Справа № 540/2231/18
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/2231/18

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Гомельчука С.В.,

при секретарі: Воронцовій К.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Якуби С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області, Атестаційної комісії № 1 Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3.) звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Херсонській області (далі - відповідач-1, ГУ НП) та Атестаційної комісії №1 Головного управління Національної поліції в Херсонській області (далі - відповідач-2) в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить:

-визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП від 09.02.2017 року №194 "Про проведення атестування поліцейських" в частині призначення проведення атестування ОСОБА_3 для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність;

-визнати протиправним та скасувати рішення атестаційної комісії №1 ГУ НП від 17.03.2017 року в частині висновку відносно ОСОБА_3 про невідповідність займаній посаді та звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність;

-визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП від 05.04.2017 року №90 о/с в частині звільнення ОСОБА_3 зі служби в поліції за ст.77 ч.1 п.5 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність);

-поновити ОСОБА_3 на службі в поліції на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Дніпровського відділення поліції Херсонського відділу поліції ГУ НП;

-стягнути з ГУ НП на користь ОСОБА_3 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ст.12 Закону України "Про професійний розвиток працівників" визначено категорії працівників, які не підлягають атестації. Так, зокрема, згідно частини першої цієї статті не підлягають атестації працівники, які не відпрацювали на відповідній посаді менше одного року. Зазначено, що позивача призначено на посаду оперуповноваженого Дніпровського відділення поліції Херсонського відділу поліції ГУ НП 05.12.2016 року, а тому він не може брати участь у проходженні атестації за цією посадою раніше 05.12.2017 року. Проте, атестування позивача призначено у лютому 2017 року та проведено у березні 2017 року, тобто до спливу річного строку. Крім того, у відповідача-1 були відсутні підстави для призначення атестації, визначенні ч.2 ст.57 Закону України "Про Національну поліцію". Атестаційною комісією не було взято до уваги, що документи, які були зазначені в протоколі атестаційної комісії, не містили негативних висновків відносно позивача. Декларація про доходи, послужний список, інформаційна довідка містить загальну інформацію про позивача. В довідці щодо Закону України "Про очищення влади" зазначено, що обмеження за цим законом на позивача не розповсюджуються. За таких обставин вважає, що спірні накази необхідно скасувати, поновити позивача на посаді та стягнути грошові кошти за час вимушеного прогулу.

Ухвалою суду від 20.04.2017 року провадження у справі було відкрито суддею Войтовичем І.І. Постановою від 01.06.2017 року, яка залишена в силі ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2017 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено. Постановою Верховного Суду від 19.09.2018 року вказані постанова та ухвала скасовані, а справу направлено на новий судовий розгляд до Херсонського окружного адміністративного суду. Ухвалою суду від 01.11.2018 року справу прийнято до провадження суддею Гомельчуком С.В., призначено підготовче засідання на 29.11.2018 року та в подальшому розгляд справи відкладено для надання додаткових доказів. Підготовче провадження по справі закрито 11.12.2018 року та призначено розгляд справи по суті на 15.01.2019 року.

В призначений час сторони в судове засідання з'явилися. Представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позові та просив їх задовольнити. Представник ГУ НП позовні вимоги не визнав, з підстав, зазначених у відзиві, пояснивши, що призначення атестування позивача та його проведення було здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому начальником ГУ НП в Херсонській області в межах повноважень виданий наказ про звільнення позивача. Просив в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача-2 в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового засідання.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши норми діючого законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Судом встановлено, що з 2009 по 2015 роки ОСОБА_3 проходив службу в органах внутрішніх справ України, а з 07.11.2015 року по 05.04.2017 року - в Головному управлінні Національної поліції в Херсонській області. На день звільнення перебував на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Дніпровського відділення поліції Херсонського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області.

Наказом Головного управління Національної поліції України в Херсонській області від 05.04.2017 року №90 о/с позивача було звільнено зі служби в поліції за ст.77 ч.1 п.5 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність). Вказаний наказ прийнято на підставі рішення атестаційної комісії від 17.03.2017 року.

