Справа № 0940/1751/18
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2019-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/4143/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Кухтея Р.В., Шевчук С.М.;

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2018 року в справі № 0940/1751/18 (головуючий суддя - Кафарський В.В., м.Івано-Франківськ) за позовом ОСОБА_1 до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

27 вересня 2018 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови зарахувати позивачу період проходження служби в рядах Радянської армії (Збройних Силах) з 31.10.1985 по 29.10.1987 до стажу за спеціальністю як працівнику освіти та відмови призначити пенсію за вислугу років відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а також зобов'язання відповідача зарахувати позивачу період проходження служби в рядах Радянської армії (Збройних Силах) з 31.10.1985 по 29.10.1987 до стажу за спеціальністю як працівнику освіти і призначити пенсію за вислугу років відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з дати звернення до відповідача із заявою, а саме з 04.09.2018.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що відповідач протиправно, всупереч вимогам законодавства України безпідставно відмовив позивачу у зарахуванні періоду проходження служби в рядах Радянської армії (Збройних Силах) з 31.10.1985 по 29.10.1987 до стажу за спеціальністю як працівнику освіти, та як наслідок відмовив призначити пенсію за вислугу років.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2018 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити його адміністративний позов.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови було порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Встановлено, що суд першої інстанції розглянув адміністративну справу №0940/1751/18 за правилами спрощеного позовного провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся до відповідача з заявою про вихід на пенсію на пільгових умовах (за вислугою років) відповідно до пункту "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (а.с. 18). До вказаної заяви додав копію трудової книжки, копію паспорта, копію військового квитка та копію посвідчення про проживання в гірському населеному пункті.

Відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1, в період з 01.09.1982 по 22.07.1985 позивач навчався в Городенківському училищі, в період з 29.07.1985 по 28.10.1985 працював в колгоспі "Щорса" на посаді слюсаря тракторної бригади, в період з 31.10.1985 по 29.10.1987 проходив службу в рядах Радянської армії (Збройних Силах), в період з 06.02.1988 по 01.02.1992 працював в колгоспі "Щорса" на посаді слюсаря, та в період з 02.02.1992 по даний час я працює вчителем Середньомайданської ЗОШ І-ІІІ ступенів (а.с. 11-12).

18.09.2018 Надвірнянське ОУПФ України Івано-Франківської області своїм листом №315/К-15 відмовило позивачу в призначенні пенсії, оскільки пільговий стаж роботи (працівник освіти) станом на 11.10.2018 становить 25 років 8 місяців 11 днів (необхідний пільговий стаж 26 років 6 місяців) (а.с. 17).

Згідно з п. "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, незалежно від віку після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 року не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року не менше 26 років 6 місяців.

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у стаж роботи, що дає право на трудову пенсію, зараховується військова служба, незалежно від місця її проходження.

Згідно ст. 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову особа, зокрема працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Як встановлено, позивач перед призовом на військову службу в період з 29.07.1985 по 28.10.1985 працював в колгоспі "Щорса" на посаді слюсаря тракторної бригади, тобто він не працював на за професією або на посаді, що передбачала право на пенсію за віком на пільгових умовах (працівник освіти), а відтак положення ст. 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до позивача не застосовуються.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановленні обставини та наявні у матеріалах справи докази колегія суддів вважає, що відповідачем у повному обсязі доведено те, що ним правомірно не зараховано позивачу період проходження служби в рядах Радянської армії (Збройних Силах) з 31.10.1985 по 29.10.1987 до стажу за спеціальністю як працівнику освіти.

Посилання ж позивача щодо доведеності своєї правової позиції на рішення в справі 876/3961/14 колегія суддів не бере до уваги, адже Львівським апеляційним адміністративним судом в постанові від 16.03.2015 в даній справі зроблено висновок, що положення статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", де зазначається, що час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", - застосовується для осіб які претендують на призначення пенсії на пільгових умовах, однак обставини справи не є тотожними з обставинами у даній адміністративній справі №0940/1751/18.

Згідно з ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 241, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2018 року в справі № 0940/1751/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук