулювання обігу готівки, застосування реєстраторів розрахункових операцій, наявності ліцензій складено акт від 14.12.2017.

В акті викладено висновок контролюючого органу про порушення позивачем п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637 та Постанови КМУ від 30.10.2008 року № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на горілку та лікеро-горілчані вироби».

На цій підставі ДФС 29.12.2017 прийнято рішення про застосування штрафних санкцій у вигляді штрафу за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни в розмірі 10 000 грн. та податкове повідомлення-рішення №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) за порушення вимог пункту 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України в сумі 176 863, 75 грн.

Свої дії щодо прийняття оскаржуваного повідомлення-рішення ДФС мотивує тим, що під час перевірки було встановлено, що грошові кошти отримані під час здійснення торгівельної діяльності відображались не в тій графі касової книги, відтак вказані суми є такими, що не оприбутковані у касовій книзі (КОРО).

Задовольнивши адміністративний позов суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що в період з 01.08.2017 по 13.12.2017 готівкові суми по фактичному їх надходженню були помилково занесені в іншу графу, а саме, денна виручка за звітом РРО заносилась в графу - 4 «службова видача», замість графи - 5 «загальна», що не може бути розцінено як неоприбуткування готівкових коштів, а свідчить лише про помилковість внесення таких даних. Після перевірки позивачем було внесено виправлення у КОРО, та у подальшому здійснювалась реєстрація денної виручки за звітом РРО у графі 5.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для скасування податкового повідомлення-рішення № від 29.12.2017 року враховуючи наступне.

Пунктом 1.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Національного банку України від 15.12.2004 №637, визначено, що оприбуткуванням готівки є проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Згідно з пунктом 2.6 цього Положення уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Відтак, у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є сукупність дій з фіксації повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних розрахункової книги) та відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій, а порушенням порядку оприбуткування готівки є її не відображення у книзі обліку розрахункових операцій після проведення розрахункової операції із застосуванням РРО.

Відповідальність за порушення суб'єктами підприємницької діяльності норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України у вигляді фінансових санкцій, встановлено статтею 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" № 436/95 від 12.06.1995.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем забезпечено своєчасну та повну фіксацію готівки у фіскальних звітних чеках РРО та відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій.

Фактично, відповідачем до позивача застосовано штрафні санкції за помилки допущені при заповненні касової книги.

В той же час, відповідно до приписів частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи обставини встановлені під час розгляду справи, судами попередніх інстанцій зроблено правильний висновок щодо відсутності підстав для застосування до позивача фінансовий санкцій на підставі статті 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки".

Доводи касаційної скарги не спростовують правильність доводів, якими мотивовано судові рішення та не дають підстав вважати висновки судів першої та апеляційної інстанцій помилковими, а застосування судами норм матеріального та процесуального права - неправильним.

Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Відповідно до частини 3 статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 343, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Вінницькій області залишити без задоволення, рішення Вінницького окружного адміністративного суду 14.05.2018 та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 06.09.2018 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова

І.Я. Олендер