Справа № 826/18343/16
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2019-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Земляної Г.В., Мельничука В.П., при секретарі - Бродацькій І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Державної архітектурно - будівельної інспекції України на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 жовтня 2018 року адміністративну справу за позовом приватного підприємства «Гарні-Строй» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

ПП «Гарні-строй» звернулося у суд із позовом до Державної архітектурно - будівельної інспекції України, у якому просило визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції у м. Києві №259/16/10/26-4/0811/02/02 від 08.11.2016.

В обгрунутвання позовних вимог посилається на те, що висновок відповідача про порушення ПП «Гарні-строй» п. 6 ч. 3 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» є неправомірним. Також, позивач вказує на те, що під час проведення перевірки Департаментом Державної архітектурно - будівельної інспекції у м. Києві було допущено ряд порушень.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 жовтня 2018 року позов задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції погодився із твердженням позивача про відсутність об'єкту порушення, відповідальність за яке, передбачена п. 6 абз. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України від 14.10.1994 №208/94-ВР «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності». Окрім того, місцевий суд дійшов до висновку, що відповідачем порушено строк проведення перевірки та не доведено факту вручення позивачу копії акту перевірки.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду скасувати та винести нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні судом першої інстанції рішення не в повному обсязі з'ясовано обставини, що мають значення для справи, допущено посилання на недоведені обставини як на встановлені, порушено норми матеріального та процесуального права.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом установлено, що наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 28.09.2016 №685 «Про затвердження плану перевірок об'єктів будівництва на IV квартал 2016 року» затверджено плани перевірок об'єктів будівництва, замовниками яких є юридичні особи та фізичні особи - підприємці, на IV квартал 2016 року, складений за пропозиціями територіальних органів - структурних підрозділів апарату Держархбудінспекції згідно з додатком №1, у тому числі, приватного підприємства «Гарні-строй».

13.10.2016 Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві направлено ПП «Гарні-строй» лист від 13.10.2016 №10/26-41/1310/02/2/ДС, у якому зазначено про необхідність з'явитися до Департаменту 24.10.2016 з метою надання певних документів.

28.10.2016 Департаментом складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 28.10.2016.

Згідно вказаного акту в ході перевірки встановлено порушення ПП «Гарні-строй», зокрема: «під час перевірки встановлено, що на об'єкті будівництва генпідрядною організацією ПП «Гарні-Строй» ведеться виконавча документація з порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, а саме: в загальному журналі робіт не зазначено фактичну дату початку робіт, відсутній перелік інженерно-технічного персоналу, чим порушено п. 1.17 ДБН А.3.1-5-2009 «Управління організація і технологія. Організація будівельного виробництва»».

У подальшому, Департаментом складено припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 28.10.2016, яким зобов'язано позивача усунути порушення до 07.11.2016.

Також, Департаментом складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 28.10.2016 та винесено постанову 259/16/10/26-4/0811/02/02 від 08.11.2016 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою визнано винним ПП «Гарні - Строй» у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 3 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності», та накладено штраф у розмірі 26 100 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з п. 6 абз. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» встановлено, що суб'єкти містобудівної діяльності, які виконують будівельні роботи несуть відповідальність за такі правопорушення, зокрема, ведення виконавчої документації з порушення будівельних норм, державних стандартів і правил - у розмірі вісімнадцяти мінімальних заробітних плат.

Відповідно до п. 1.17 ДБН А.3.1-5-2009 «Управління організація і технологія. Організація будівельного виробництва», затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 25.12.2009 №689, на кожному об'єкті будівництва належить: вести загальний журнал робіт за формою згідно з додатком В, спеціальні журнали з окремих видів робіт, перелік яких встановлює генпідрядник, виходячи з вимог нормативних документів щодо ведення виконавчої документації за формами, зразки яких наведено в додатку Г, журнал авторського нагляду відповідно до ДБН А.2.2-4; складати акти на закриття прихованих робіт за формою, наведеною у додатку К, акти проміжного прийняття відповідальних конструкцій за формою, наведеною у додатку М; складати акти індивідуального та комплексного випробування устаткування, інженерних систем, мереж і обладнання; оформляти виконавчу документацію - комплект робочих креслень із написами, зробленими особами, відповідальними за виконання будівельно-монтажних робіт, про відповідність виконаних у натурі робіт цим кресленням або змінам у них, внесеним за погодженням із замовником та проектувальником; вести облік збирання та видалення відходів і вторинної сировини; після завершення будівництва об'єкта скласти його архітектурно-технічний паспорт згідно із Законом України «Про архітектурну діяльність» та «Положенням про архітектурно-технічний паспорт об'єкта архітектури», паспорт технічного стану будівлі (споруди) згідно із НПАОП 45.2-1.01, енергетичний паспорт будинку згідно з ДБН В.2.6-31.

Відповідно до абз.2 п.2 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553 (далі - Порядок) державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи.

Як зазначалося вище, за наслідком перевірки відповідачем встановлено, що на об'єкті будівництва генпідрядною організацією ПП «Гарні-строй» ведеться виконавча документація з порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, а саме: в загальному журналі робіт не зазначено фактичну дату початку робіт, відсутній перелік інженерно-технічного персоналу, чим порушено п. 1.17 ДБН А.3.1-5-2009 «Управління організація і технологія. Організація будівельного виробництва».

Разом із тим, виконавча документація - це комплект робочих креслень із написами, зробленими особами, відповідальними за виконання будівельно-монтажних робіт, про відповідальність виконаних у натурі робіт цим кресленням або змінам у них, внесеним за погодженням із замовником та проектувальником. При цьому, загальний журнал робіт не є виконавчою документацією, а є окремим документом, ведення якого передбачено ДБН А.3.1-5-2009 "Організація будівельного виробництва".

Отже, як правильно зазначено судом першої інстанції, вищенаведені норми законодавства підтверджують те, що загальний журнал робіт не відноситься до виконавчої документації, а є окремими документами, ведення якого передбачено в тому числі ДБН А.3.1-5-2009 "Організація будівельного виробництва", "виконавча документація" не є сукупністю документів згідно п.1.17 ДБН А.3.1.5-2009, а є конкретно визначений ним документ.

Відтак, відповідачем протиправно встановлено, що неналежне ведення загального журналу робіт є різновидом неналежного ведення виконавчої документації, тому підстави для притягнення позивач до відповідальності за ведення виконавчої документації з порушення будівельних норм, державних стандартів і правил відсутні, що свідчить про протиправність оскаржуваної постанови та наявності підстав для її скасування.

Окрім того, як вірно зазначено місцевим судом, відповідачем порушено строк проведення перевірки, оскільки, акт за її наслідками було складено 28.10.2016 замість 24.10.2016, тобто на 4 день після визначеного строку проведення планової перевірки позивача, що є порушенням п. 6 Порядку №553.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини 1 статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 22 січня 2019 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя Г.В.Земляна

суддя В.П.Мельничук