Справа № 819/545/18
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2019-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/2739/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В. М.,

суддів Курильця А. Р., Старунського Д. М.,

з участю секретаря судового засідання Болюк Н. В.,

представника позивача Бевського О. Б.,

представника позивача Древніцької С. Б.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 травня 2018 року (рішення ухвалено у м. Тернополі судом у складі головуючого судді Мірінович У. А., повний текст рішення виготовлений 21 травня 2018 року) у справі № 819/545/18 за адміністративним позовом приватного підприємства «Городниця» до Державної фіскальної служби України про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року приватне підприємство «Городниця» (далі - ПП «Городниця) звернулось до суду з позовом до Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України) про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії.

Позивач просив: скасувати рішення комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 29.12.2017 № 510928/36979270 про відмову у реєстрації податкової накладної № 4 від 09.11.2017;

зобов'язати ДФС України здійснити реєстрацію податкової накладної № 4 від 09.11.2017, складеної ПП «Городниця».

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 травня 2018 року, прийнятим у порядку спрощеного позовного провадження, позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 29.12.2017 № 510928/36979270.

Зобов'язано ДФС України зареєструвати в Єдиному Державному реєстрі податкових накладних подану приватним підприємством «Городниця» податкову накладну від 09.11.2017 № 4.

Рішення суду першої інстанції оскаржила ДФС України, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що у комісії ДФС України були законні підстави для прийняття рішення про відмову в реєстрації податкової накладної № 4 від 09.11.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних, оскільки така відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної, позивачем не надано повного пакету документів щодо підтвердження реальності здійснення операцій ПП «Городниця» з ТОВ «ЕКОЛІНІЯ» щодо продажу соняшнику врожаю 2017 року на підставі договору постачання № 3637-1 від 09.11.2017. Зазначає, що надані ПП «Городниця» копії документів містять суттєві протиріччя або заповнені з порушеннями вимог до первинних документів та не можуть бути враховані при підтвердженні господарських операцій.

Апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким ПП «Городниця» у задоволенні позову відмовити.

ПП «Городниця» надіслало до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, представників позивача, які просять апеляційну скаргу відхилити, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що комісією ДФС України протиправно прийнято рішення про відмову у реєстрації спірної податкової накладної, оскільки у вказаному рішенні не наведені мотиви його ухвалення та не зазначена чітка підстава для відмови в реєстрації податкової накладної. Суд вважав, що надані позивачем докази підтверджують реальність укладеного договору постачання та відповідають вимогам чинного законодавства України, тому спірна податкова накладна підлягала реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції та, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, враховує таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ПП «Городниця» зареєстроване як юридична особа 29.06.2010 та основними видами діяльності підприємства є, зокрема: код КВЕД 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позивач з 01.07.2010 перебуває на обліку як платник податків у Гусятинській ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області, з 01.01.2017 зареєстрований платником податку на додану вартість, про що 23.12.2016 сформовано витяг № 047 з реєстру платників ПДВ.

09.11.2017 між ПП «Городниця» (постачальником) та ТОВ «Еколінія» (покупцем) укладено договір постачання № 3637-1. Згідно предмету договору, постачальник зобов'язується поставити і передати у власність, а покупець прийняти та оплатити соняшник врожаю 2017 року, на умовах EXW на елеваторі ТОВ «Еколінія».

09.11.2017 ПП «Городниця» на підставі договору постачання № 3637-1 від 09.11.2017 здійснено продаж соняшнику врожаю 2017 року ТОВ «Еколінія», що відображено у видатковій накладній № 5 від 09.11.2017.

ПП «Городниця» було складено податкову накладну № 4 від 09.11.2017 на суму 817 960,32 грн, в тому числі ПДВ - 136 326,72 грн, та 11.12.2017 надіслано її для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН).

Однак, за результатами перевірки зазначеної податкової накладної, ДФС України надіслала позивачу квитанцію № 1 від 11.12.2017 про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, у якій зазначено, що реєстрація податкової накладної № 4 від 09.11.2017 зупинена відповідно до пункту 201.16. статті 201 Податкового кодексу України, оскільки податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567. Також зазначено, що за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 1206. Одночасно, запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

На виконання квитанції № 1 від 11.12.2017 позивач надіслав ДФС України такі документи:

- повідомлення № 3 від 21.12.2017 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрацію якої/го зупинено з поясненнями;

- копії договорів та первинних документів, зокрема:

Договір постачання № 3637-1 від 09.11.2017.

Акт прийому-передачі до договору № 01/07/16 ЧС від 01.07.2016.

Договір оренди № 01/07/16 ЧС від 01.07.2016.

