Справа № 2540/2744/18
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2019-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2540/2744/18 Головуючий у І інстанції - Кашпур О.В.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Ісаєнко Ю.А., Лічевецького І.О.,

при секретарі: Андрієнко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, згідно ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Смолій Богдана Володимировича на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича, в якому просив зобов'язати Відповідача надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни/доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок коштів Фонду, в частині рахунку вкладника ОСОБА_3 ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_1, на суму вкладу 120000,00 грн. та відсотків 426,26 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що на його банківському рахунку, який був відкритий у ПАТ "Банк Михайлівський" відповідно до договору № 980-054-000001546 банківського рахунку "Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)" від 14.03.2016 року, знаходяться підтверджені належними доказами грошові кошти у сумі 120426,26 грн., які протиправно не були включені до суми гарантованої виплати Позивачу. Враховуючи зазначене, Позивач вважає, що кошти, які знаходяться на його рахунку, відкритому в ПАТ «Банк Михайлівський», є вкладом, а тому у Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» є всі підстави для включення Позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у відповідності до ст. ст. 26, 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_3 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський", які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на суму вкладу 120000 (сто двадцять тисяч) грн. 00 коп. та відсотків в сумі 426 (чотириста двадцять шість) грн. 26 коп.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича 2204 (дві тисячі чотири) грн. 80 коп. судових витрат на користь ОСОБА_3.

Не погоджуючись з постановленим рішенням, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Смолій Богдан Володимирович подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В апеляційній скарзі Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Смолій Богдан Володимирович не погоджується з рішенням суду першої інстанції, та посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Зокрема, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Смолій Богдан Володимирович зазначає, що сума коштів, яка облікується на рахунках Позивача, останній отримав на умовах договору, та вони є сумою повернення позики та процентів за користування нею. Тобто вказані грошові кошти отримання позивачем на підставі договору позики. Таким чином, судом першої інстанції було недостатньо досліджена правова природа договору, та суд першої інстанції дійшов хибного висновку про те, що Позивач набув право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за рахунок коштів Фонду у межах граничного відшкодування, відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Позивачем відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки учасники справи у судове засідання не з'явились.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, 14 березня 2016 року між Публічним акціонерним товариством "Банк Михайлівський" та ОСОБА_3 було укладено договір банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» № 980-054-000001546. Відповідно до умов цього договору, Банк по ініціативі Клієнта відкриває Клієнту на його ім'я № НОМЕР_3 в гривні для зберігання грошей Клієнта і здійснює його розрахунково-касове обслуговування за допомогою платіжних інструментів відповідно до вимог чинного законодавства України, умов цього Договору та розпоряджень Клієнта, а Клієнт зобов'язується оплачувати послуги Банку (п. 1 Договору). За користування коштами на рахунку, якщо це передбачено умовами банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)», Банк нараховує та сплачує Клієнту проценти на умовах та за ставкою згідно з тарифами Банку, шляхом зарахування їх на рахунок (капіталізація процентів) (п. 3 договору).

Також, 14 березня 2016 року між ОСОБА_3 (сторона 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-розрахунковий центр» (сторона 2) було укладено договір № 980-054-000203874.

Відповідно до умов цього договору сторона-1 передає стороні-2 у власність грошові кошти в розмірі, порядку та на строк, передбачені цим договором, а сторона-2 зобов'язується повернути кошти стороні-1 та виплатити проценти, в порядку та на умовах, встановлених цим договором (п. 1.1 Договору).

Сума коштів за цим договором становить 120 000,00 грн.

Строк користування коштами становить 91 день. Кошти передаються з дати укладення цього договору по 13.06.2016 року (день закінчення строку користування коштами).

Сторона-2 сплачує стороні-1 проценти у безготівковій формі на рахунок сторони -1 № НОМЕР_3 в ПАТ «Банк Михайлівський». Сторона-2 повертає стороні-1 кошти у безготівковій формі на рахунок сторони-1 № НОМЕР_3 в ПАТ «Банк Михайлівський» (п. 1.2 Договору).

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем було перераховано на рахунок ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 120 000,00 грн. відповідно до квитанції № QS172601 від 14.03.2016 року (а.с. 13).

Згідно з довідкою про стан рахунку ОСОБА_3 в ПАТ «Банк Михайлівський» № НОМЕР_3 (а.с. 14) станом на 19.05.2016 року на ньому обліковуються кошти в сумі 120 426,26 грн.. Зазначена сума коштів виникла внаслідок повернення ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на рахунок позивача в ПАТ «Банк Михайлівський» суму позики згідно договору № 980-054-000203874 від 14.03.2016 року та нарахування процентів.

