Справа № 140/2126/18
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2126/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ковальчука В.Д.,

при секретарі судового засідання Ткачук І.І.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Решетника О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення та вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3, позивач) звернувся в суд з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі - ГУ ДФС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 08.10.2018 №, №, №, рішення від 08.10.2018 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, вимоги від 08.10.2018 №Ф- про сплату боргу (недоїмки).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач виніс оскаржувані рішення на підставі акта від 12.09.2018 року № 13873/03-20-13-07/ "Про результати документальної планової виїзної перевірки СПД ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, виконання вимог іншого законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року".

Позивач вважає, що контролюючим органом в зазначеному акті перевірки зроблено хибний висновок про встановлені порушення та заниження податку з доходів фізичних осіб на загальну суму 211246,04 грн., а саме за 2016 рік в сумі 10500,17 грн. та за 2017 рік в сумі 200745,87 грн., та як наслідок заниження за 2016-2017 роки військового збору в загальній сумі 17603,83 грн. та єдиного соціального внеску в загальній сумі 100625,31 грн., а також заниження податку на додану вартість в загальній сумі 31974,00 грн. за вказаний період.

На підставі зазначеного висновку ата перевірки прийняті відповідачем оскаржувані рішення про донарахування позивачу грошових зобов'язань, з якими позивач не погоджується та вважає їх протиправними з підстав підтвердження ним первинними бухгалтерськими документами понесених валових витрат, що пов'язані з його господарською діяльністю, а саме на придбання товарів, утримання основних засобів подвійного призначення. Позивач вважає, що правомірно включив до складу валових витрат витрати на придбання скринь морозильних, планшету, ваговимірювального обладнання, бензину в кількості 1400 літрів та придбання запчастин, мастил до вантажних автомобілів, а також проведення поточного їх ремонту. З наведених підстав вважає, що правомірно визначив свій чистий оподатковуваний дохід за 2016-1017 роки та включив суми ПДВ до складу податкового кредиту, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 08.10.2018 №, №, №, рішення від 08.10.2018 № про застосування штрафних санкцій та вимога від 08.10.2018 №Ф- про сплату боргу (недоїмки) є протиправними та підлягають скасуванню.

У відзиві на позовну заяву від 28.11.2018 року вх. №15597/18 (а.с.80-83, том 1) представник відповідача не погоджується з даним позовом та вважає його безпідставним. На думку представника відповідача ФОП ОСОБА_3 включено до складу валових витрат витрати, які не відповідають вимогам п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України (далі - ПК України), зокрема витрат на утримання основних засобів подвійного призначення (вантажні автомобілі, запчастини, бензин), які не можуть включатися до витрат підприємця, що передбачено пп.177.4.5 п.177.4 ст.177 ПК України. Також зазначає, що позивачем за 2016-2017 роки до складу валових витрат були також включені витрати на придбання товарів, які не були реалізовані в звітному періоді і за участю яких в звітному періоді не було отримано доходу, а також які не пов'язані з провадженням господарської діяльності платника податків. Відтак, вважає, що контролюючим органом правомірно встановлено заниження позивачем чистого оподатковуваного доходу за 2016 рік на суму 58334,26 грн. та за 2017 рік на суму 1115254,82 грн. Крім того, перевіркою було встановлено, що підприємцем було використано не в господарській діяльності товарно-матеріальні цінності в загальній сумі 48148,68 грн. без ПДВ, а також придбаний бензин в кількості 4284,29 літрів на загальну суму з ПДВ 91543,47 грн., а тому занижено податкове зобов'язання за 2016-2017 роки на загальну суму ПДВ 31974,00 грн. Враховуючи вищенаведене, представник відповідача вважає, що нарахування грошових зобов'язань в оскаржуваних рішеннях здійснені ГУ ДФС у Волинській області правомірно, а тому просить в задоволенні позову відмовити повністю.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представники відповідача в судовому засідання проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що адміністративний позов до задоволення не підлягає, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що посадовими особами ГУ ДФС у Волинській області в період з 15.08.2018 року по 29.08.2018 року (продовжено термін проведення перевірки з 30.08.2018 року по 05.09.2018 року) проведено документальну планову виїзну перевірку СПД ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, виконання вимог іншого законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, за результатами якої складено акт від 12.09.2018 року № 13873/03-20-13-07/ (а.с.22-47, том 1).

Як слідує з цього акта перевірки, за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року підприємець здійснював наступну підприємницьку діяльність: вантажний автомобільний транспорт, КВЕД:49.41.; діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування, КВЕД:56.10.; надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, КВЕД:68.20.; роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, КВЕД:47.11.

Основним видом економічної діяльності позивача є: вантажний автомобільний транспорт 49.41, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.71, том 1).

В періоді, що перевірявся, підприємець здійснював діяльність на загальній системі оподаткування, шляхом сплати нарахованих авансових платежів по податку з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності.

Згідно інформації, наявної в базах даних ГУ ДФС у Волинській області та документів, які були надані для певірки підприємцем, в приватній власності та користуванні ОСОБА_3 є рухоме майно, а саме: 13 вантажних автомобілів, 13 причіпів та напівпричіпів, 2 легкових автомобіля.

Роздрібна торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами протягом 2016-2017 років здійснювалась у місцях торгівлі за такими адресами: АДРЕСА_1, кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1»; АДРЕСА_2.

Перевіркою встановлено, крім іншого, порушення ФОП ОСОБА_3: п.п.44.1 ст.44, п.179.9 ст.179 ПК України та п.6 ст.128 Господарського Кодексу України щодо неналежного обліку доходів і витрат; п.177.2, п.176.1. "а" ст.176, п.п.177.4.1, п.п.177.4.4 п.177.4 ст.177 ПК (із змінами та доповненнями) (чинного у 2016 році) та п.177.2, п.п.177.4.5, п.п.177.4.6. п.177.4 п.176.1 "а" ст.176 ст.177 ПК України, внаслідок чого занижено податок з доходів фізичних осіб на загальну суму 211246,04 грн., а саме: за 2016 рік в сумі 10500,17 грн. та за 2017 рік в сумі 200745,87 грн., що призвело до перекручення даних декларацій про майновий стан та доходи за 2016-2017 роки; п.п.1.2, п.п.1.6 п.16 прим. 1 підрозд. 10 розд. XX ПК щодо заниження об'єкта оподаткування військовим збором, в результаті чого занижено суму збору, що підлягає сплаті до бюджету з доходів, отриманих від провадження підприємницької діяльності за результатами 2016-2017 років в загальній сумі 17603,83 грн., в тому числі: за 2016 рік в сумі 875,01 грн., за 2017 рік в сумі 16728,82 грн.; п.189.1 ст.189, п.п. "г" п.198.5 ст.198 ПК України щодо заниження податкового зобов'язання за 2016-2017 роки на загальну суму ПДВ 31974 грн., обсяг постачання 159871 грн. по придбаних товарах, які були включені до податкового кредиту та не були використані в господарській діяльності, та п.198.1 ст.198, с.198.6, п.201.1, п.201.2, п.201.10 ст.201 ПК України, щодо завищення податкового кредиту в частині придбання товарів з метою їх подальшого використання в межах господарської діяльності платника податків за 2016-2017 роки; п.198.3,п.198.6 ст.198, п.201.1, 201.10 ст.201 ПК України, a саме: ФОП ОСОБА_3 зайво включено до складу податкового кредиту в 2016-2017 роках податок на додану вартість в сумі 31974,00 грн., а саме: 2016 рік -14251,00 грн., 2017 рік - 17723,00 грн.; п.200.1, п.200.2 ст.200 ПК України - підприємцем занижено суму ПДВ, яка підлягає сплаті до бюджету у строки, встановлені законом для місячного податкового періоду: за 2016-2017 роки на суму 31974,00 грн., а саме: 2016 рік - 14251,00 грн., 2017 рік - 17723,00 грн.; п.1 ч.2 ст.6, п.2 ч.1 ст.7, ч.5 ст.8, ч.2 ст.9 "Порядок обчислення і сплати єдиного внеску" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне страхування" та пп.3 п.5 розділу IV "Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", затвердженої наказом Мінфіну України №449 від 20.04.2015 року, щодо повноти нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, внаслідок заниження бази нарахування єдиного внеску за 2016-2017 року, у зв'язку з чим донараховано єдиний соціальний внесок за період 2016 року у розмірі 22% відповідно до п.5 ст.8 цього Закону від суми чистого оподаткованого доходу, який сплачують платники з суми заниженої бази оподаткування єдиним внеском в загальній сумі 12833,43 грн., та за період 2017 року у розмірі 22% відповідно до п.5 ст.8 цього Закону від суми чистого оподаткованого доходу, який сплачують платники з суми заниженої бази оподаткування єдиним внеском в загальній сумі 87791,88 грн.

За результатом проведеної перевірки, на підставі акта перевірки від 12.09.2018 року № 13873/03-20-13-07/ ГУ ДФС у Волинській області було прийнято податкові повідомлення-рішення від 08.10.2018 №, №, №, рішення від 08.10.2018 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, вимоги від 08.10.2018 №Ф- про сплату боргу (недоїмки) (а.с.17-21, том 1).

Податковим повідомленням-рішення від 08.10.2018 року № збільшено позивачу суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування за податковими зобов'язаннями на 211246,04 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 52811,51 грн. (а.с.19, том 1).

Відповідно до податкового повідомлення-рішення від 08.10.2018 року № контролюючий орган збільшив ФОП ОСОБА_3 суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за податковими зобов'язаннями на 31974,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 7993,50 грн. (а.с.18, том 1).

Податковим повідомленням-рішення від 08.10.2018 року № збільшено позивачу суму грошового зобов'язання за платежем військовий збір за податковими зобов'язаннями на 17603,83 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 4400,96 грн. (а.с.17, том 1).

Крім того, відповідачем прийнято рішення від 08.10.2018 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким застосовано до позивача штрафні санкції в сумі 11345,87 грн. (а.с.20, том 1).

Також ГУ ДФС у Волинській області винесло вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 08.10.2018 року №Ф-, відповідно до якої контролюючий орган вимагає сплатити суму недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 100625,31 грн. (а.с.21, том 1).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

З акта перевірки слідує, що при визначенні чистого оподатковуваного доходу ФОП ОСОБА_3 включено до валових витрат витрати, які не відповідають вимогам пункту 177.4 статті 177 ПК України та не пов'язані з господарською діяльністю позивача, а також включено суми податку на додану вартість до складу податкового кредиту з вартості товарів, які не були використані в господарській діяльності.

Порядок оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю регулюється статтею 177 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.177.1 ст.177 ПК України доходи фізичних осіб-підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Пунктом 177.2 ст.177 ПК України встановлено, що об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг) (п.177.3 ст.177 ПК України).

Відповідно до п.177.4 ст.177 ПК України 177.4. до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать:

177.4.1. витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат;

177.4.2. витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

обов'язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов'язкове страхування життя або здоров'я працівників у випадках, передбачених законодавством;

177.4.3. суми податків, зборів, які пов'язані з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на майно); суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, які пов'язані з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця;

177.4.4. інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов'язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв'язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Таким чином, за приписами ПК України підставами для віднесення до складу витрат сум витрат, понесених на придбання товарів (робіт, послуг), є сукупність таких умов, як реальне (фактичне) придбання товарів (робіт, послуг), використання придбаних товарів (робіт, послуг) у власній господарській діяльності, а також документальне підтвердження понесених витрат.

Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_3 до складу валових витрат за 2016 рік включено витрати на придбання товарів, які не були реалізовані в звітному періоді і за участю яких в звітному періоді не було отримано дохід на суму 58334,26 грн., а саме:

ФОП ОСОБА_3 в ПрАТ "Нова лінія", ІПН 16, згідно товарного чеку №KНК/NLC-03 12564 від 15.06.2016 року, на суму 6649,17 грн., ПДВ 1329,83 грн. було придбано: скриню морозильну, розрахунки проведені у готівковій формі;

ФОП ОСОБА_3 в ТзОВ "Ентерпрайз", ІПН 86, згідно видаткової накладної №Е-1195 від 15.06.2016 року, на суму 7199,90 грн., ПДВ 1439,98 грн. було придбано: планшет Samsung Galaxy Tab3Lite ТТ16 Spreadtrum T-Shark, ваговимірювальне устаткування CAS SW-10 - 2 шт;

ФОП ОСОБА_3 в ТОВ фірма «Журавлина», , в 2016 році у відповідності до видаткових накладних (наведених в додатку до акту), було закуплено бензин в кількості 2649,29 літрів на загальну суму 44485,19 грн., ПДВ в сумі 8897,57 грн.

У зв'язку з цим, як встановлено відповідачем, на порушення п.177.2, п.п.177.4.1, п.п.177.4.4 п.177.4 ст.177 ПК України, ФОП ОСОБА_3 завищено валові витрати за 2016 рік на суму 58334,26 грн., внаслідок включення до складу валових витрат витрати, що не пов'язані з провадженням господарської діяльності платника та з отриманням доходів.

Крім того, як зазначено в акті перевірки, ФОП ОСОБА_3 до складу валових витрат витрат за 2017 рік були віднесені фактично понесені витрати на придбання товарів, які не були реалізовані в звітному періоді і за участю яких в звітному періоді не було отримано дохід на суму 33646,34 грн., а саме ФОП ОСОБА_3 в ПрАТ "Нова лінія", ІПН 16, згідно товарного чеку №KНК/NLC-0247979 від 13.05.2017 року, на суму 8665,80 грн., ПДВ 1733,16 грн., було придбано скриню морозильну, розрахунки проведені у готівковій формі. Також позивачем у 2017 році в ТОВ фірма "Журавлина», , у відповідності до видаткових накладних (наведених в додатку до акту) було закуплено бензин в кількості 1400 літрів на загальну суму 24980,54 грн., ПДВ в сумі 4996,17 грн.

На підтвердження використання в господарській діяльності даних товарів позивач надав інвентарні карточки №№032, 033, 45 обліку основних засобів (а.с.72-74), вказавши використання скринь морозильних в графі «Цех, відділ, дільниця, лінія» магазин, маркет, кафе, а планшету Samsung Galaxy безпосередньо підприємцем ОСОБА_3 Однак з наведених інвентарних карточок неможливо встановити на якій саме господарській одиниці використовує дані морозильні скрині позивач. При цьому, як зазначено в акті перевірки та підтверджено представником позивача у судовому засіданні, ФОП ОСОБА_3 з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року фактично здійснював торгівлю алкогольними та тютюновими виробами, а доказів придбання харчових продуктів, які підлягають заморожуванню та використовуються у господарській діяльності із застосуванням придбаних морозильних скринь позивачем суду не надано. Також не надано позивачем доказів використання та з якою метою використовую в господарській діяльності планшет Samsung Galaxy. Крім того, суд зауважує, що позивачем у інвентарній карточці №033 обліку основних засобів вказано початкову вартість згаданого планшету 2330 грн., однак відповідно до п.п.14.1.138 ПК України (в редакції, чинній на час придбання планшета - 15.06.2016 року) до основних засобів відносяться матеріальні активи, вартість яких перевищує 6000,00 грн., а тому такий планшет не відноситься до основних засобів.

Відповідно до п.п.14.1.138 ПК України основні засоби - матеріальні активи, у тому числі запаси корисних копалин наданих у користування ділянок надр (крім вартості землі, незавершених капітальних інвестицій, автомобільних доріг загального користування, бібліотечних і архівних фондів, матеріальних активів, вартість яких не перевищує 6000 гривень, невиробничих основних засобів і нематеріальних активів), що призначаються платником податку для використання у господарській діяльності платника податку, вартість яких перевищує 6000 гривень і поступово зменшується у зв'язку з фізичним або моральним зносом та очікуваний строк корисного використання (експлуатації) яких з дати введення в експлуатацію становить понад один рік (або операційний цикл, якщо він довший за рік).

Також суд вважає непідтвердженим факт використання позивачем в господарській діяльності закупленного в 2016 році бензину в кількості 2649,29 літрів на загальну суму 44485,19 грн., ПДВ в сумі 8897,57 грн., та закупленного в 2017 році в кількості 1400 літрів на загальну суму 24980,54 грн., ПДВ в сумі 4996,17 грн. Як зазначено в акті перевірки, позивач використовує в господарській діяльності, крім 13 вантажних автомобілів, 2 легкових автомобілі. Однак позивачем ні відповідачу, ні суду не надано документів, що підтверджують ведення підприємцем обліку придбаного бензину та його використання, списання в господарській діяльності. Відтак, позивачем не надано жодного первинного документа, яким може бути підтверджено використання придбаного бензину в господарській діяльності. При цьому суд зауважує, що списання бензину під час використання легкових автомобілів в господарській діяльності може бути підтверджена подорожніми листами, однак останні також не були надані позивачем.

З урахуванням вищенаведеного суд вважає, що позивачем в порушення п.177.2, п.п.177.4.1, п.п.177.4.4 п.177.4 ст.177 ПК України безпідставно включено до валових витрат витрати на придбання згаданих товарів у 2016 році на суму 58334,26 грн. та у 2017 році на суму 33646,34 грн.

Крім того, перевіркою встановлено, що на порушення п.п.177.4.5 п.177.4 ст.177 ПК (в редакції, чинній з 01.01.2017 року) ФОП ОСОБА_3 завищено валові витрати за 2017 рік на суму 33646,34 грн. внаслідок включення до складу валових витрат витрати, що не пов'язані з провадженням господарської діяльності платника.

Відповідно до видаткових накладних на закупку товару (наведених в додатках до акта перевірки) встановлено, що підприємцем в 2017 році були придбані запчастини до вантажних автомобілів, мастила (олива, антифриз тощо), а також проведено поточний ремонт на загальну суму 1081608,48 грн. В ході перевірки встановлено, що ФРП ОСОБА_3 придбавав запасні частини, мастила та здійснював ремонт автомобілів в наступних суб'єктів господарської діяльності:

ТОВ «Волинський автоцентр «КАМАЗ» «Магазин Запчастин» смт.Маневичі, було закуплено запчастини (гайки, болти, шайби, шланги, ремкомплекти, диски, манжети, прокладки, головка, лампи, ремінь, палець, реле, хомут, втулка, вилка, фонар, хрестовина, патрубок, кільце форсунки та інші) на загальну суму 333960,72 грн., в тому числі сума ПДВ 55660,12 грн.;

ПрАТ «Галнафтохім», було закуплено автошин на загальну суму 103540,00 грн., в тому числі сума ПДВ 17256,67 грн.;

ТзОВ «Укравтозапчастини» Ковельська філія ТзОВ «Укравтозапчастини», було закуплено запчастини (накладка, акумулятори, обідна стрічка, шланги, елементи до фільтрів), здійснено ремонт на загальну суму 55649,52 грн., в тому числі сума ПДВ 9274,92 грн.;

ТзОВ «Техноопторг -Трейд», було закуплено шини та здійснено ремонт на загальну суму 43974,01 грн., в тому числі сума ПДВ 7329,00 грн.,

ПП «Трак-Шина-Сервіс», закуплено шин на загальну суму 65300,02 грн., в тому числі сума ПДВ 10883,34 грн.;

ТзОВ «КПП Центр», було закуплено запчастини (насос водяний, підшипники, ціліндри, бризговики, клапани, ремкомплект, фільтри, болти, гайки, модулятори, ліхтарі, габарит, гальмівні колодки, амортизатор, втулка, гільза, термостат, фільтруючі елементи та інші) на загальну суму 222138,24 грн., в тому числі сума ПДВ 37023,04 грн.;

ПП «Шина Стар», закуплено акумулятор на загальну суму 9610,08 грн., в тому числі сума ПДВ 1601,68 грн.;

ТОВ «Макслєр», закуплено шини на загальну суму 18000,00 грн., в тому числі сума ПДВ 3000,00 грн.;

СПД-ФО ОСОБА_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, здіснено шиномонтаж на загальну суму 6888,00 грн., в тому числі сума ПДВ 1148 грн.;

ТзОВ «Продмаст-Р», було закуплено мастила (тосол, олива, солідол, литол, охолоджуююча рідина) на загальну суму 71814,07 грн., в тому числі сума ПДВ 11969,01 грн.,

ТзОВ «Енергетичні мастила-Захід», було закуплено мастила (олива, охолоджуююча рідина та інше) на загальну суму 367055,52 грн., в тому числі сума ПДВ 61175,92 грн.

Відтак, під час перевірки встановлено, що на порушення п.177.2, п.п.177.4.5 п.п.177.4.6 п.177.4 ст.177 ПК України ФОП ОСОБА_3 завищено валові витрати за 2017 рік на суму 1081608,48 грн. внаслідок включення до складу валових витрат витрати на утримання основних засобів подвійного призначення (вантажні автомобілі).

На підтвердження понесених витрат у господарській діяльності позивач надав суду договори про надання транспортних послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом (а.с.48-69, том 1), платіжні доручення на оплату запчастин на ремонт автомобілів, копії звіту про деберні і кредитовані операції по рахунку НОМЕР_3 «ОСОБА_3 ПІДПРИЄМЕЦЬ» з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року, де зафіксовано рух коштів на проплату за придбані запчастини на транспортні засоби, що використовуються в підприємницькій діяльності ФОП ОСОБА_3, додаток до акту «Придбання запчастин, ремонт в 2017 році СПД ОСОБА_3» (а.с.93-235, том 1, а.с.1-27, том 2).

Як визначено підпунктами 177.4.5, 177.4.6 пункту 177.4 статті 177 ПК України не включаються до складу витрат підприємця: витрати, не пов'язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем; витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації; витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених цією статтею; документально не підтверджені витрати.

Зазначені у цій статті підприємці мають право (за власним бажанням) включати до складу витрат, пов'язаних з провадженням їх господарської діяльності, амортизаційні відрахування з відповідним веденням окремого обліку таких витрат. При цьому амортизації підлягають: витрати на придбання основних засобів та нематеріальних активів; витрати на самостійне виготовлення основних засобів.

Не підлягають амортизації та повністю включаються до складу витрат звітного періоду витрати на: проведення ремонту, реконструкції, модернізації та інших видів поліпшення основних засобів; ліквідацію основних засобів (у частині залишкової вартості).

Не підлягають амортизації такі основні засоби подвійного призначення: земельні ділянки; об'єкти житлової нерухомості; легкові та вантажні автомобілі.

Таким чином, наведеними нормами урегульовано порядок оподаткування доходів, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності на загальній системі оподаткування, при цьому види основних засобів подвійного призначення визначені підпунктом 177.4.6 пункту 177.4 статті 177 ПК України - це земельні ділянки; об'єкти житлової нерухомості; легкові та вантажні автомобілі.

Наведена норма є імперативною, тобто такою, що категорично визначає спосіб та межі її застосування, не допускає жодних відхилень від вичерпного переліку прав і обов'язків суб'єкта (прямо вказує правило поведінки); є безальтернативною для сторін, тобто такою, що не встановлює можливості для самостійного визначення обсягу прав та обов'язків в окремих випадках (не передбачає свободи вибору поведінки суб'єкта господарювання).

На переконання суду законодавець відніс, зокрема вантажні автомобілі до основних засобів подвійного призначення з метою урегулювання порядку оподаткування доходів, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності на загальній системі оподаткування, та при цьому спосіб використання цих вантажних автомобілів суб'єктом господарювання (з комерційною метою чи для особистих потреб фізичної особи) не має юридичного значення.

Отже, за результатом аналізу статті 177 ПК України, суд вважає, що позивач, як фізична особа-підприємець, який у 2017 році перебував на загальній системі оподаткування, не має права включати до складу витрат, пов'язаних з провадженням його господарської діяльності, амортизаційні відрахування з вартості вантажних автомобілів та витрат на їх утримання, зокрема витрат на технічне обслуговування, купівлю запчастин і ремонт вантажних автомобілів, у тому числі вантажних сідельних тягачів та напівпричепів, які за своєю конструкцією та обладнанням призначені для перевезення вантажів.

З врахуванням наведеного суд дійшов висновку, що контролюючим органом правомірно встановлено завищення ФОП ОСОБА_3 валових витрат за 2017 рік на суму 1081608,48 грн. внаслідок включення до них витрат на утримання основних засобів подвійного призначення.

Відтак, суд вважає, що відповідачем доведено завищення ФОП ОСОБА_3 валових витрат та заниження суми чистого оподатковуваного доходу за 2016 рік на суму 58334,26 грн. та за 2017 рік на суму 1115254,82 грн., чим порушено п.177.2, п.п.177.4.1, п.п.177.4.4, п.п.177.4.5, п.п.177.4.6. п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України. В результаті цього, на думку суду, відповідачем правомірно встановлено заниження позивачем податку з доходів фізичних осіб на загальну суму 211246,04 грн., а саме: за 2016 рік в сумі 10500,17 грн. та за 2017 рік в сумі 200745,87 грн., а тому ГУ ДФС у Волинській області правомірно виніс податкове повідомлення-рішення від 08.10.2018 №.

