Справа № 260/1332/18
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2019-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2019 року м. Ужгород№ 260/1332/18
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Рейті С.І.

при секретарі судового засідання Павловій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 18 січня 2019 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено 21 січня 2019 року.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1.), в особі адвоката ОСОБА_2, звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області (далі - відповідач, Рахівський РВ ДВС Головного ТУЮ у Закарпатській області), яким просить визнати незаконними дії старшого державного виконавця Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Гудем'юка Івана Петровича щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 57498829 від 25.10.2018 року на підставі постанови Управління Держпраці у Закарпатській області № ЗК294/221/АВ-ТД-ФС-125 від 17.07.2018 року; зобов'язати начальника Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області постанову про відкриття виконавчого провадження № 57498829 від 25.10.2018 року - скасувати, а виконавче провадження № 57498829 про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафу у розмірі 223380,00 грн. та виконавчого збору у розмірі 22338,00 грн. - закрити.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.10.2018 року старшим державним виконавцем Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Гудем'юк І.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 57498829 на підставі постанови Управління Держпраці у Закарпатській області № ЗК294/221/АВ-ТД-ФС-125 від 17.07.2018 року, про стягнення з ФОП ОСОБА_1 штрафу у розмірі 223380,00 грн. та виконавчого збору у розмірі 22338,00 грн., яку позивач отримала 15.11.2018 року. Як стверджує позивач, виконавче провадження було розпочате з пропуском 3-місячного строку на пред'явлення постанови до виконання. Крім того, незаконні дії державного, пов'язані із відкриттям виконавчого провадження після спливу строку пред'явлення постанови до виконання, можна розцінювати як прямий тиск на ФОП ОСОБА_1 Адже, внаслідок відкриття виконавчого провадження, у державного виконавця виникає можливість застосування заходів примусового виконання зазначеної постанови, як накладення арешту на банківські рахунки, або майно. Вважає, що існує небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача внаслідок незаконних дій державного виконавця, для відновлення яких, необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, оскільки сума грошових коштів, яка підлягає стягненню за оскарженою постановою - є значною.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, та вважає, що доводи, вказані позивачем у позовній заяві, не відповідають дійсності, а рішення, прийняте державним виконавцем про відкриття виконавчого провадження на підставі постанови Управління Держпраці у Закарпатській області є законним та обгрунтованим.

В судове засідання представники сторін не з'явилися, не повідомили суд про причини не прибуття, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, та у відповідності до ч. 1 ст. 205 КАС України, розгляд справи проведено за відсутності представників сторін на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного:.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 17.07.2018 року Управлінням Держпраці у Закарпатській області винесено Постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЗК294/221/АВ-ТД-ФС-125, згідно якої, керуючись ст. 259 КЗпП України, ст. 53 Закону України "Про зайнятість населення", ч.3 ст. 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", п. 8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженою постановою КМУ від 17.07.2013 року № 509, та на підставі абз. 2 ч.2 ст. 265 КЗпП України, накладено на ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 223380,00 грн.

27.08.2018 року Управлінням Держпраці у Закарпатській області на адресу Рахівського РВ ДВС Головного ТУЮ у Закарпатській області направлено заяву про відкриття виконавчого провадження разом з оригіналом постанови про накладення штрафу від 17.07.2018 року за № ЗК294/221/АВ-ТД-ФС-125, про стягнення з ФОП ОСОБА_1 штрафу у розмірі 223380,00 грн., що підтверджується поштовим конвертом.

На підставі наведеного, 25.10.2018 року старшим державним виконавцем Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Гудем'юк І.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 57498829 про стягнення з боржника 223380,00 грн. штрафу та 22338,00 грн. винагороди приватного виконавця.

Суд, перевіривши оскаржене рішення відповідача з урахуванням вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, а також з урахуванням доводів позовної заяви, встановив, що останнє прийнято відповідачем з урахуванням вимог чинного законодавства, на підставі, в межах та у спосіб, визначений Законом України "Про виконавче провадження", виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

У виконавчому документі зазначаються, в тому числі дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню) (п. 6 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ст. 26 вказаного Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною четвертою ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання).

Суд зазначає, що механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених ч.2 ст. 265 Кодексу законів про працю України та ч.ч. 2-7 ст. 53 Закону України "Про зайнятість населення" (далі - штрафи) визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509 (надалі - Порядок 509).

Відповідно до п. 2 цього Порядку штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Пунктом 8 Порядку 509 передбачено, що за результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітики, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів суб'єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або видається його представникові, про що на ньому робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. У разі надсилання примірника постанови поштою у матеріалах справи робиться відповідна позначка.

