Справа № 173/3073/18
Суддя: Петрюк Т. М.
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №173/3073/18
Провадження №2-а/173/1/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

У складі: головуючої - судді Петрюк Т.М.

при секретарі - Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в місті Верхньодніпровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Верхньодніпровського відділення поліції Жовтоводського відділу поліції Головного управління поліції в Дніпропетровській області в особі ст. сержанта поліції Скрипніка Вадима В'ячеславовича про визнання неправомірною постанову про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

12.12.2018 року до суду звернувся позивач ОСОБА_1, з адміністративним позовом до Верхньодніпровського відділення поліції Жовтоводського відділу поліції Головного управління поліції в Дніпропетровській області в особі ст. сержанта поліції Скрипніка В.В. про визнання неправомірною постанову про накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 14.12.2018 року відкрите провадження у справі, поновлено позивачу строк на звернення до суду та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін на 04.01.2019 року.

04.01.2019 року справа не розглядалась в зв'язку з хворобою судді. Справу призначено до розгляду на 16.01.2019

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить визнати протиправною постанову серія НК № 864358 від 11.11.2018 року в частині накладення адміністративного стягнення в сумі 850 грн., та зобов'язати відповідача привести розмір адміністративного стягнення у відповідності із нормами чинного законодавства.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 11.11.2018 року відповідачем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі НК № 864358, згідно якої його притягнено до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850.00 грн.

Відповідно до змісту зазначеної постанови: 11.11.2018 року о 10.00 год., в м. Верхньодніпровську по вул. Базарна водієм ОСОБА_1, керуючи автомобілем ВАЗ 2112, держ. знак НОМЕР_1 здійснив зупинку ближче ніж 30 метрів від зупинки громадського транспорту п.п.15.9 ПДР чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП. До позивача відповідно до даної постанови застосоване стягнення в сумі 850-00 грн..

Проте санкцією ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачене покарання у вигляді штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Таким чином на час скоєння ним адміністративного правопорушення розмір штрафу за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП становить 255 грн.

Він звертався до відповідача з проханням привести винесену постанову у відповідність із положеннями ч.1 ст. 122 в частині накладеного на нього розміру стягнення. Проте на своє звернення отримав відповідь, що відповідач діяв у відповідності із положеннями ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування сфери паркування транспортних засобів» від 27.09.2018 року, тому підстав для притягнення відповідача до дисциплінарної відповідальності не вбачається, так я к відповідач виніс правомірну постанову, що й стало підставою звернення до суду.

Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін.

02.01.2019 року відповідачем наданий відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що вимоги позивача не визнає, а доводи, викладені в позовній заяві, вважає надуманими так як 11.11.2018 року в ході патрулювання Верхньодніпровського району на службовому автомобілі Міцубісі Аутлендер держ. номер 2739, близько 10.00 год..в м. Верхньодніпровську по вул., Базарна водієм ОСОБА_1, керуючи автомобілем ВАЗ 2112, держ. знак НОМЕР_1 здійснив зупинку ближче ніж 30 метрів від зупинки громадського транспорту п.п.15.9 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, в результаті чого була складена постанова НК № 864358 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосоване стягнення у вигляді штрафу. Розмір штрафу було встановлено у відповідності до ЗУ « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування сфери паркування транспортних засобів» від 27.09.2018 року

Згідно ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просить їх захистити.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб. Прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єкта владних повноважень.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений даною статтею Кодексу адміністративного судочинства

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, що виникає у сфері публічно-правових правовідносин, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини

Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення від 11.11.2018 року серії НК № 864358 позивача було притягнено до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн..

В оскаржуваній постанові зазначено, що 11. 11.2018 року о 10.00 год., в м. Верхньодніпровську по вул., Базарна водієм ОСОБА_1, керуючи автомобілем ВАЗ 2112, держ. знак НОМЕР_1 здійснив зупинку ближче ніж 30 метрів від зупинки громадського транспорту п.п.15.9 ПДР чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП .

До позивача застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850-00 грн..

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил зупинки.

Відповідно п. 15.9 е Правил дорожнього руху України зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.20101 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила несуть відповідальність згідно із вимогами чинного законодавства.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати та неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про дорожній рух.

Пунктом 11 частини 1 ст. 23 ЗУ «Про національну поліцію» визначено, що Національна поліція відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1ст. 77 КАС України - Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчинені та інші обставини. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи. яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта та іншими доказами.

Судом встановлено, що відповідачем, як посадовою особою, суб'єктом владних повноважень, рішення якого оскаржуються, надані докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, Що підтверджується наданим суду фотознімком.

Проте, позивач не оскаржує наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а оскаржує розмір штрафу, який був до нього застосований.

Відповідно до санкції ч. 1 ст. 122 КУпАП, встановлено відповідальність за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених диспозицією цієї статті. А саме: тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Таким чином розмір штрафу, який повинен був застосований до позивача складає 255.00 грн.

Відповідач, обґрунтовуючи правомірність своїх дій в частині застосованого до позивача штрафу посилається на те, що він діяв у відповідності до положення ЗУ « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування сфери паркування транспортних засобів» від 27.09.2018 року.

Проте, ЗУ « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування сфери паркування транспортних засобів» від 27.09.2018 року, не вносились змінити до санкції ч. 1 ст. 122 КУпАП в частині підвищення розміру штрафу.

ЗУ « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування сфери паркування транспортних засобів» від 27.09.2018 року до внесені зміни ст. 152-1 КУпАП «Порушення правил паркування транспортних засобів та порушення правил обладнання майданчиків для платного паркування транспортних засобів" .

Проте, позивач був притягнений до відповідальності з ч. 1 ст. 122 КУпАП - за порушення правил зупинки, а не за ст. 152-1 КУпАП - за порушення правил паркування транспортних засобів та порушення правил обладнання майданчиків для платного паркування транспортних засобів. Тому стягнення, передбачене ст.. 152-1 КУпАП не може бути застосоване до позивача.

За даних обставин суд приходить до висновку, що винесена відповідачем постанова є противною в частині визначення розміру штрафу застосованого до позивача.

Відповідно до п. 2 с. 3 ст. 286 КАС України - За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи) .

Оскільки постанова визнається судом протиправною в частині визначення розміру застосованого до позивача штрафу, суд приходить до висновку про необхідність направлення постанови на новий розгляд відповідачу.

Керуючись ст. 9, 90, 86, 139, 243-246 255, 286 КАС України , - суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до Верхньодніпровського відділення поліції Жовтоводського відділу поліції Головного управління поліції в Дніпропетровській області в особі ст. сержанта поліції Скрипніка Вадима В'ячеславовича про визнання дій неправомірними та визнання неправомірною постанову про накладення адміністративного стягнення - задовольнити .

Визнати протиправною постанову серія НК № 864358 від 11 листопада 2018 року, винесену поліцейським ГРПП № 4 Верхньодніпровського відділення поліції Жовтоводського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області Скрипніком Вадимом В'ячеславовичем (юридична адреса: м. Верхньодніпровськ вул. Авраменка, 21) в частині застосування штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП в сумі 850 (вісімсот п'ятдесят) грн., до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2 проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

Постанову серія НК № 864358 від 11 листопада 2018 року направити на новий розгляд поліцейському ГРПП № 4 Верхньодніпровського відділення поліції Жовтоводського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області Скрипніку Вадиму В'ячеславовичу (юридична адреса: м. Верхньодніпровськ вул. Авраменка, 21) .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до/або через відповідні місцеві суди

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення складений 16.01.2019 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване 16.01.2019 року

Оприлюднене 23.01.2019 року

Дата набрання законної сили 29.01.2019 року