Звіт про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2017 року № - 4сг.

Звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду на 01.12.2017 № 19-сг.

Витяг № 015 з реєстру платників податку на додану вартість.

Довідка від 21.12.2017 № 584.

Довідка від 03.02.2017 № 52.

Договір підряду № 01/01/17 від 01.01.2017.

Акт прийому - передачі ТМЦ від 20.10.2017.

Акт № 8 від 31.10.2017 здачі - прийняття робіт (надання послуг) до договору підряду № 01/01/17 від 01.01.2017.

Додаток № 7 до договору підряду № 01/01/17 від 01.01.2017.

Додаток № 4 до договору підряду № 01/01/17 від 01.01.2017.

Акт № 6 від 31.08.2017 здачі - прийняття робіт (надання послуг) до договору підряду № 01/01/17 від 01.01.2017.

Додаток № 1 до договору підряду № 01/01/17 від 01.01.2017.

Акт прийому - передачі ТМЦ від 01.07.2017.

Акт прийому - передачі ТМЦ від 01.11.2017.

Акт № 9 від 30.11.2017 здачі - прийняття робіт (надання послуг) до договору підряду № 01/01/17 від 01.01.2017.

Акт прийому - передачі ТМЦ від 07.08.2017.

Акт прийому - передачі ТМЦ від 30.08.2017.

Акт № 1 від 29.04.2017 здачі - прийняття робіт (надання послуг) до договору підряду № 01/01/17 від 01.01.2017.

Акт прийому - передачі ТМЦ від 28.04.2017.

Додаток № 2 до договору підряду № 01/01/17 від 01.01.2017.

Акт прийому - передачі ТМЦ від 31.05.2017.

Акт № 2 від 31.05.2017 здачі - прийняття робіт (надання послуг) до договору підряду № 01/01/17 від 01.01.2017.

Додаток № 8 до договору підряду № 01/01/17 від 01.01.2017.

Акт № 3 від 30.06.2017 здачі - прийняття робіт (надання послуг) до договору підряду № 01/01/17 від 01.01.2017.

Виписка по рахунку.

Пояснення ПП «Городниця».

Видаткова накладна № РН - 0343 від 01.06.2017.

Видаткова накладна № 12939 від 31.05.2017.

Видаткова накладна № РН - 0344 від 09.06.2017.

Видаткова накладна № 12951 від 08.06.2017.

Видаткова накладна № РН - 0242 від 28.04.2017.

Оборотно - сальдова відомість по рахунку 10 за 2017 рік.

Акт прийому - передачі ТМЦ від 01.06.2017.

Акт прийому - передачі ТМЦ від 13.06.2017.

Акт прийому - передачі ТМЦ від 30.06.2017.

Додаток № 3 до договору підряду № 01/01/17 від 01.01.2017.

Акт надання послуг № 1202 від 30.09.2017.

Акт надання послуг № 1407 від 31.10.2017.

Акт надання послуг № 1445 від 09.11.2017.

Договір № 16/03/16 купівлі - продажу мінеральних добрив від 16.06.2016.

Видаткова накладна № РН - 0335 від 01.06.2017.

Видаткова накладна № РН - 0365 від 13.06.2017.

Видаткова накладна № 19802 від 03.10.2017.

Видаткова накладна № РН - 0356 від 01.06.2017.

Договір поставки № ЗР-436/17Д від 31.05.2017.

Додаткова угода № 1 до договору № 16/03/16М купівлі - продажу мінеральних добрив від 16.03.2017.

Платіжне доручення № 157 від 10.11.2017.

Платіжне доручення № 158 від 10.11.2017.

Податкова накладна від 01.06.2017 № 13.

Податкова накладна від 03.10.2017 № 229.

Податкова накладна від 09.06.2017 № 27.

Податкова накладна від 08.06.2017 № 1105.

Податкова накладна від 13.06.2017 № 40.

Податкова накладна від 01.06.2017 № 10.

Податкова накладна від 01.06.2017 № 12.

Податкова накладна від 31.05.2017 № 5677.

Податкова накладна від 28.04.2017 № 80.

Податкова накладна від 30.09.2017 № 163.

Податкова накладна від 31.10.2017 № 195.

Рахунок на оплату № 5 від 09.11.2017.

Видаткова накладна № 5 від 09.11.2017.

Рахунок на оплату № 1288 від 31.10.2017.

Рахунок на оплату № 1322 від 09.11.2017.

Рахунок на оплату № 1083 від 30.09.2017.

Товарно - транспортна накладна № 3 від 07.10.2017.

Товарно - транспортна накладна № 1 від 29.09.2017.

Товарно - транспортна накладна № 13 від 16.10.2017.