На підставі рішення Правління Національного банку України від 23.05.2016 року № 14/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 23.05.2016 року прийнято рішення № 812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» призначено Ірклієнка Юрія Петровича. 13.06.2016 року виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 991, відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» з 23.06.2016 року до 22.07.2016 року.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12 липня 2016 року № 124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12 липня 2016 року № 1213, «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» з 13 липня 2016 року до 12 липня 2018 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду № 1702 від 01.09.2016 року змінено уповноважену особу Фонду, якій делегувалися повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський», та такі повноваження делегувалися Волкову Олександру Юрійовичу.

ОСОБА_3 звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» із заявою про включення даних про нього до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по договору № 980-054-000001546 від 14.03.2016 року.

Позивачу було направлено повідомлення про нікчемність правочину від 09.09.2018 року № ЗГ1/2463/1 (а.с. 16), відповідно до якого Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі статті 216 Цивільного кодексу України та статті 38, Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повідомила позивача, що переказ коштів ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на рахунок ОСОБА_3 в ПАТ «Банк Михайлівський» НОМЕР_3 19.05.2016 в сумі 120 426, 26 грн. є нікчемним.

Такі висновки Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів ґрунтуються на результатах перевірки правочинів (у тому числі договорів), які відповідають вимогам нікчемності, наведені в акті № 2 від 01.06.2016 року (а.с. 48-51).

Висновки акта затверджені наказом Тимчасової адміністрації ПАТ «Банк Михайлівський» від 01.06.2016 року № 42/2 (а.с. 52).

Відповідно до акта комісія по перевірці правочинів прийшла до висновку, що виконуючи платіжні документи 19.05.2016 року ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» з перерахування коштів на рахунки 12160 фізичних осіб в сумі 1 298 015 973,74 грн. Банк здійснив операції з порушенням вимог законодавства, що призвели до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, що є ознакою нікчемності правочину згідно положень п. 9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Банком укладено правочини (здійснені транзакції), умови яких передбачають передачу майна з метою надання окремому кредитору переваги (пільги) прямо не встановленого для нього законодавством чи внутрішніми документами Банку, що є ознакою нікчемності правочину згідно положень п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

ОСОБА_3 звернувся до ПАТ «Банк Михайлівський» із заявою від 10.07.2018 року з проханням включити до переліку вкладників, які мають право на відшкодування за рахунок Фонду та провести йому відшкодування в розмірі 120 426,26 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що Відповідачем не доведено наявності будь-якої з правових підстав, чітко визначених частиною 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", для віднесення до нікчемних договору, укладеного між позивачем і банком, та/або правочину із зарахування коштів на його банківський рахунок. Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» містить імперативну вимогу відшкодувати за рахунок Фонду кошти владнику за його вкладом, а отже за умови недоведеності протиправних дій позивача щодо повернення коштів на його рахунок за договором банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» № 980-054-000001546 від 14.03.2016 року, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зобов'язана внести ОСОБА_3 до переліку осіб, що мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду та надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію про позивача, як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування за вкладом. А отже, бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо невключення позивача до переліку осіб, що мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, є протиправною.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до п. 3 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката (п. 3 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Аналіз наведеної норми свідчить про те, що вкладом зокрема вважаються кошти, які надійшли на рахунок в банку для вкладника від інших осіб на умовах договору банківського рахунку. Вкладником серед інших також є фізична особа, яка уклала з банком договір банківського рахунку. Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_3 уклав з ПАТ «Банк Михайлівський» договір банківського рахунку, на який для позивача було повернено кошти від ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», отже в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» зазначені кошти є вкладом, а позивач вкладником ПАТ «Банк Михайлівський».

Таким чином, суд першої інстанції вважає безпідставними посилання Відповідача на те, що кошти в сумі 120 426,26 грн., що знаходяться на рахунку Позивача в банку, не є вкладом, а тому не підпадають під дію Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з чим погоджується колегія суддів.

При цьому, частиною 1 статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

За приписами частини 3 статті 12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: 1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; 2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Фонду; 3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; 3-1) призначає працівників, до повноважень яких належить проведення моніторингу стану дотримання банком вимог порядку формування та ведення баз даних про вкладників, проведення банком банківських операцій, у тому числі збір інформації та копій документів, необхідних для підготовки проекту плану врегулювання, забезпечення проведення оцінки активів банку в порядку, встановленому Фондом (у тому числі заборгованості за кредитами перед банком, наявності та вартості забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами, заборгованості за цінними паперами, що є у власності банку, вимог банку до клієнта за списаною безнадійною заборгованістю та наявності і вартості забезпечення виконання зобов'язань за такою заборгованістю тощо); 4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами відповідно до цього Закону та затверджує реєстри відшкодувань вкладникам у порядку та у черговості, що встановлені нормативно-правовими актами Фонду; 5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; 6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; 7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб; 8) встановлює додаткові вимоги до порядку розкриття банками інформації для вкладників про умови надання банківських послуг із залучення вкладів.

