Справа № 440/3879/18
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2019-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/3879/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бойка С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Лайко О.В.

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Горобця О.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

05 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу від 05.10.2018 №1589 "Про порушення службової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності" в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1, за порушення вимог ст. 7 дисциплінарного статуту органів внутрішніх справу України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 №3460, п. 1 ч. 1 ст. 18, ч. 65 ст. 42, ч. 6 ст. 45 Закону України "Про Національну поліцію" в частині безпідставного застосування спеціального засобу кайданок до особи та неповідомлення про факт застосування спеціального засобу начальника.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що наказ від 05.10.2018 №1589 "Про порушення службової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності" в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1, за порушення вимог ст. 7 дисциплінарного статуту органів внутрішніх справу України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 №3460, п. 1 ч. 1 ст. 18, ч. 65 ст. 42, ч. 6 ст. 45 Закону України "Про Національну поліцію" в частині безпідставного застосування спеціального засобу кайданок до особи та неповідомлення про факт застосування спеціального засобу начальника є протиправним, оскільки прийнятий за результатами однобоко проведеного службового розслідування та без встановлення усіх обставин, що мають значення для його прийняття.

Ухвалою суду від 12.11.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

04 грудня 2018 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву згідно якого останній просив відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що застосування старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 до ОСОБА_4 спеціального засобу кайданок без повідомлення про це у письмовій формі свого керівництва, у зв'язку з чим наказом ГУНП в Полтавській області від 05.10.2018 №1589 позивача повідомлено про неповну посадову відповідальність.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити, однак не заперечував, що ОСОБА_1 до ОСОБА_4 застосовувалися спеціальні засоби кайданки без повідомлення про це керівництва.

Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника та представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Наказом Головного управління національної поліції України в Полтавській області від 05.10.2018 №1589 "Про порушення службової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності" за порушення вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справу України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 №3460, п. 1 ч. 1 ст. 18, ч. 65 ст. 42, ч. 6 ст. 45 Закону України "Про Національну поліцію" в частині безпідставного застосування спеціального засобу кайданок до особи та неповідомлення про факт застосування спеціального засобу начальника, дільничного офіцера поліції сектору превенції Великобагачанського відділення поліції Миргородського ПВ ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 попереджено про неповну посадову відповідальність.

Не погоджуючись з вказаним наказом Головного управління Національної поліції у Полтавській області, позивач оскаржив його до суду.

Частиною першою статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Законом України "Про Національну поліцію" визначено правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

За визначенням статті 3 Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов'язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Пунктом 2 частини першої вказаної статті встановлено, що поліцейський зобов'язаний професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Згідно з частиною 2 вказаною статті підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення слугувало, зокрема, порушення ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України.

Згідно з п. 4 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 580-VIII до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Таким чином, до затвердження відповідним законом Дисциплінарного статуту Національної поліції України підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності визначаються Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22.02.2006 № 3460-1У (далі за текстом - Дисциплінарний статут).

Відповідно до ст. 1 Закону України Про Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна - це дотримання особами рядового та начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.

Відповідно до ст. 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового та начальницького складу службової дисципліни.

В силу положень ст. 5 Дисциплінарного статуту, за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно ст. 7 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Як вбачається з наведених норм, притягнення особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України до дисциплінарної відповідальності можливе лише за невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни.

Статтею 14 Закону України Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України встановлено порядок накладення дисциплінарного стягнення. Так, відповідно до положень зазначеної статті з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Таким чином, службове розслідування в органах внутрішніх справ - це комплекс заходів, які здійснюються в межах відомчої компетенції з метою уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного проступку, встановлення ступеня вини особи, яка його вчинила.

Суд зазначає, що мета службового розслідування полягає в тому, щоб повністю, об'єктивно та всебічно встановити: обставини (час, місце) і наслідки правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у правопорушенні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявність причинного зв'язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню; вимоги законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов'язків, що були порушені; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки працівника ОВС і його ставлення до вчиненого.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис.

Згідно наведених вище правових норм ч.1 ст.19 Закону України "Про Національну поліцію", ст.1, ст.2 Закону України Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України дисциплінарна відповідальність виникає за цими нормами лише у осіб, що мають статус поліцейського (ст.17 Закону) та вчинили під час проходження служби в поліції порушення службової дисципліни.

Поряд з цим, згідно з ч. 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту визначають, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Крім цього, порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України (далі - ОВС) при його проведенні визначає Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 березня 2013 року №230 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2013 року за №541/23073 (далі - Інструкція №230).

Відповідно до пункту 2.1 Інструкції №230 підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового і начальницького складу службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового і начальницького складу діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб рядового і начальницького складу чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового і начальницького складу і можуть викликати суспільний резонанс.

Згідно підпункту 2.2.2 пункту 2.2. Інструкції №230 службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про скоєне особою РНС кримінальне правопорушення.

Відповідно до підпункту 4.4.1 пункту 4.4. Інструкції № 230 за рішенням уповноваженого начальника працівники управління (відділів, секторів) інспекції з особового складу кадрових підрозділів відповідно МВС, ГУМВС, УМВС, ВНЗ та науково-дослідних установ МВС залучаються до проведення службових розслідувань при: реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про скоєне особою РНС кримінальне правопорушення або повідомлення особі РНС про підозру в учиненні нею кримінального правопорушення.