Товарно - транспортна накладна № 2 від 29.09.2017.

Рішенням комісії ДФС від 29.12.2017 № 510928/36979270 відмовлено у реєстрації податкової накладної № 4 від 09.11.2017, з мотивами того, що позивач надав копії документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Не погоджуючись із таким рішенням, позивач звернувся зі скаргою від 12.01.2018 № 6354/6 до ДФС України. Рішенням від 23.01.2018 № 8593/36979270 Комісія з питань розгляду скарг скаргу позивача залишила без задоволення, а оскаржене рішення - без змін.

Не погодившись із рішенням комісії ДФС від 29.12.2017, позивач звернувся до суду.

Згідно з підпунктом «а» пункту 185.1. статті 185 Податкового кодексу України (далі - ПК України), об'єктом оподаткування податком на додану вартістьє операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

Пунктом 201.10. статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відповідно до пункту 74.2. статті 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі - Порядок № 1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Пунктом дванадцятим Порядку № 1246 передбачено здійснення в автоматичному режимі розшифрування та проведення перевірки поданих податкових накладних, зокрема, на відповідність критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу.

Згідно з пунктом 13 Порядку № 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Відповідно до підпункту 201.16.1. пункту 201.16. статті 201 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до підпункту 201.16.2. пункту 201.16. статті 201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН та Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН затверджені наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Критерії оцінки, Перелік документів).

Пункт 6 Критеріїв оцінки містить у собі визначення двох різних критеріїв: моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями: 1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 % загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється); 2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI ПК України стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі; 3) розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна вартості товару/послуг більше ніж удвічі та/або зміна номенклатури товарів/послуг (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів).

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, у розрізі Критеріїв оцінки: для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв оцінки: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством; 2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв оцінки: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації»" від 29.03.2017 № 190 встановлено, що комісія ДФС приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

Як видно з квитанції щодо зупинення реєстрації податкової накладної № 1 від 11.12.2017, вона містить інформацію про те, що «ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567 (далі - Критерії № 567). За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 1206. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК».

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції в частині того, що контролюючий орган зобов'язаний у квитанції чітко вказати на конкретний вид критерію, який встановлений пунктом 6 Критеріїв оцінки, оскільки визначення такого критерію прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких міститься у Переліку документів.

Вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Зі змісту квитанції № 1 від 11.12.2017 видно, що контролюючим органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Проте, відповідачем, в порушення підпункту 201.16.1. пункту 201.16. статті 201 ПК України, не вказано конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом № 567.

Водночас, відповідно до пропозиції надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН позивач надіслав пояснення та документи на підтвердження реальності господарської діяльності ПП «Городниця» з ТОВ «Еколінія», перелік яких подано вище.

Однак, незважаючи на це, комісією ДФС України прийнято оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкової накладної від 09.11.2017 № 4 в ЄРПН та як підставу відмови зазначено: надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

З огляду на наведене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно вважав , що рішення комісії ДФС про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, тобто або надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства, або надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

В оскаржуваному рішенні не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства, в чому полягає порушення, та/або яких саме документів не вистачає.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції щодо того, що доведення протиправності рішення комісії ДФС про відмову в реєстрації податкової накладної має наслідком реєстрацію спірної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, тому позовна вимога про зобов'язання ДФС України здійснити реєстрацію податкової накладної № 4 від 09.11.2017, складеної ПП «Городниця», також обгрунтовано задоволена судом.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується із покликаннями апелянта на те, що надані ПП «Городниця» копії документів містять суттєві протиріччя або заповнені з порушеннями вимог до первинних документів та не можуть бути враховані при підтвердженні господарських операцій, оскільки під час розгляду справи судом першої інстанції позивач надав перелік документів, що підтверджують реальність здійснення операцій ПП «Городниця» з ТОВ «Еколінія», відповідають вимогам чинного законодавства України та спростовують зазначене твердження податкового органу.

Виходячи з системного аналізу норм права, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд приходить до висновку про протиправність рішення комісії ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації від 29.12.2017 № 510928/36979270 про відмову у реєстрації податкової накладної № 4 від 09.11.2017, оскільки у ньому не наведені мотиви його ухвалення та не зазначена чітка підстава для відмови в реєстрації податкової накладної.

Аналогічна правова позиція при вирішенні подібних спорів викладена в постанові Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 821/1173/17.

Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстави для його скасування чи зміни відсутні.

Доводи апеляційної скарги, в силу наведеного вище, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 травня 2018 року у справі № 819/545/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В. М. Багрій
судді А. Р. Курилець
Д. М. Старунський
Повний текст постанови виготовлений 18.01.2019