Не погоджуючись із процедурою призначення та проведення атестування, видання наказу про звільнення, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Представник позивача в судовому засіданні як на підставу для задоволення позову зазначив, що позивача призначено на посаду оперуповноваженого сектора кримінальної поліції Дніпровського відділення поліції Херсонського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області 05.12.2016 року, а тому останній не підлягає атестації, як такий, що відпрацював на посаді менше одного року.

Суд не погоджується із такими посиланнями представника позивача виходячи з такого.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про професійний розвиток працівників" атестації не підлягають працівники, які відпрацювали на відповідній посаді менше одного року.

Згідно наказу ГУ НП від 07.11.2015 року №2 "Про організаційно-штатні посади", виданого на виконання наказу Національної поліції від 06.11.2015 року №9, був затверджений тимчасовий штат органів і підрозділів ГУ НП в Херсонській області.

07.11.2015 року позивача наказом ГУ НП було призначено на посаду оперуповноваженого Херсонського відділу ГУ НП в Херсонській області.

Наказом ГУ НП від 07.09.2016 року №162о/с ОСОБА_3 звільнено зі служби в поліції за ст.77 ч.1 п.5 Закону №580 (через службову невідповідність). Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 18.11.2016 року, яку залишено без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.02.2017 року у справі №821/1465/16 позивача поновлено на посаді оперуповноваженого. Фактично позивач біля двох місяців не працював і перебував у вимушеному прогулі. Проте, період вимушеного прогулу, на думку суду, не може негативно вплинути на професійні навички та досягнення позивача, оскільки згідно послужного списку (особистий №215957) ОСОБА_3 досить тривалий час працював на посадах оперуповноваженого карного розшуку з 16.06.2013 року по 03.12.2014 року.

Наказом відповідача-1 від 03.10.2016 року №1016 "Про організаційно-штатні посади", виданого на виконання наказу Національної поліції від 30.09.2016 року №958, скорочені всі та затверджені нові штатні посади в Головному управлінні Національної поліції в Херсонській області

Наказом ГУ НП від 05.12.2016 року позивача призначено на посаду оперуповноваженого сектора кримінальної поліції Дніпровського відділення поліції Херсонського відділу поліції ГУ НП в Херсонській області, звільнивши його з посади оперуповноваженого того ж відділу.

Статтею 59 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Пунктом 4 частини 1 статті 2 Закону України "Про державну службу" надане визначення посади державної служби, відповідно до якого це визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу з установленим відповідно до законодавства посадовими обов'язками у межах повноважень, визначених частиною першою статті 1 цього Закону.

З аналізу вищенаведених норм слідує, що посада поліцейського - це визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця органу поліції з установленими відповідно до законодавства посадовими обов'язками у межах повноважень, визначених Розділом IV Закону України "Про Національну поліцію".

Згідно ст.5 Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність" оперативно-розшукова діяльність здійснюється оперативними підрозділами Національної поліції - підрозділами кримінальної та спеціальної поліції.

Відповідно довідки УКЗ ГУ НП в Херсонській області від 11.05.2017 року всі посади оперуповноважених в штатах Головного управління Національної поліції в Херсонській області відносяться до служби кримінальної поліції.

За таких обставин, суд вважає, що 05.12.2017 року фактично відбулась реорганізація штатів ГУ НП в Херсонській області з тимчасових штатів в постійні, при цьому посадові обов'язки та повноваження для посад, на яких працював позивач залишилися незмінними, тобто посада оперуповноваженого Херсонського відділу ГУ НП в Херсонській області повністю відповідає посаді оперуповноваженого сектора кримінальної поліції Дніпровського відділення поліції Херсонського відділу поліції ГУ НП в Херсонській області.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що на момент призначення та проведення атестації, позивач перебував на посаді більше одного року, а тому порушення статті 12 Закону України "Про професійний розвиток працівників" у даному випадку допущено не було.

