Справа № 812/1087/18
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2019-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

28 січня 2019 року СєвєродонецькСправа № 812/1087/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Борзаниця С.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю та накладення на керівника штрафу по справі за позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області про визнання дій незаконними, скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії ,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 02.08.2018 у справі № 812/1087/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області про визнання дій незаконними, скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення (розпорядження) управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області від 18 січня 2018 року № 56 про скасування дії довідки про взяття на облік ВПО ОСОБА_1 НОМЕР_3 від 12.01.2018. Зобов'язано Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної адміністрації Луганської області (93650, вул. Центральна, буд. 52, смт. Станиця-Луганська, Луганської області, ) поновити в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб запис відносно ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2, місце реєстрації: АДРЕСА_1) з моменту взяття на облік внутрішньо переміщеною особою, тобто з 12 січня 2018 року. Визнано протиправним та скасовано рішення Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області від 23 лютого 2018 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні допомоги при народженні дитини. Зобов'язано Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної адміністрації Луганської області (93650, вул. Центральна, буд. 52, смт. Станиця-Луганська, Луганської області, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2, місце реєстрації: АДРЕСА_1) про призначення допомоги при народженні дитини № 73 від 12 січня 2018 року. .

25.01.2019 від позивача до суду надійшла заява про встановлення Управлінню соціального захисту населення Станично- Луганської районної державної адміністрації Луганської області строку для подачі звіту про виконання судового рішення у справі № 812/1087/18 та накладення на начальника Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області штрафу у сумі 35240 грн, половину з яких (17620 грн) стягнути на користь ОСОБА_1, іншу половину (17620 грн) - до Державного бюджету України.

Заява обґрунтована тим, що в грудні 2018 року рішення суду було виконане частково, а саме: поновлено довідку ВПО ОСОБА_1 та ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, сплачено заборгованість по допомозі з 01.01.2018 по 31.12.2018 у сумі 10320 грн. Одноразова допомога у сумі 10320 грн. та заборгованість з 13.01.2017 по 31.12.2017 у сумі 9804 грн. не сплачені. Загальна сума заборгованості складає 20 124 грн.

Розглянувши заяву позивача, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення заяви про встановлення строку для подачі звіту та накладення штрафу з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Норми частини першої статті 382 КАС України кореспондують з положеннями частини шостої статті 246, пункту 4 частини першої статті 322 названого Кодексу, згідно з якими у резолютивній частині рішення суду першої інстанції зазначається, відповідно, встановлений судом порядок та строк виконання рішення, встановлений судом строк для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Згідно зі статтею 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Суб'єктами, на яких поширюється обов'язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження". Судовий контроль у формі зобов'язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про огляд практики застосування адміністративними судами статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України" від 13.03.2017 № 3, зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання постанови, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов'язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за невиконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може лише під час прийняття постанови у справі.

Пленум Вищого адміністративного суду України також наголосив, що наведене є правом, а не обов'язком суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов'язати суб'єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої інстанції може під час прийняття рішення у справі. Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов'язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту із накладенням штрафу.

Отже, у разі звернення позивача із заявою про зобов'язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення після прийняття рішення у справі суд ухвалою відмовляє у задоволенні такої заяви.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного суду від 10 грудня 2018 року у справі №807/2358/15 (адміністративне провадження №К/9901/45276/18).

Суд також зазначає, що питання щодо встановлення судового контролю по справі № 1240/2722/18 вирішувалося при постановленні рішення від 11.10.2018, в якому суд відмовив у задоволенні вимоги про зобов'язання відповідача подати звіт щодо виконання судового рішення.

Щодо посилання позивача на норми статті 373 КАС України суд зазначає таке.

Відповідно до частини шостої статті 373 КАС України за заявою особи, на користь якої ухвалено рішення, суд з метою забезпечення виконання рішення суду може вжити заходів, передбачених статтею 151 цього Кодексу.

Частиною першою статті 151 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Разом з тим, можливість вжиття заходів, передбачених статтею 151 КАС України, регламентовано положеннями статті 373 КАС України, а питання встановлення судового контролю визначено статтею 382 КАС України, що не є тотожними поняттями, і вирішується в різний процесуальний спосіб.

В прохальній частині позивач просить встановити саме судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання подати до суду звіт про виконання рішення.

З огляду на викладене, зважаючи, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень можливе лише під час прийняття такого рішення, та враховуючи, що встановлення зазначеного зобов'язання є правом суду, а не його обов'язком, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю в порядку статті 382 КАС України та накладення на керівника штрафу по справі № 812/1087/18.

Крім того, частиною другою статті 382 КАС України чітко визначено, що встановлення нового строку подання звіту та накладення на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, половина суми якого стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України, можливо лише при попередньому встановленні судового контролю при ухваленні рішення.

Однак за матеріалами даної адміністративної справи такі обставини відсутні, що виключає наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1.

Керуючись статтями 246, 248, 256, 382 Кодексу адміністративного судочинства, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю та накладення на керівника штрафу по справі за позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області про визнання дій незаконними, скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.В. Борзаниця