З 1 січня 2015 року фізичні особи-підприємці є платниками військового збору з доходів, визначених статтею 163 Податкового кодексу України, в тому числі і з власних доходів, відповідно до пп. 1.2 п. 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України.

Відповідно до ст.163 Податкового кодексу України оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб підлягає загальний річний оподатковуваний дохід, який включає доходи як з джерел їх походження в Україні, так і іноземні доходи. Відповідно до підпункту 164.1.3 пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 Податкового кодексу. Ставка збору складає 1,5% об'єкта оподаткування. При цьому нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому підпунктом 168.2.1 п.168.2 ст.168 Податкового кодексу України, яким передбачено, що платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов'язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.

За таких обставин, враховуючи встановлені судом обставини щодо заниження позивачем чистого оподатковуваного доходу за 2016-2017 роки, тому сума військового збору, яка підлягає донарахуванню позивачу за ці роки становить в загальній сумі 17603,83 грн., а тому прийняте контролюючим органом податкове повідомленням-рішення від 08.10.2018 року № про збільшення позивачу суми грошового зобов'язання за платежем військовий збір за податковими зобов'язаннями на 17603,83 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 4400,96 грн. є правомірним.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 08.10.2018 №Ф- та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 08.10.2018 №, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне страхування" (далі - Закон №2464, в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних відносин).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону №2464 базою нарахування єдиного внеску для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Частиною 5 статті 8 Закону №2464 визначено, що єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Відповідно до частин 2, 3 статті 9 Закону №2464 обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів , бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Враховуючи вищевстановлені обставини заниження позивачем чистого оподатковуваного доходу за 2016-2017 роки, на думку суду, відповідач також правомірно встановив заниження ФОП ОСОБА_3 суми єдиного соціального внеску, нарахованого з сум доходу, на який нараховується єдиний внесок у розмірі 22%, з урахуванням максимальної величини бази нарахування єдиного внеску за 2016 рік на 12833,43 грн., за 2017 рік на 87791,88 грн., у зв'язку із заниженням бази оподаткування єдиним внеском за відповідні періоди, чим порушено п.2 ч.І ст.7, ч.5 ст.8, ч.2 ст.9 "Порядок обчислення і сплати єдиного внеску" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне страхування" від 08.07.2010 року №2464-VI та пп.З п.5 розділу IV "Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", затвердженої наказом Мінфіну України №449 від 20.04.2015 року.

Як наслідок цього, відповідачем правомірно за результатами перевірки донараховано позивачу єдиний внесок за 2016 рік в сумі 12833,43 грн. та за 2017 рік в сумі 87791,88 грн., що разом становить 100625,31 грн. У зв'язку з цим винесена ГУ ДФС у Волинській області податкова вимога про сплату боргу (недоїмки) від 08.10.2018 року №Ф- зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 100625,31 грн. є правомірною.

Орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску (п.3 ч.11 ст.25 Закону №2464).

З врахуванням того, що позивач своєчасно не нарахував єдиний соціальний внесок у розмірі 100625,31 грн., який був донарахований контролюючим органом, тому відповідач також правомірно прийняв оскаржуване рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 08.10.2018 №, яким застосував до позивача штрафні санкції в сумі 11345,87 грн.

Крім того, актом перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_3 занижено податкове зобов'язання за 2016-2017 роки на загальну суму ПДВ - 31974 грн. по придбаних товарах, суми ПДВ з вартості придбання яких були включені до складу податкового кредиту, які не були використані в господарській діяльності. Перевіркою було встановлено, що підприємцем було використано не в господарській діяльності товарно-матеріальні цінності, а також був придбаний товар не призначений для використання в господарській діяльності платника.

Розділом V Податкового кодексу України врегульовані питання, пов'язані з обчисленням та сплатою податку на додану вартість.

Відповідно до п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

У разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання (п.189.1 ст.189 ПК України).

Згідно з п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст.39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу (п.198.6 ст.198 ПК України).