Щодо посилань позивача на те, що при призначенні атестування були відсутні підстави для його призначення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 57 Закону України "Про Національну поліцію" атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри. Згідно ч.2 ст. 57 Закону визначено підстави для проведення атестування поліцейських, в тому числі, для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Херсонській області №194 від 09.02.2017 року прийнято рішення про проведення атестування поліцейських. Пунктом 1.2 даного наказу призначено проведення атестування оперуповноваженого сектора кримінальної поліції Дніпровського ВП ХВП ГУ НП лейтенанта поліції ОСОБА_3 для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами адміністративної справи, що підставою для призначення атестування щодо позивача слугував рапорт начальника Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області про неналежне виконання службових обов'язків та неналежну службову дисципліну. Зокрема, в рапорті зазначено, що ОСОБА_3 «В службовій діяльності допускає зриви. В роботі показує недостатню інтенсивність, не приділяє належну увагу і енергію цій роботі. Доручення виконує несвоєчасно, потребує постійного контролю. Рішення приймає, як правило, за допомогою керівництва… Позитивні результати в роботі практично відсутні». Крім того, в рапорті зазначено що на позивача двічі було складено протоколи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи

іншого сп'яніння). Не зважаючи на те, що в подальшому рішеннями суду справи по ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_3 були закриті (в тому числі за спливом строку накладення адміністративного стягнення), на думку суду, цей факт повинен бути врахований в службовій кар'єрі працівника поліції.

Таким чином, суд вважає, що наведене вище спростовує твердження позивача про відсутність підстав визначених ч.2 ст.57 Закону України "Про Національну поліцію" для призначення керівником органу поліції атестування.

Щодо тверджень представника позивача про те, що при проведенні атестування позивача була порушена процедура та відповідно висновки, які зроблені відносно позивача є необ'єктивними, суд зазначає наступне.

Інструкція про проведення атестування поліцейських, затверджена наказом МВС України від 17.11.2016 № 1465 (далі - Інструкція), визначає порядок його проведення, повноваження комісії та рішення, які приймаються за її результатами.

Пунктом 16 розділу IV Інструкції передбачено, що атестаційні комісії при прийнятті рішень у відношенні поліцейського повинні враховувати такі критерії:

-повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій);

-показники службової діяльності;

-рівень теоретичних знань та професійних якостей;

-оцінки з професійної і фізичної підготовки;

-наявність заохочень;

-наявність дисциплінарних стягнень;

-результати тестування;

-результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Суд зауважує, що результати тестування, наявність заохочень (дисциплінарних стягнень) враховуються не в першу чергу, а поряд з повнотою виконання службових обов'язків, показників службової діяльності, рівнем теоретичних знань та професійних якостей.

Вичерпний перелік рішень, які приймаються комісіями, наведений у п. 15 розділу IV Інструкції, в тому числі: займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність (пп. 4 п.15).

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що саме комісії уповноважені вивчати матеріали, зібрані на поліцейського, приймати рішення про проведення з поліцейським співбесіди, вживати відповідні організаційні заходи з цього приводу та за результатами атестування приймати одне з рішень, наведених у п. 15. розділу IV Інструкції.

Суд зазначає, що атестаційні комісії є колегіальним органом, що створені керівником поліції для надання допомоги у проведенні незалежного та незаангажованого визначення відповідності посадам поліцейських, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду переміщенні на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, як це передбачено частинами 1 та 2 ст. 57 Закону України №580/VIII.

Свої рішення атестаційні комісії, як це передбачено п. 18 розділу IV Інструкції, приймають більшістю голосів присутніх на засіданні членів атестаційної комісії, з певного свободою розсуду, коли обирається з декількох юридично допустимих рішень, визначених у п. 15 розділу IV Інструкції, те, яке комісія вважає вірним за цих обставин, що в свою чергу свідчить про наявність в атестаційної комісії дискреційних повноважень при прийнятті рішень за результатами атестування поліцейських на підставі всебічного розгляду зібраних матеріалів на особу та проведення з ним співбесіди.

Згідно з положеннями Інструкції атестування поліцейських проводилось у два етапи: 1- тестування; 2 - співбесіда.

Після проведення тестування позивача на підставі п. 12 розділу IV Інструкції за рішенням атестаційної комісії було запрошено на співбесіду, яка проводилася 17.03.2017 року. Рішення про проведення співбесіди з ОСОБА_3 у відповідності до п. 20 розділу IV Інструкції оформлене протоколом.