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка є пов'язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом року до дня прийняття такого рішення); 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, оцінювач, у разі якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - один рік до дня прийняття такого рішення); 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) за вкладами у банку, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку проценти за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах; 11) розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду (ч. 4 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

За приписами ч. 1-2 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється у день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 цього Закону;

3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане;

4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду;

5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Положеннями частини 3 статті 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду.

Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті "Урядовий кур'єр" або "Голос України".

Згідно із п. 6 Розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 09.08.2012 N 14 Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку такі переліки:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 4 до цього Положення;

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, згідно з додатком 5 до цього Положення;

3) переліки рахунків за формою, визначеною у додатку 6 до цього Положення:

за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку;

осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане;

вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду;

вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 Закону.

Переліки, зазначені у цьому пункті, надаються до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом. У супровідному листі зазначаються назви переліків, кількість інформаційних рядків та підсумкові значення сум.

Протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків.

Відповідно до п. 2, 3, 5 Розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 09.08.2012 N 14 Фонд складає на підставі Переліку реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат за формою, наведеною у додатку 8 до цього Положення (далі - Загальний реєстр), що затверджується виконавчою дирекцією Фонду.

Загальний реєстр складається на паперових носіях та в електронному вигляді.

Загальний реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується директором-розпорядником або заступником директора-розпорядника та засвідчується відбитком печатки Фонду.

Фонд складає зміни та/або доповнення до Загального реєстру, що затверджуються виконавчою дирекцією Фонду на підставі змін та/або доповнень до Переліку, прийнятих Фондом.

Фонд здійснює відшкодування коштів за вкладами відповідно до Загального реєстру за частинами Загального реєстру.

Системний аналіз вищенаведених законодавчих положень надає підстави стверджувати, що правовою підставою для включення особи до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, є наявність у неї права на відповідний вклад, що має підтверджуватись банківським документом про внесення (перерахування) коштів на її рахунок.

Отже, Позивач, як вкладник ПАТ «Банк Михайлівський», відповідно до договору банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» № 980-054-000001546 від 14.03.2016 року, має гарантоване право на відшкодування суми вкладу разом із процентами у межах суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

Сума коштів, що обліковується на рахунку Позивача в ПАТ «Банк Михайлівський» разом з нарахованими процентами не перевищує граничного розміру.

Матеріали справи свідчать про те, що зазначена сума дійсно наявна на рахунку Позивача. Підставою для виплати цих коштів позивачу є включення його до Переліку вкладників.

Таким чином, суд першої інстанції вірно дійшов висновку про те, що Позивач має підстави для включення інформації щодо нього до переліку вкладників, що мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а відтак і до Загального реєстру відшкодувань вкладникам для здійснення виплат, з чим погоджується колегія суддів.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що 19.11.2016 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15.11.2016 року № 1736-VIII, яким передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності зазначеним Законом, віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

Таким чином, вказаним законом розширено коло осіб, які з 19.11.2016 року набули права на отримання коштів за рахунок Фонду.

За приписами абзацу 2 пункту 15 Перехідних положень зазначеного Закону № 1736-VIII Фонд гарантування вкладів фізичних осіб зобов'язано ретельно вивчити документи щодо кожної фізичної особи, яку прирівняно до вкладника і кошти якої прирівняні до вкладу цим пунктом, і не пізніше 20 робочих днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" розпочати за рахунок коштів Фонду у межах суми відшкодування, визначеної частиною першою статті 26 цього Закону, виплату відшкодування коштів фізичним особам, які набули право на таке відшкодування у зв'язку з їх прирівнянням до вкладників.

Разом з тим, Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають право здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності, прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторін правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

Втім, при виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними.

У свою чергу, правочин є нікчемним відповідно до закону, за наявності підстав, виключний перелік яких регламентовано частиною 3 статті 38 Закону № 4452-VI.

При цьому, положення ст. 228 ЦК України не можуть бути застосовані комісією банку чи уповноваженою особою Фонду при вирішення питання щодо віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року по справі № 826/1476/15, та відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України є обов'язковою для врахування судом.

Таким чином, єдиною та необхідною умовою для не включення осіб (клієнтів банку) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, у зв'язку з нікчемністю відповідного правочину є наявність підстав, виключний перелік яких передбачено ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»

Так, відповідно до ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України;

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Судом першої інстанції встановлено, що підставами нікчемності правочину Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб взагалі не визначено конкретний пункт статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а лише наведено посилання на номер цієї статті.