Пунктами 5.1. - 5.4 Інструкції №230 визначено, що службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності за мотивованим рапортом (доповідною запискою) виконавця або голови комісії визначений строк може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення. Завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування (далі - висновок службового розслідування). Якщо вину особи рядового і начальницького складу повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового і начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. Особа рядового і начальницького складу, стосовно якої проводилось службове розслідування, має право оскаржити рішення щодо накладення на нього дисциплінарного стягнення у порядку, визначеному законодавством України.

З матеріалів справи судом встановлено, наказом ГУНП в Полтавській області від 04.09.2018 №948 "Про призначення та проведення службового розслідування" призначено службове розслідування за фактом можливого вчинення неправомірних дій окремими працівниками поліції Великобагачанського відділення поліції Миргородського ВП ГУНП під час доставлення до медичного закладку громадянина Ф, відповідно до вимог п. 2.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 №230.

Судом встановлено, що підставою для винесення вказаного наказу слугувало безпідставне застосування, під час перебування у відпустці, позивачем кайданок до ОСОБА_4 та неповідомлення ним про це свого керівника.

У ході службового розслідування встановлено, що Миргородською місцевою прокуратурою внесено до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 365 КК України щодо перевищення службових повноважень працівниками Великобачаганського відділення поліції Миргородського ВП ГУНП при затриманні громадянина ОСОБА_4 та доставлянні останнього до медичного закладу із застосуванням спеціальних засобів (кайданок) для примусового психіатричного обстеження.

У ході службового розслідування опитані начальник Великобагачанського відділення поліції Миргородського ВПР ГУНП майор поліції ОСОБА_5 та старший інспектор черговий сектору реагування патрульної поліції №4 Великобагачанського відділення поліції Миргородського ВПР ГУНП ОСОБА_6

ОСОБА_5 пояснив, що дійсно 28.06.2018 до нього зателефонував ОСОБА_6 та повідомив про необхідність супроводження громадянина до психіатричної лікарні в м. Полтава, на що він дав вказівку ОСОБА_6 направити до Великобагачанської ЦРЛ ОСОБА_1 Про застосування до ОСОБА_4 спеціальних засобів ніхто не доповідав.

ОСОБА_6 підтвердив відомості вказані ОСОБА_5

Опитані капітан поліції ОСОБА_7 та капітан поліції ОСОБА_8 пояснили, що 28.06.2018 від гр. ОСОБА_9 надійшло повідомлення про те, що відносно неї ОСОБА_4 вчиняються неправомірні дії. Вони виїхали до с. Якимово Великобагачанського району з метою з'ясування обставин. ОСОБА_4 було запропоновано проїхати до відділення поліції на що останній погодився та добровільно сів до службового автомобіля. По приїзду до відділення поліції ОСОБА_4 опитали, склали адміністративний протокол за ст. 173 КУпАП та вже потім доставили до Великобагачанської ЦРЛ.

Позивач у судовому засіданні пояснив, що начальником Великобагачанського відділення поліції Миргородського ВПР ГУНП майором поліції ОСОБА_5 його відкликано з щорічної відпустки з метою супроводження ОСОБА_4 до Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева для госпіталізації. Враховуючи доставлення ОСОБА_4 до Великобагачанського відділення поліції Миргородського ВПР ГУНП у зв'язку з вчиненням ним адміністративного правопорушення, його діагноз та агресивну поведінку в минулому, про що свідчать систематичні скарги громадян, прийнято рішення про застосування спеціального засобу (кайданок).

Звертав увагу суду, на те що про госпіталізацію ОСОБА_4 свідчить також і висновок службового розслідування, яким встановлено, що у своїй скарзі ОСОБА_4 вказує, що 28.06.2018 його незаконно позбавлено волі та в кайданках під конвоюванням поліцейського ОСОБА_1 доставлено до Полтавської обласної психіатричної лікарні для примусової госпіталізації.

Позивач та його представник в судовому засіданні не заперечували факт неповідомлення ОСОБА_1 керівництва про факт застосування спеціального засобу.

Частинами першої, другою та третьою статті 45 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що поліцейський для забезпечення публічної безпеки і порядку застосовує спеціальні засоби, визначені цим Законом. Поліцейський уповноважений застосовувати спеціальні засоби тільки у разі, якщо він пройшов відповідну спеціальну підготовку. Загальні правила застосування спеціальних засобів, зокрема, кайданки та інші засоби обмеження рухомості застосовуються: а) до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення та чинить опір поліцейському або намагається втекти; б) під час затримання особи; в) під час конвоювання (доставляння) затриманого або заарештованого; г) якщо особа своїми небезпечними діями може завдати шкоду собі і оточуючим; ґ) проведення процесуальних дій з особами у випадках, коли вони можуть створити реальну небезпеку оточуючим або собі.

Частиною 6 вказаної статті встановлено, що поліцейський зобов'язаний у письмовій формі повідомити свого керівника про застосування до особи спеціального засобу.

У ході розгляду справи судом встановлено, що позивача 28.06.2018 відкликано з відпустки начальником Великобагачанського відділення поліції Миргородського ВПР ГУНП майором поліції ОСОБА_5 з метою супроводження ОСОБА_4 до психіатричної лікарні, а застосування до ОСОБА_4 кайданок обумовлено ситуацією, яка склалася на той час. Враховуючи викладене, судом не встановлено факту протиправного застосування позивачем кайданок до ОСОБА_4, під час перебування у відпустці.

Однак, враховуючи неповідомлення ОСОБА_1, в порушення вимог ч. 6 ст. 45 Закону України "Про Національну поліцію", свого керівника про застосування до особи спеціального засобу підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 21 січня 2019 року.

Суддя С.С. Бойко