Справа № 0240/2673/18-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2019-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 січня 2019 року

Київ

справа №0240/2673/18-а

адміністративне провадження №К/9901/69553/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мороз Л.Л.,

суддів: Гімона М.М., Кравчука В.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 17.10.2018 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2018 у справі № 0240/2673/18-а за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Головного управління Національної гвардії України про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

До Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах, 27.12.2018 подано зазначену касаційну скаргу.

Позивач звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 Головного управління Національної гвардії України про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачами у порушення вимог п. 14 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» допущено протиправну бездіяльність, що полягає в незабезпеченні позивача та членів його сім`ї житловим приміщенням протягом двох років з моменту взяття позивача на квартирний облік як особу, яка має право на першочергове отримання житла (учасник бойових дій) та отримала поранення під час участі в бойових діях (при виконанні обов`язків військової служби). На переконання позивача, відповідачі допустили порушення його житлових прав, захист яких підлягає в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 17.10.2018, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2018, провадження у справі закрито. Роз`яснено позивачу, що вказана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, що позивач звернувся до адміністративного суду з позовом, направленим на поновлення порушеного відповідачами права на отримання житлового приміщення.

Право позивача на отримання житлового приміщення хоч і пов`язане із проходженням публічної (військової) служби, однак виникає із житлових відносин, а тому такий спір повинен розглядатися в порядку цивільного судочинства.

На думку суду, вказаний висновок зроблено з правильним застосуванням апеляційним судом норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Як встановили суди, позивач проходив військову службу та його зараховано на квартирний облік та включено в списки осіб, які, як учасники бойових дій, користуються правом першочергового одержання житлових приміщень.

Проте, після звільнення позивача з військової служби в запас у зв`язку із закінченням строку контракту його знято з квартирного обліку при військовій частині та виключено зі списків загальної та пільгової черг.

У зв`язку з вказаними обставинами, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 30.10.2018 у справі № 806/5687/14, спір, пов`язаний з поновленням військовослужбовця на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, позаяк у такому випадку особа звертається до суду за захистом порушеного цивільного права (права на житло).

Частиною 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду) визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваних рішень, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Отже, оскільки цей позов поданий на поновлення прав позивача у сфері житлових відносин, спір належить вирішувати в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини 2 статті 333 КАС України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи, що зміст оскаржуваних судових рішень та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчить про правильне застосування норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, суд прийшов до висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини 1, пунктом 2 частини 2 статті 333 Кодексу КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 17.10.2018 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2018 у справі № 0240/2673/18-а за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Головного управління Національної гвардії України про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................
...........................
...........................
Л.Л. Мороз

М.М. Гімон

В.М. Кравчук

Судді Верховного Суду