Справа № 140/2728/18
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2728/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі відповідач, ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання неправомірними дій щодо зменшення основного розміру пенсії до 70% відповідних сум грошового забезпечення у зв'язку із внесенням змін до грошового забезпечення поліцейських, затверджених постановами КМУ від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зобов'язання ГУ ПФУ у Волинській області провести з 01.01.2016 перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) у розмірі 85% відповідних сум грошового забезпечення на підставі довідки Ліквідаційної комісії УМВС України у Волинській області від 21.03.2018 №876.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що є пенсіонером органів внутрішніх справ, перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та з 2005 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, яка була призначена в розмірі 85% від грошового забезпечення. Однак, у березні 2018 року відповідач здійснив перерахунок пенсії з 01.01.2016, зменшивши її основний розмір з 85% до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Позивач не погоджується з такими діями відповідача, вважає, що при перерахунку пенсії має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент її призначення, а розмір уже призначеної пенсії в процентному визначенні не може бути зменшений при зміні діючого законодавства з огляду на незворотність дії нормативно-правових актів у часі.

Призначення і перерахунок пенсії є різними за змістом і механізмом процедурами їх проведення, а тому внесені зміни до частини другої статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років не стосуються перерахунку уже призначеної пенсії.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 26.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в даній адміністративній справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представник відповідача у відзиві на позов від 04.01.2019 №132/06-39 вимоги позивача заперечує, вважає їх безпідставним та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначає, що відповідно до чинної на 01.01.2016 редакції статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. Положення даної статті застосовуються як при призначенні пенсії так і при її перерахунку. Така норма введена Законом України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні від 27.03.2014 №1166. На даний час вищевказані положення не скасовані та не визнані неконституційними, а тому є обовязковими для застосування органами Пенсійного фонду України.

На виконання постанови КМУ №103 від 21.02.2018, у зв'язку із зміною відповідного грошового забезпечення, відповідач провів перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 та застосував максимальний розмір пенсії - 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Відтак, відповідач вважає, що вимога позивача про перерахунок пенсії у розмірі 85% грошового забезпечення не підлягає задоволенню. З наведених вище підстав відповідач просила в задоволенні позову відмовити повністю (а.с.25-28).

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ України, перебуває на обліку у ГУ ПФУ у Волинській області як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Пенсія позивачу за вислугу років призначена з 15.03.2005, що підтверджується посвідченням №4452 від 31.03.2005 (а.с.14).

Відповідно до висновку ФВРЕ УМВС у Волинській області від 31.03.2005 про призначення пенсії за вислугу років згідно з Законом України Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ ОСОБА_1 перебував на посаді помічника начальника чергової частини оперативний черговий Луцького МВ та наказом УМВС у Волинській області від 14.03.2005 №32 о/с звільнений з 14.03.2005 зі служби у відставку по віку згідно пункту а статті 65 постанови Кабінету Міністрів УРСР Про затвердження положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР від 29.07.1991 №114. Як слідує з вищевказаного висновку, пенсія ОСОБА_1 за вислугу років (30 років у пільговому обчисленні) призначена у розмірі 85% грошового забезпечення (а.с.20).

Станом на момент проведення перерахунку пенсії в березні 2018 року основний розмір пенсії ОСОБА_1 становив 85 % відповідних сум грошового забезпечення.

21.03.2018 Ліквідаційна комісія УМВС України у Волинській області видала довідку №876 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) з 01.01.2016, з якої вбачається, що відповідно до частини третьої статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, постанов Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 та від 21.02.2018 №103 розмір грошового забезпечення за нормами, чинними за січень 2016 року, за прирівняною посадою поліцейського старший інспектор до посади на день звільнення із служби помічник начальника чергової частини оперативний черговий Луцького МВ становить 7143,50 грн. (з урахуванням посадового окладу у розмірі 2500,00 грн., окладу за спеціальним званням майор поліції у розмірі 2000,00 грн., надбавки за стаж служби (50%) у розмірі 2250,00 грн., надбавки за службу в умовах режимних обмежень (10%) у розмірі 250,00 грн. та премії (2,05%) у розмірі 143,50 грн. (а.с.18).

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб 23.03.2018 ГУ ПФУ у Волинській області здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2016 у розмірі 70 % від суми грошового забезпечення, зазначеного у довідці Ліквідаційної комісії УМВС України у Волинській області від 21.03.2018 №876. Загальний розмір перерахованої пенсії складає 5000,45 грн. (а.с.19).

20.12.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку та виплати належної йому пенсії з розрахунку 85 % сум відповідного грошового забезпечення та виплати в такому розмірі в подальшому (а.с.16).

Листом від 22.12.2018 №1459/Д-01 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило позивача про те, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016. Зазначений перерахунок його пенсії з 01.01.2016 здійснювався за чинною редакцією Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб з урахуванням нового грошового забезпечення та в розмірі 70%, що є максимальним (а.с.17).