Отже, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності, який має бути фактично здійсненим і підтвердженим належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Відповідно до підпункту "г" пункту 198.5 статті 198 ПК України платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися, зокрема, в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

В ході перевірки встановлено, що до складу податкового кредиту ФОП ОСОБА_3 включено товари, які придбані в наступних продавців:

ПрАТ "Нова лінія", ІПН 16, згідно податкової накладної №906782 від 15.06.2016 року, на суму 7979,00 грн., в т.ч. ПДВ 1329,83 грн., було придбано: скриню морозильну;

ПрАТ "Нова лінія", ІПН 16, згідно податкової накладної №907356 від 30.06.2016 року, на суму 7277,40 грн., в т.ч. ПДВ 1212,90 грн., було придбано: мікрохвильову піч Samsung WS23F3011IFW на суму 2714,59 грн., блендер ручний BRAUN, на суму 2624,01 грн., блюдо прямокутне порцелярне на суму 1938,80 грн.;

ТзОВ "Ентерпрайз", ІПН 86, згідно податкової накладної №102 від 13.06.2016 року, на суму 8639,88 грн., в т.ч. ПДВ 1439,98 грн., було придбано: планшет Samsung Galaxy Tab3Lite ТІ 16 Spreadtrum T-Shark, ваговимірювальне устаткування CAS SW-10- 2 шт.;

ТзОВ "Епіцентр К", ІПН 31, згідно податкової накладної №10741/26 від 17.06.2016 року, на суму 8226,56 грн., в т.ч. ПДВ 1371,09 грн., було придбано: заварник, ємкість для соусів, серветниця, блюда, вологі дитячі серветки, рушники, фартух;

ПрАТ "Нова лінія", ІПН 16, згідно податкової накладної №905034 від 13.05.2017 року, на суму 10398,96 грн., в т.ч. ПДВ 1733,16 грн., було придбано: скриню морозильну.

Також перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_3 до податкового кредиту в 2016-2017 роках включено бензин в кількості 4284,29 літрів на загальну суму з ПДВ -91543,47 грн., в тому числі сума ПДВ - 15257,74 грн., який був закуплений у відповідності до податкових накладних в ТОВ фірма «Журавлина», , м. Сарни .

Згідно переліку податкових накладних на придбання, що зареєстровані в ЄРПН, було встановлено, що підприємцем було включено в додаток №5 «Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» до декларацій по ПДВ закуплений товар, в тому числі бензин в ТОВ фірма «Журавлина», за 2016-2017 роки. Коригування сум податку на додану вартість по вищезазначених платниках не проводилось.

Як зазначалося вище, позивачем не підтверджено факт використання в господарській діяльності у 2016-2017 роках придбаних товарів: скринь морозильних та планшету, а також закупленого бензину. Крім того, не надано ні під час перевірки, ні суду жодних первинних документів, що підтверджують використання позивачем у господарській діяльності придбаних наступних товарів: мікрохвильової печі Samsung WS23F3011IFW; блендеру ручного BRAUN; блюда прямокутного парцелярного; заварника; ємкості для соусів; серветниці; блюда; вологих дитячих серветок; рушників; фартуха.

У зв'язку з цим суд погоджується з висновками податкового органу про порушення позивачем п.189.1 ст.189, п.п. "г" п.198.5 ст.198 ПК України, внаслідок чого підприємцем занижено за 2016-2017 роки податкове зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 31974 грн. по придбаних товарах, які були включені до податкового кредиту, однак не були використані в господарській діяльності платника податків.

Відтак, податкове повідомлення-рішення від 08.10.2018 року №, яким збільшено ФОП ОСОБА_3 суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за податковими зобов'язаннями на 31974,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 7993,50 грн., винесено ГУ ДФС у Волинській області правомірно.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що у відповідача були правові підстави для винесення оскаржуваних рішень.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, позивач не надав суду належних доказів на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві, в той час як відповідач довів правомірність винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 08.10.2018 №, №, №, рішення від 08.10.2018 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску та вимоги від 08.10.2018 №Ф- про сплату боргу (недоїмки), а тому суд відмовляє у задоволенні позову.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Волинській області від 08.10.2018 №, №, №, рішення від 08.10.2018 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, вимоги від 08.10.2018 №Ф- про сплату боргу (недоїмки) відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" цього Кодексу. Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення суду буде складено 21 січня 2019 року.

Суддя В.Д. Ковальчук