Справа № 300/87/19
Суддя: Грицюк П.П.
Дата ухвалення: 2019-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

"18" січня 2019 р. справа № 300/87/19

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Грицюк П.П., розглянувши матеріали позову товариства з обмеженою відповідальністю "Розважальний-відпочинковий центр "Гаразд" до міського голови Івано-Франківська Марцінківа Р.Р., заступника міського голови Івано-Франківська Вітенка М.І. про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Розважальний-відпочинковий центр "Гаразд" звернулося до суду з позовом до міського голови Івано-Франківська Марцінківа Р.Р., заступника міського голови Івано-Франківська Вітенка М.І. про визнання протиправними дій міського голови міста Івано-Франківська Марцінківа Р.Р. щодо перешкоджання товариству з обмеженою відповідальністю "Розважальний-відпочинковий центр "Гаразд" у доступі до правосуддя, які полягають у перешкоджанні у виконанні рішення Івано-Франківського міського суду від 25.01.2016 року у справі №344/16278/15-ц та зобов'язати міського голову Івано-Франківська Марцінківа Р.Р. утриматись від вчинення дій щодо перешкоджання виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 25.01.2016 року у справі №344/16278/15-ц, а також визнання протиправними дій заступника міського голови міста Івано-Франківська Вітенка М.І. щодо перешкоджання товариству з обмеженою відповідальністю "Розважальний-відпочинковий центр "Гаразд" у доступі до правосуддя, які полягають у перешкоджанні у виконанні рішення Івано-Франківського міського суду від 25.01.2016 року у справі №344/16278/15-ц та зобов'язати заступника міського голови Івано-Франківська Вітенка М.І. утриматись від вчинення дій щодо перешкоджання виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 25.01.2016 року у справі №344/16278/15-ц

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Так, відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах.

При цьому, згідно п. 2 ч. 2 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства;

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів" від 20.05.2013 року № 8, вирішуючи питання про віднесення норми до публічного права, а спору до публічно-правового, суди повинні враховувати загальнотеоретичні та законодавчі критерії. Зокрема, за змістом пункту 1 частини першої статті 3 КАС України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суди повинні звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх суб'єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Таким чином, розгляд справ здійснюється за правилами Кодексу адміністративного судочинства України лише у разі, якщо за предметом спору та його суб'єктним складом справа належить до юрисдикції адміністративного суду.

Судом встановлено, що 25.01.2016 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у справі за № 344/16378/15-ц позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Розважально-відпочинковий центр "Гаразд" до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та зобов'язати відновити становище, яке існувало до порушення задоволено. Даним судовим рішенням вирішено усунути перешкоди в користуванні орендованої Товариством з обмеженою відповідальністю "Розважально-відпочинковий центр "Гаразд" по договору оренди землі № 79 та додаткової угоди до нього від 21 березня 2014 року земельної ділянки, яка знаходиться в АДРЕСА_1 та зобов'язати ОСОБА_3, відновити демонтований паркан по межі орендованої Товариством з обмеженою відповідальністю "Розважально-відпочинковий центр "Гаразд" земельної ділянки, яка знаходиться в АДРЕСА_1.

18.03.2016 року головним державним виконавцем відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження № 50551641 з виконання виконавчого листа № 344/16378/2015, виданого 16.03.2016 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області. Пунктом 2 постанови зобов'язано боржника добровільно виконати виконавчий документ у семиденний термін.

Старшим державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області при примусовому виконанні виконавчого листа №344/16378/2015 від 16.03.2016 року, здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1. За результатами виїзду в присутності понятих складено акт, яким встановлено, що боржником в добровільному порядку проводиться виконання рішення суду згідно виконавчого листа від 16.03.2016 року та виявлено неможливість виконати в добровільному порядку, у зв'язку з перешкоджанням третіми особами виконання робіт по відновленню демонтованого паркана по межі орендованої товариством з обмеженою відповідальністю "Розважальний-відпочинковий центр "Гаразд" земельної ділянки.

В даному випадку суд вважає необхідним зазначити, що за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню передбачена кримінальна відповідальність за ст. 382 Кримінального кодексу України.

Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач обгрунтував його тим, що відповідачі перешкоджають у виконанні рішення Івано-Франківського міського суду від 25.01.2016 року справа №344/16378/15-ц.

Таким чином, даний спір не є публічно-правовим, з огляду на характер спірних правовідносин та суб'єктний склад, а відтак дана справа не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" у рішенні від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Зважаючи на викладене, відносно даного спору адміністративний суд не може вважатись "судом, установленим законом" у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі якщо, позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України про відмову у відкритті провадження у справі суддя постановляє ухвалу не пізніше п'яти днів з дня надходження позовної заяви.

У відповідності до ч. 5 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Згідно з вимог ч. 6 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Виходячи з зазначеного, спір, з яким позивач звернувся до суду, має розглядатись у відповідності до Кримінального процесуального кодексу України в порядку кримінального судочинства.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у відкритті провадження в справі №300/87/19 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Розважальний-відпочинковий центр "Гаразд" до міського голови Івано-Франківська Марцінківа Р.Р., заступника міського голови Івано-Франківська Вітенка М.І. про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій, слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись статтями 19, 170, 171, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Розважальний - відпочинковий центр "Гаразд" у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом до міського голови Івано-Франківська Марцінківа Р.Р., заступника міського голови Івано-Франківська Вітенка М.І., про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій.

З врахуванням приписів частини 6 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, роз'яснити товариству з обмеженою відповідальністю "Розважальний-відпочинковий центр "Гаразд", що спір, з яким позивач звернувся до суду, має розглядатись у відповідності до Кримінального процесуального кодексу України в порядку кримінального судочинства.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію цієї ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складання в повному обсязі, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Суддя /підпис/ Грицюк П.П.