Суд також враховує висновки Великої Палати Верховного Суду щодо кола обставин, які належить встановити суду у справах даної категорії, а саме: 1) на якій підставі кошти потрапили на рахунок позивача; 2) які саме умови договору, укладеного між позивачем і Банком, передбачали платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг) прямо не встановлених законодавством чи внутрішніми документами Банку;3) на якій підставі позивачу відмовлено у включенні до переліку вкладників; 4) який саме правочин за твердженням Уповноваженої особи є нікчемним та на який конкретно пункт частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вона при цьому посилається.

Також, висновки про нікчемність правочину Відповідач обґрунтовує тим, що постановою Правління Національного банку від 22.12.2015 № 217/БТ Публічне акціонерне товариство «Банк Михайлівський» віднесено до категорії проблемних та запроваджено особливий режим контролю за діяльністю банку. Зазначеною постановою встановлено ряд обмежень в діяльності банку. Постановою Правління Національного банку від 27.04.2016 року № 295/БТ пункт 4 постанови від 22.12.2015 року № 217/БТ, який встановлює обмеження, було викладено в новій редакції.

18 травня 2016 року ПАТ «Банк Михайлівський» уклав із ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» договір відступлення права вимоги № 1805 (а.с. 41).

Згідно з умовами договору відступлення № 1805 ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» зобов'язалось відступити банку права вимоги, належні ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», за кредитними договорами (із забезпеченням) з усіма додатковими угодами до них, укладеними з фізичними особами. Банк, в свою чергу, зобов'язався оплатити права вимоги.

Перелік кредитних договорів, права за якими відступається банку, міститься в реєстрі кредитних договорів. Відповідно до реєстру банк придбав права вимоги за 106 265 кредитними договорами на загальну суму 1 061 074 939,79 гривень за ціною 870 000 000,00 гривень.

Також, 19 травня 2016 року ПАТ «Банк Михайлівський» уклав із ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» договір відступлення прав вимоги № l (а.с. 44).

Згідно з умовами цього договору відступлення ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» зобов'язалось відступити Банку права вимоги, що належать ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» за договорами купівлі-продажу цінних паперів з усіма додатковими угодами до них, які укладені між ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» та юридичними особами.

Перелік договорів, права за якими відступаються банку з боку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», міститься в реєстрі Основних договорів.

Банк, в свою чергу, зобов'язався оплатити права вимоги за вартістю, зазначеною в реєстрі основних договорів, протягом 3-х робочих днів з дня підписання вказаного реєстру. Вартість відступлення права вимоги за 26-ю договорами купівлі-продажу цінних паперів склала 561 585 182,51 грн.

Отже, суд першої інстанції правомірно не знаходить підстав вважати правочин банківського вкладу (депозиту), укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_3, нікчемним, оскільки зазначені вище договори відступлення права вимоги стосуються взаємовідносин ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» ПАТ «Банк Михайлівський» та кредиторів ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», однак жодним чином не стосуються взаємовідносин ПАТ «Банк Михайлівський» з його вкладниками за договорами банківського рахунку, а тому вчинення банком перерахування коштів за оплату договорів відступлення права вимоги не впливають на договори, за якими ПАТ «Банк Михайлівський» повинно повернути залучені як вклад кошти, з чим погоджується колегія суддів.

Положеннями статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що перелік обставин, за яких правочини, що вчинені саме банком.

Водночас, як йдеться у повідомленні про нікчемність, що направлене ОСОБА_3, Відповідач вважає, нікчемним не правочин між банком та Позивачем, а правочин щодо переведення коштів на рахунок вкладника від Третьої особи.

Однак, матеріали справи підтверджують факт перерахування коштів ОСОБА_3 в якості позики на рахунок ТОВ «Інвестиційно розрахунковий центр», а згодом повернення цих коштів на рахунок позивача в ПАТ «Банк Михайлівський».

Таким чином, правочин, укладений між банком та позивачем у формі договору банківського рахунку є дійсним.

При цьому, відповідачем не доведено наявності будь-якої з правових підстав, чітко визначених частиною 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", для віднесення до нікчемних договору, укладеного між позивачем і банком, та/або правочину із зарахування коштів на його банківський рахунок.

Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» містить імперативну вимогу відшкодувати за рахунок Фонду кошти владнику за його вкладом, а отже за умови недоведеності протиправних дій позивача щодо повернення коштів на його рахунок за договором банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» № 980-054-000001546 від 14.03.2016, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зобов'язана внести ОСОБА_3 до переліку осіб, що мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду та надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію про позивача, як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування за вкладом.

Отже, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо невключення Позивача до переліку осіб, що мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, є протиправною.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Смолія Б.В., викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Смолій Богдана Володимировича залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький

Повний текст складено 21.01.2019 року.