Під час проведення співбесіди на виконання вимог п. 16 розділу IV Інструкції з метою повноти виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій) та дослідження показників його службової діяльності атестаційною комісією надана оцінка змісту атестаційного листа, у зв'язку з чим ставилися запитання для з'ясування повноти виконання позивачем службових обов'язків та результатів його роботи. Також, комісією ставилися запитання, що стосувалися рівня теоретичних знань та професійних якостей позивача, як поліцейського.

Відповідно до п.12 розділу IV Інструкції за рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією.

Під час проведення співбесід атестаційні комісії ставлять питання, які стосуються готовності діяти професійно грамотно, чітко, з високою працездатністю у будь-яких складних умовах, виконувати в короткий строк службові завдання служби, а також готовності говорити правду, бути відвертим, благонадійним, готовим прийняти нові цінності та принципи роботи нової поліції, оскільки діяльність поліції характеризується стресовим характером, що призводить до надмірних навантажень і перевантажень нервової системи, що в свою чергу позначається на ефективності службової діяльності.

Крім того, при співбесіді досліджувалися також довідки, що були надані у розпорядження атестаційної комісії, які мали додаткову інформацію стосовно проходження позивача служби в міліції.

Результати тестування, проведеного атестаційною комісією №1 ГУ НП, як це передбачено п. 20 розділу IV Інструкції, були оформлені протоколом від 17.03.2017 року.

Зі змісту цього проколу вбачається, що атестаційною комісією прийнято рішення одноголосно (за - 7, проти - 0) про те, що ОСОБА_3 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, що в свою чергу відповідає пп. 4. п. 15 розділу IV Інструкції.

Зазначене свідчить про те, що при проведенні атестування ОСОБА_3 комісією були всебічно досліджені всі зібрані на нього документи: атестаційний лист, декларація про доходи, послужний список (форми №1), інформаційна довідка, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади", інформація з відкритих джерел та результати тестувань, що спростовує твердження позивача про неврахування вказаних документів під час проведення атестування.

Мотивами прийняття такого рішення, що зазначаються членами комісії на підставі п. 3 розділу ІІІ Інструкції, стало наступне: "критично низький рівень теоретичної підготовки, відсутність бажання та розуміння вимог служби в поліції, відсутність мотивації до плідної та ефективної роботи, інфантильність, низький рівень загальних знань, не щирий".

Отже, атестаційна комісія зробила негативний висновок стосовно особи позивача на підставі всебічного розгляду всіх наявних у комісії матеріалів та на підставі аналізу наданих особою відповідей, у зв'язку з чим і прийняла в межах наданих їй повноважень рішення, яке відповідає положенням п. 15 розділу IV Інструкції.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що атестування та співбесіда позивача були проведені у межах наданих атестаційним комісіям повноважень та у спосіб, який передбачений чинним законодавством.

Оскільки суд дійшов висновку про правомірність призначення та проведення атестування ОСОБА_3, то відповідно рішення атестаційної комісії №1 Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 17.03.2017 року в частині висновку відносно ОСОБА_3 про невідповідність займаній посаді та звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, а також наказ Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 05.04.2017 року №90 о/с в частині звільнення ОСОБА_3 зі служби в поліції за ст.77 ч.1 п.5 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність) прийняті правомірно та не підлягають скасуванню.

Вимогами ч.2 ст.19 КАС України передбачено обов'язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст.2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (ч.ч.1, 2 КАС України).

Згідно ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України).

Головним управлінням Національної поліції в Херсонській області належними, допустимим, достовірними та достатніми доказами доведено правомірність прийнятих рішень, тому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 слід відмовити.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.2, 9, 73-78, 90, 242-246 КАС України, суд

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) до Головного управління Національної поліції в Херсонській області (, вул. Лютеранська, 4 м. Херсон, 73003), Атестаційної комісія № 1 Головного управління Національної поліції в Херсонській області (вул. Лютеранська, 4 м. Херсон, 73003) відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 23 січня 2019 р.

Суддя Гомельчук С.В.

кат. 106030000