Пунктом 9 Порядку 509 передбачено, що штраф сплачується протягом одного місяця з дня прийняття постанови про його накладення, про що суб'єкт господарювання або роботодавець повідомляють уповноваженій посадовій особі, яка склала постанову про накладення штрафу.

Відповідно до п. 11 цього ж Порядку не сплачені у добровільному порядку штрафи, передбачені частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України, стягуються органами державної виконавчої служби.

Водночас суд зазначає, що наказом Міністерства соціальної політики України від 18.08.2017 №1338 (далі - Наказ 1338) затверджено форму постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами.

У формі постанови, яка затверджена цим Наказом, зокрема зазначаються наступні дані: "Дата набрання постановою законної сили з "___" _________20__ року.

Постанова про накладення штрафу може бути пред'явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення або з дня залишення скарги або протесту на постанову без задоволення.

Строк пред'явлення постанови до виконання до "___" _________20__ року (включно).

Постанова про накладення штрафу може бути оскаржена у судовому порядку".

З аналізу наведених норм законодавства слідує, що штраф, накладений органом Держпраці, сплачується суб'єктом господарювання протягом одного місяця з дня прийняття постанови про його накладення, а постанова органів Держпраці про накладення штрафу є виконавчим документом, який може бути пред'явлений до примусового виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

З матеріалів справи вбачається, що Управлінням Держпраці у Закарпатській області 17.07.2018 року винесено постанову про накладення штрафу № ЗК294/221/АВ-ТД-ФС-125, якою накладено штраф на позивача у розмірі 223380,00 грн; дата набрання постановою законної сили - 17.07.2018 року.

З огляду на положення пункту 9 Порядку № 509 строк для добровільного виконання постанови від 17.07.2018 року № ЗК294/221/АВ-ТД-ФС-125 - до 17.08.2018 року.

Після спливу вказаного строку, 27.08.2018 року постанова про накладення штрафу від 17.07.2018 року № ЗК294/221/АВ-ТД-ФС-125 направлена Управлінням Держпраці у Закарпатській області до примусового виконання.

З огляду на вказані обставини, старшим державним виконавцем Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Гудем'юк І.П. 25.10.2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 57498829 з примусового виконання постанови Управління Держпраці у Закарпатській області про накладення штрафу від 17.07.2018 року № ЗК294/221/АВ-ТД-ФС-125, відтак, і підстав для повернення виконавчого документа стягувачу станом на 25.10.2018 року у відповідача не було.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

З викладеного вбачається, що державний виконавець має право винести постанову про арешт майна (коштів) боржника під час відкриття виконавчого провадження.

Доводи позивача про оскарження постанови Управління Держпраці у Закарпатській області від 17.07.2018 року № ЗК294/221/АВ-ТД-ФС-125 у судовому порядку суд вважає необґрунтованими, виходячи з наступного.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.12.2018 року у справі № 0740/803/18 визнано протиправною та скасовано постанову Управління Держпраці у Закарпатській області від 17.07.2018 року № ЗК294/221/АВ-ТД-ФС-125.

Разом з тим, відомостей про звернення позивача із заявою про забезпечення позову (та забезпечення такого судом) в межах провадження в адміністративній справі № 0740/803/18 не надано.

Згідно з ч. 4 ст. 150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову, при цьому суд констатує, що у випадку набрання рішенням у справі № 0740/803/18 законної сили, виконавче провадження підлягатиме закінченню на підставі п. 5 ч.1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" (скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ).

Інших підстав для скасування постанов позивачем не наведено, а судом не встановлено.

Суд зазначає, що відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеному у рішенні від 31.07.2008р. по справі "Дружстевні Заложна Пріа та інші проти Чеської Республіки", висновки адміністративних органів, викладені у прийнятих ними рішеннях, не повинні бути довільними, нераціональними та непідтвердженими доказами.

Підсумовуючи наведене, суд зауважує, що відповідно до приписів ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, а відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, доведено відсутність правових підстав для визнання протиправними дій державного виконавця по відкриттю виконавчого провадження та відсутність правових підстав для зобов'язання скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Згідно ст. 139 КАС України та в зв'язку з відсутністю понесених судових витрат відповідача, судові витрати не стягуються та за рахунок бюджету не компенсуються.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 код НОМЕР_1) до Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області (Закарпатська область, м. Рахів, вул. Шевченка, 43 ) про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

2. Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 255 КАС України, та може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення, а в разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Рейті