Справа № 823/2200/18
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2019-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/2200/18 Суддя (судді) першої інстанції: П.Г. Паламар
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Земляної Г.В., Мельничука В.П., при секретарі - Бродацькій І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Державної екологічної інспекції у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2018 року адміністративну справу за позовом Державної екологічної інспекції в Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про застосування заходів реагування,

ВСТАНОВИВ

Державна екологічна інспекція в Черкаській області звернулася у суд із позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, у якому просила застосувати заходи реагування і зобов'язати відповідача тимчасово зупинити діяльність, що розташована за межами населеного пункту в адміністративних межах Мліївської сільської ради по АДРЕСА_1 до виконання умов, передбачених дозволом на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря №-1 та отримання позитивного висновку експертизи (комплексний експертний звіт) на робочий проект з розділом ОВНС (оцінка впливу на навколишнє природне середовище) «Нове будівництво цеху по виготовленню деревного вугілля за межами населеного пункту АДРЕСА_1».

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач проводить діяльність з порушенням вимог природоохоронного законодавства, а саме: невиконання умов дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами №-1, що є порушенням статей 10,12 Закону України «Про охорону атмосферного повітря». Також, позивач вказує, що у відповідача відсутній експертний звіт (позитивний висновок) щодо розгляду проектної документації з розділом ОВНС, що є порушенням статті 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2018 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Судове рішення умотивовано тим, що позовні вимоги щодо тимчасового зупинення господарської діяльності відповідача до виконання умов передбачених дозволом на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря №-1 та отримання позитивного висновку експертизи (комплексний експертний звіт) не підлягають до задоволення, виходячи з наявності здійснення відповідачем викидів з стаціонарних джерел в атмосферне повітря у межах гранично допустимих нормативів та всіх дозвільних документів визначених Державною екологічною інспекцією в Черкаській області.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення щодо застосування заходів реагування в частині зобов'язати відповідача тимчасово зупинити діяльність, що розташована за межами населеного пункту в адміністративних межах Мліївської сільської ради по вул. Енгельса, 1а, Городищенського району, Черкаської області до виконання умов передбачених дозволом на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря №-1.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що відповідач проводить діяльність із порушенням вимог природоохоронного законодавства, а саме: невиконання умов дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами №-1, що є порушенням ст.ст. 10, 12 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом установлено, що ОСОБА_2, як фізична особа-підприємець зареєстрований 23.11.2012. Видами діяльності відповідача є: 20.14 виробництво інших основних органічних хімічних речовин, 46.90 неспеціалізована оптова торгівля, 49.41 вантажний автомобільний транспорт.

Наказом Державної екологічної інспекції України від 30.11.2017 №710 затверджено річний план здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державної екологічної інспекції України на 2018 рік.

24.04.2018 наказом №253 Державної екологічної інспекції у Черкаській області направлено головних спеціалістів відділу екологічного контролю водних ресурсів атмосферного повітря - державних інспекторів з охорони навколишнього природного середовища Черкаської області Мовчан О.О., Сидоренка М.М. та державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Черкаської області відділу інструментально-лабораторного контролю Дерево І.М. провести з 25 по 27 квітня 2018 року планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства у частині екологічної безпеки відповідача.

На підставі вищевказаного наказу Державною екологічною інспекцією видано посадовим особам позивача направлення №261 на проведення з 25 по 27 квітня 2018 року планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства у частині екологічної безпеки ФОП ОСОБА_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В ході перевірки посадовими особами позивача здійснено вимірювання вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел оформленого протоколом №04-18 від 27.04.2018.

За результатом виходу на перевірку посадовими особами позивача складено акт перевірки щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів №85/03/2018/ПЛ (ПЗ), в якому зафіксовано порушення ст. 10, 11, 33 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», ст. 17 Закону України «Про відходи», ст. 51, 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 31 Закону України «Про містобудівну діяльність».

20.05.2018 Державною екологічною інспекцією у Черкаській області винесено припис №48, в якому зобов'язано: надати Державній екологічній інспекції у Черкаській області до 16.06.2018 інформації про прийняті міри по усуненню перевищень нормативів допустимих викидів по формальдегіду, оксиду вуглецю речовинам у вигляді суспендованих твердих частинок від джерела №33 та №24, підтверджену результатами контрольних вимірів; забезпечити з моменту отримання припису дотримання умов 1.1.1, 1.1.2 дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від 08.06.2015 №-1, зокрема щодо: забезпечення дотримання встановлених в дозволі нормативів викидів забруднюючих речовин; забезпечення дотримання встановлених в дозволі вимог до обладнання, споруд та технологічного процесу; забезпечити надання статистичної звітності за встановленою формою №2-ТП (повітря).

