Справа № 140/2338/18
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2019-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2338/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Волдінера Ф. А.,

при секретарі судового засідання Журомській І. М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представників відповідача Малнацького М. В., Адамчук Г. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ковельського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області про визнання дій протиправними, визнання незаконною та скасування постанови, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 В, позивач) звернулася з позовом до Ковельського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області (далі - відповідач), в якому просить: 1) визнати дії щодо неправильного обчислення ОСОБА_1 середньої заробітної плати для призначення страхової виплати протиправними; 2) визнати незаконною та скасувати постанову відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Ковелі Волинської області №709-1 від 20.04.2007 про призначення щомісячних страхових виплат ОСОБА_1; 3) зобов'язати провести призначення та перерахунок страхових виплат з розрахунку календарних днів, прийнявши в розрахунок цих виплат середню заробітну плату за період червень-листопад 2005 року в сумі 2891-12 гривень та виплатити недоплату з 30.03.2007 по теперішній час з компенсацією втрати частини суми у зв'язку із порушенням строків виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 20.11.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при призначенні щомісячної страхової виплати ОСОБА_1 відповідачем для обчислення середньомісячної зарплати була використана довідка про заробітну плату №127/04-10-23 від 18.01.2006, надана управлінням Пенсійного фонду України в Ковельському районі для обрахунку лікарняних у грудні 2005 року, що суперечить нормам законодавства, а саме: для обрахунку страхових виплат мала бути застосована інша форма довідки з розрахунку календарних днів в розрахунковому періоді, а не робочих днів відповідно до вимог законодавства, яке діяло на момент виникнення спірних правовідносин, що призвело до зменшення середньомісячного заробітку для обрахунку розміру страхової виплати, відповідно і щомісячної суми страхових виплат. З такими діями відповідача ОСОБА_1 не погоджується, вважає їх неправомірними та такими, що не відповідають діючому законодавству.

10.12.2018 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечує проти доводів позивача з наступних підстав. Довідка про середню заробітну плату, з якої сплачено страхові внески, для розрахунку страхових виплат складалася за формою згідно з додатком 2 до даного Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням. Як вбачається з даної форми довідки середня заробітна плата бралась в розрахунковому періоді за кількість робочих днів за графіком роботи або календарних днів (без урахування святкових і неробочих днів, установлених законодавством). При призначенні страхових виплат позивачу 20.04.2007 було проведено розрахунок середньомісячної заробітної плати з урахуванням її коригування згідно пункту 12 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням із застосуванням довідки про заробітну плату позивача за №127/04-10-23 від 18.01.2006, яка була наявна в особовій справі потерпілої від нещасного випадку на виробництві ОСОБА_1 до настання стійкої втрати професійної працездатності, на підставі якої їй були нараховані суми по листках непрацездатності. Необхідності витребовувати нову довідку не було потреби, так як нараховані суми за фактично відпрацьовані дні у розрахунковому періоді були незмінні. Форма даної довідки передбачала відпрацьовані робочі дні в розрахунковому періоді і не суперечила формі довідки, яка була встановлена відповідно до додатку 2 Порядку. А саме, форма довідки згідно додатку 2 до Порядку також передбачала кількість робочих днів за графіком роботи, а тому твердження позивача, що застосування іншої форми довідки призвело до зменшенню середньомісячного заробітку для обрахунку розміру страхової виплати, відповідно і щомісячної суми страхових виплат, є невірним.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 18.12.2018 постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання у справі.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечили проти позову та просили відмовити у задоволенні позову з підстав, зазначених в заявах, поданих по суті справи.

Заслухавши пояснення позивача та представників відповідача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення частково з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 30.03.2007 рішенням Волинської обласної МСЕК ОСОБА_1 встановлено 25 відсотків втрати професійної працездатності з 30.03.2007 з подальшим переоглядом, внаслідок страхового випадку, який стався з позивачкою на роботі 02.12.2005.

20.04.2007 ОСОБА_1 звернулась до Ковельського відділення Управління Фонду соціального страхування від нещасних випадків у Волинській області із заявою про призначення страхових виплат у зв'язку з нещасним випадком, що стався 02.12.2005.

20.04.20017 року постановою Ковельського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області за №709-1 призначено одноразову допомогу у разі стійкої втрати професійної працездатності та щомісячну страхову виплату позивачці.

Не погоджуючись обчисленням розміру середньомісячної заробітної плати для призначення страхових виплат, ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про перерахунок суми щомісячної страхової виплати.

17.09.2018 року листом №04-3/К-13з-19 Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області відмовило у перерахунку страхових виплат ОСОБА_1

Не погоджуючись з такими діями відповідача позивач звернулася за захистом своїх прав до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено - громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров'я визначає Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини першої статті 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого

Частиною першою статті 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я.