Не погоджуючись із таким перерахунком пенсії та застосуванням обмеження максимальним розміром 70% грошового забезпечення, позивач звернувся до суду, з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Так, згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, регулює Закон України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі Закон №2262-ХІІ).

Зазначеним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Досліджуючи доводи позивача про протиправність дій відповідача за наслідками проведення перерахунку пенсії, суд виходить із таких нормативно-правових норм.

Згідно з частиною четвертою статті 63 Закону №2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21.02.2018 №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб (надалі - постанова №103), пунктом 3 якої встановлено, що перерахунку з 1 січня 2016 року підлягають пенсії, призначені згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 за №393 (надалі - Порядок №45).

Відповідно до пунктів 1, 2 та 3 Порядку №45 перерахунок раніше призначених відповідно до Закону №2262-XII пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на отримання пенсії відповідно до Закону №2262-XII, проведена на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення.

На виконання постанови №103, згідно з Порядком №45 відповідач провів перерахунок пенсії ОСОБА_1 у зв'язку із зміною відповідного грошового забезпечення. При цьому відповідач застосував максимальний розмір пенсії - 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Суд не погоджується з такими діями відповідача з таких підстав.

Відповідно до пункту а частини першої статті 13 Закону №2262-XII (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї

статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум

грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Як вбачається з висновку про призначення пенсії від 31.03.2005, ОСОБА_1 14.03.2005 був звільнений з посади помічника начальника чергової частини оперативний черговий Луцького МВ у відставку по віку, вислуга років при звільненні в пільговому обчисленні становила 30 років. Як слідує з вищевказаного висновку пенсія йому була призначена відповідно до частини другої статті 13 Закону №2262-XII у розмірі 85% грошового забезпечення (а.с.20).

Частина друга статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб зазнавала змін в частині встановлення максимального розміру пенсії, обчисленої відповідно до цієї статті, а саме:

- редакція згідно з Законом України від 08.07.2011 № 3668-VI: максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

- редакція згідно з Законом України від 27.03.2014 № 1166-VII: максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Саме у вказаній редакції Закону №2262-XII ОСОБА_1 відповідачем на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 був проведений перерахунок пенсії у березні 2018 року з 01.01.2016, тобто із застосуванням максимального розміру пенсії від сум грошового забезпечення 70%.

Таким чином, судом встановлено, що, здійснюючи перерахунок пенсії ОСОБА_1 у березні 2018 року з 01.01.2016, відповідач обмежив її розмір до 70% відповідної суми грошового забезпечення.

Проаналізувавши наведені вище норми матеріального права, суд вважає, що при перерахунку пенсії особам, які проходили службу в органах внутрішніх справ має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені законами зміни до частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірах 90%, 80% а потім 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 19 червня 2018 року у справі №583/2264/17, від 24 квітня 2018 року у справі №686/12623/17, від 03 квітня 2018 року у справі №175/1665/17, від 27 лютого 2018 року у справі №642/3284/17 і від 31 січня 2018 року у справі №523/4930/15-а.

Відповідно до частини п'ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Дані висновки стосуються практичного застосування положень частини другої статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, а тому враховуються судом під час розгляду даної справи.

Відтак, суд дійшов переконання, що відповідачем при здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 протиправно застосовано розмір процентної складової грошового забезпечення 70%, а не 85%, що був установлений при її призначенні.

При вирішенні спору, що є предметом даного судового розгляду, суд враховує положення статті 6 КАС України. Згідно з частинами першою та другою статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

При вирішені даного спору застосуванню підлягають положення статті 58 Конституції України, за змістом якої, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач не довів, що зменшуючи у процентному відношенні розмір пенсії ОСОБА_1 під час її перерахунку, діяв відповідно до закону, обґрунтовано, добросовісно та розсудливо, пропорційно (зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія). Тому такі його дії є протиправними.

Виходячи із наданих пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України повноважень, суд дійшов висновку, що достатнім і ефективним способом захисту порушених прав позивача є прийняття судом рішення про визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії з 85% до 70% відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1; зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії з 01.01.2016 у розмірі 85% відповідних сум грошового забезпечення, на підставі довідки Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області від 21.03.2018 №876.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704,80 грн., який підлягав сплаті за подання даного позову та який сплачений квитанцією від 22.12.2018 №ПН658920.

Керуючись статтями 139, 243-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії, задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 85 % до 70 % відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 у розмірі 85% відповідних сум грошового забезпечення (з урахуванням виплачених сум) на підставі довідки Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області від 21.03.2018 №876.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області судові витрати у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (43026, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22-В, ідентифікаційний код 13358826).

Суддя Т.М. Димарчук