Через невиконання відповідачем вимог вказаного припису, позивач звернувся у суд із даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема: обмеження чи зупинення (тимчасове) діяльності підприємств і об'єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, законодавства про оцінку впливу на довкілля, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин.

Згідно ч. 5 ст. 4 Закону України «Про засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб'єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Частиною 7 ст. 7 вказаного Закону передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин.

Згідно абз. 5 ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Пунктом 2 Порядку проведення та оплати робіт, пов'язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - підприємців затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №302 від 13.03.2002 встановлено, що дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (далі - дозвіл) - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам - підприємцям (далі - суб'єкт господарювання) експлуатувати об'єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну.

З матеріалів справи убачається, що Департаментом екології та природних ресурсів Черкаської обласної державної адміністрації 08.06.2015 відповідачу видано дозвіл №-1 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами строком до 09.06.2025 (далі - Дозвіл).

Згідно п.1.1.1 Дозволу жоден з вказаних дозволених видів викидів в атмосферу не повинен перевищувати гранично допустимі рівні викидів та величини масової витрати, які наведені в Дозволі.

Пунктом 1.2.1 Дозволу встановлено, що всі роботи на об'єкті повинні виконуватись таким чином, щоб викиди в атмосферу та/або запах не призводили до незручностей за межами об'єкту або до негативного впливу на навколишнє середовище.

При цьому, згідно Дозволу гранично допустимий викид по джерелу викиду позначеного на карті-схемі №2 для оксиду вуглецю складає 6250 мг/м3, для формальдегіду - 20 мг/м3, в той час для джерела викиду позначеного на карті-схемі під №7 для оксиду вуглецю складає 6250 мг/м3, для формальдегіду - 20 мг/м3.

Згідно протоколу вимірювань вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел №04-18 від 27.04.2018 Державною екологічною інспекцією в Черкаській області встановлено:

- по джерелу викиду, що позначений на карті-схемі під №2 викид формальдегіду (25.04.2018 - 26,5 мг/м3, 26.04.2018 - 27,0 мг/м3, 27.04.2018 - 26,5 мг/м3), викид оксиду вуглецю (25.04.2018 - 4125 мг/м3, 26.04.2018- 40680 мг/м3, 27.04.2018 - 40000 мг/м3);

- по джерелу викиду, що позначений на карті-схемі під №7 викид формальдегіду (25.04.2018 - 28,8 мг/м3, 26.04.2018 - 28,3 мг/м3, 27.04.2018 - 27,6 мг/м3), викид оксиду вуглецю (25.04.2018 - 3820 мг/м3, 26.04.2018 - 3826,25 мг/м3, 27.04.2018 - 3822,5 мг/м3).

Разом із тим, згідно з розробленого ТОВ «НВФ «Екоцентр» технічного звіту по визначенню вмісту забруднюючих речовин у викидах організованих стаціонарних джерелах відповідача, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 не встановлено перевищення затверджених гранично допустимих викидів оксиду вуглецю та формальдегіду по джерелах викиду, що позначені на карті-схемі під №2, №7, проби відбирались 02.05.2018, 03.05.2018, 04.05.2018.

Отже, ураховуючи, що в матеріалах справи наявні докази здійснення відповідачем викидів з стаціонарних джерел в атмосферне повітря у межах гранично допустимих нормативів, що не спростовано позивачем, колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та застосування заходів реагування шляхом зупинення діяльності відповідача.

Колегія суддів звертає увагу на те, що вимірювання вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел згідно протоколу №04-18 від 27.04.2018 року проведено відповідно до Переліку методик виконання вимірювань (визначень) складу та властивостей проб, об'єктів довкілля, викидів, відходів і скидів, тимчасово допущених до використання Держекоінспекцією України, затвердженого Головою Державної екологічної інспекції України від 01.03.2013 року та, який був чинним до 01.03.2018 року, про що зазначено в самому протоколі та не спростовується позивачем.

Таким чином, протокол вимірювання вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел від 27.04.2018 року №04-18, на який посилається позивач, як на доказ перевищення затверджених гранично допустимих викидів оксиду вуглецю та формальдегіду, не може слугувати доказом у даній справі, позаяк вимірювання забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел згідно вказаного протоколу проводилося на підставі методики, яка втратила чинність.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини 1 статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Черкаській області залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 22 січня 2019 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя Г.В.Земляна

суддя В.П.Мельничук