Відповідно до частини десятої статті 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) середньомісячний заробіток для обчислення суми страхових виплат потерпілому у зв'язку із втраченим ним заробітком (або відповідної його частини) визначається згідно з порядком обчислення середньої заробітної плати для виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 №1266 «Про обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 №193 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням (далі - Порядок №1266).

Порядок №1266 визначає правила обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням і від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (далі - страхові виплати) у разі настання страхового випадку, а також оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів підприємства, установи, організації чи фізичної особи, яка використовує працю найманих працівників.

Пунктами 3-4 Порядку №1266 передбачено, що розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата (дохід) для розрахунку страхових виплат та оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця ( в редакції, що діяла станом на 30.03.2007), є період роботи за останнім основним місцем роботи перед настанням страхового випадку, протягом якого застрахована особа працювала та сплачувала страхові внески або за неї сплачувалися страхові внески. Розрахунковим періодом для застрахованих осіб (включаючи осіб, які працюють неповний робочий день (робочий тиждень) та добровільно застрахованих осіб були останні 6 календарних місяців (з 1 до 1-го числа), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок.

Відповідно до пунктів 7, 9 Порядку №1266 середня заробітна плата застрахованої особи обчислюється виходячи з нарахованої заробітної плати за видами виплат, що включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати (у тому числі в натуральній формі), які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про оплату праці», та підлягають обкладанню податком з доходів фізичних осіб, не враховуючи передбачені законодавством пільги щодо сплати зазначеного податку чи суми, на які цей дохід зменшується, з яких сплачувалися страхові внески до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. До середньої заробітної плати (доходу) включається заробітна плата (дохід) у межах максимальної величини (граничної суми) заробітної плати (доходу) та оподатковуваного доходу (прибутку), з яких сплачуються страхові внески до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

За змістом статті 1 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» (в редакції, чинній станом на 30.03.2007), для цілей цього Закону під терміном «заробітна плата» розуміються також інші заохочувальні та компенсаційні виплати або інші виплати та винагороди, які виплачуються (надаються) платнику податку у зв'язку з відносинами трудового найму згідно із законом.

Згідно норм абзацу 2 статті 9 Порядку №1266, у разі коли застрахована особа частину місяця в розрахунковому періоді не працювала з поважних причин (тимчасова непрацездатність, відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком), для обчислення середньої заробітної плати заохочувальні та компенсаційні виплати, що мають разовий характер, та виплати, що не передбачені актами законодавства або що провадяться понад встановлені зазначеними актами норми, в такому місяці враховуються пропорційно відпрацьованому часу.

Тобто для включення тієї чи іншої виплати в розрахунок важливо не те, за який час (відпрацьований або невідпрацьований) така виплата була нарахована, а те, яке відношення вона має до поважних причин в розумінні пункту 3 Порядку №1266. Наприклад, відпускні та компенсація за невикористану відпустку, незважаючи на те що вони є виплатами за невідпрацьований час, беруть участь в обчисленні середньої заробітної плати, оскільки період чергової відпустки не відноситься до вказаних вище поважних причин.

Пунктом 14 Порядку №1266 визначено механізм обчислення середньоденної заробітної плати для розрахунку страхових виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період заробітної плати (оподатковуваного доходу), з якої сплачувалися страхові внески, на кількість календарних днів за розрахунковий період. У разі коли страхові виплати призначаються виходячи з розміру середньомісячної заробітної плати, середньомісячна заробітна плата обчислюється шляхом множення середньої-заробітної плати за один календарний день на середньомісячну кількість календарних днів (30,44).

Довідка про середню заробітну плату видається роботодавцем за вимогою застрахованої особи або робочих органів виконавчих дирекцій фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на підставі платіжних відомостей та інших документів про нараховану заробітну плату (пункт 22 Порядку №1266).

Тобто відділення Фонду повинне було витребувати з місця роботи необхідну довідку про середню заробітну плату позивачки.

Відповідно до пункту 25 Порядку №1266 довідка про середню заробітну плату, з якої сплачено страхові внески, для розрахунку страхових виплат складається за формою згідно з додатком 2.

Проте в даній довідці для обчислення страхових виплат береться кількість робочих днів за графіком роботи або календарних днів. Тобто не вказано конкретно в яких випадках беруться робочі, а в яких - календарні дні. В зв'язку з цим Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України винесло постанову «Про затвердження Положення про обчислення середньої заробітної плати для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» №66 від 14.09.2004.

В дану постанову було внесено зміни 28.02.2007 року Постановою Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України винесло постанову «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких пунктів нормативних документів правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України» №13. Даною постановою затверджено дві форми довідок: - про середню заробітну плату (дохід) (для призначення допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю); - про середню заробітну плату (дохід) (для розрахунку страхових виплат).

У довідці про середню заробітну плату (дохід) (для розрахунку страхових виплат) для розрахунку береться кількість календарних днів (без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин: тимчасова непрацездатність, відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком) в розрахунковому періоді.

Зазначеною постановою Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України роз'яснив , що для призначення допомоги з тимчасової втрати працездатності середньоденна зарплата розраховується за формулою:

ЗП середньоденна = ЗП відпр. : Д відпр., (де ЗП відпр. - заробітна плата, нарахована за відпрацьований час та з якої були сплачені страхові внески; Д відпр. - кількість відпрацьованих робочих днів (годин) у розрахунковому періоді).

Для розрахунку інших страхових виплат середньомісячна зарплата розраховується за формулою:

ЗП середньомісячна = ЗП середньоден.* х 30,44 .

При цьому середньоденна зарплата визначається:

ЗП середньоден.* = ЗП періоду : Д календ., (де ЗП періоду - зарплата розрахункового періоду, за який було сплачено внески; Д календ. - кількість календарних днів у розрахунковому періоді (без урахування днів, невідпрацьованих з поважних причин: хвороба, відпустка для догляду за дитиною, відпустка при вагітності та пологах).

Отже, станом на дату подання позивачкою заяви про призначення страхових виплат законодавством чітко встановлено форму довідки про середню заробітну плату, яка має братись до уваги при обчисленні страхових виплат. Проте відповідач використав неправильну довідку про середню заробітну плату, у якій, крім того, для розрахунку бралася кількість відпрацьованих робочих днів (годин) в розрахунковому періоді.

Як свідчать матеріали справи та згідно пояснень сторін, нова довідка ні у позивачки, ні в роботодавця позивачки не була витребувана.

Враховуючи встановлені обставини та вимоги законодавства, чинного на момент звернення позивачки із заявою про перерахунок їй страхової виплати, відповідач протиправно відмовив у такому перерахунку, так як ним порушено механізм призначення страхової виплати, а саме для обрахунку страхової виплати була використана не та форма довідки про середню заробітну плату.

Щодо позовних вимог про визнання незаконною та скасування постанови відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Ковелі Волинської області №709-1 від 20.04.2007 про призначення щомісячних страхових виплат ОСОБА_1, то з огляду на встановлені обставини справи підлягає задоволенню частково в частині призначення громадянці ОСОБА_1 щомісячної грошової суми в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілої в розмірі 641,03 грн. щомісячно і разово за період з 30.03.2007 р. по 31.03.2008 р. в розмірі 41,36 грн., так як окрім даного пункту у ній містяться пункти щодо компенсації втрати частини суми страхової виплати, індексації сум страхових виплат, перерахування розміру щомісячних страхових виплат та оподаткування сум страхових виплат, що не входить до предмету оскарження даного позову.

Верховний Суд України у своїй постанові від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15 зазначив, що у випадку задоволення позову, рішення суду має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії, чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду.

Враховуючи механізм захисту права та його відновлення, порушеного суб'єктом владних повноважень, керуючись повноваженнями, наданими частиною другою статті 9, частиною другою статті 245 КАС України суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов'язати Ковельське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області вирішити питання щодо перерахунку та виплати щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідача провести призначення та перерахунок страхових виплат з розрахунку календарних днів, прийнявши в розрахунок цих виплат середню заробітну плату за період червень-листопад 2005 року в сумі 2891-12 гривень та виплатити недоплату з 30.03.2007 по теперішній час з компенсацією втрати частини суми у зв'язку із порушенням строків виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством є передчасною та не підлягає задоволенню.

Заробітна плата підлягає коригуванню в зв'язку з тим, що у разі коли на дату встановлення МСЕК ступеня втрати працездатності минуло більше року з дня настання страхового випадку, середня заробітна плата обчислюється виходячи із розміру заробітної плати перед настанням нещасного випадку з урахуванням її коригування (пункт 12 Порядку №1266).

Так як перерахунок та виплата щомісячних страхових виплат у зв'язку з втратою професійної працездатності є виключними повноваженнями відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, тому суд не вправі самостійно проводити розрахунки таких страхових виплат.

Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» у статті 3 вказано, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Також дане питання врегульоване Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати» і в пункті 4 даної Постанови також зазначено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Отже для визначення розміру компенсації необхідно встановити суму нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць, а саме вирішити питання щодо перерахунку та виплати щомісячних страхових виплат ОСОБА_1. Тому вказана вимога є передчасною.

Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії щодо неправильного обчислення ОСОБА_1 середньої заробітної плати для призначення страхової виплати.

Визнати протиправною та скасувати постанову відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Ковелі Волинської області №709-1 від 20.04.2007 про призначення страхової виплати ОСОБА_1 в частині призначення громадянці ОСОБА_1 щомісячної грошової суми в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілої в розмірі 641,03 грн. щомісячно і разово за період з 30.03.2007 р. по 31.03.2008 р. в розмірі 41,36 грн.

Зобов'язати Ковельське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області вирішити питання щодо перерахунку та виплати щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ф. А. Волдінер

Повний текст судового рішення складено 23.01.2019 року.