Справа № 754/16305/17
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2019-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Земляної Г.В., Мельничука В.П., при секретарі - Бродацькій І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2018 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (правонаступник Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві), у якому просила: визнати дії відповідача щодо відмови їй в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 неправомірними; зобов'язати відповідача призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 22.08.2017 року.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що станом на 13.08.2017 року вона набула права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, однак відповідач протиправно відмовив у призначенні їй вказаної пенсії, посилаючись на те, що період її стажу з 17.09.1992 року по 30.03.2001 року на посаді, передбаченій Списком №2 не підтверджено результатами атестації робочих місць. Позивач вказує на те, що своєчасність та проведення атестації робочих місць за умовами праці не залежить від працівника і не може обмежувати його конституційне право на соціальний захист.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2018 року відмовлено у задоволенні позову.

Судове рішення умотивовано тим, що відсутність документального підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці, не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції не вірно застосовано п. 4.5 наказу Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 року «Про затвердження Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» до спірних правовідносин. Позаяк, необхідно було застосувати п. 5 вказаного наказу, відповідно до якого у разі підтвердження за результатами атестації та висновку Державної експертизи умов праці права на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 чи №2 працівникам окремих видів виробництв, робіт, професій чи посад, які мають виражену специфіку, до пільгового стажу зараховується період їх роботи на даному підприємстві, за який умови праці на відповідних робочих місцях не змінювалися і який визначений наказом по підприємству чи організації про затвердження результатів проведення цієї атестації. Позивач наголошує на тому, що посада, на якій вона працювала є атестованою та умови праці з 01 січня 1985 року за цією посадою не змінювалися.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

З матеріалів справи убачається, що 22.08.2017 року позивач звернулася до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (правонаступник Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві) із заявою про призначення їй пенсії на пільгових умовах за Списком № 2.

Листом Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 28.08.2017 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 з тих підстав, що атестація робочого місця позивача не проводилась.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

55 років - які народилися по 30 вересня 1956 року включно;

55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року;

56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року;

56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року;

57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року;

57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року;

58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року;

58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року;

59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року;

59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року;

60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

Згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування":

чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи;

жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

З матеріалів справи убачається, що позивач народилася 13 серпня 1961 року, тобто згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» має право на призначення пенсії після досягнення 60 років.

Разом із тим, ураховуючи вимоги ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також те, що позивач має не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці (більше 8 років), її пенсійний вік зменшується на 1 рік за кожні два роки роботи із шкідливими і важкими умовами праці. Отже, позивач має право на призначення пенсії за віком у 56 років, які виповнилися їй 13 серпня 2017 року.

При цьому, надаючи оцінку доводам відповідача та висновкам суду першої інстанції щодо не проведення атестації робочого місця позивача, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року за №1451/11731 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за №1451/11731 (далі - Порядок), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Згідно пунктів 4.5 та 4.6 Порядку якщо ж атестація з 21.08.92 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.97, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.92 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

У разі непідтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами чергової атестації, проведеної протягом 5 років з дати проведення попередньої атестації, до пільгового стажу зараховується період роботи на даному підприємстві, в установі чи організації до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення чергової атестації, якою відповідне право не підтверджене.

Пунктом 5 Порядку передбачено, що у разі підтвердження за результатами атестації та висновку Державної експертизи умов праці права на пенсію за віком на пільгових умовах за Списками N 1 чи N 2 працівникам окремих видів виробництв, робіт, професій чи посад, які мають виражену специфіку, до пільгового стажу зараховується період їх роботи на даному підприємстві, за який умови праці на відповідних робочих місцях не змінювалися і який визначений наказом по підприємству чи організації про затвердження результатів проведення цієї атестації.

З матеріалів справи убачається, що позивач в період з 17.09.1992 року до 30.03.2001 року працювала повний робочий день на посаді молодшої медичної сестри санітарки - роздавальниці психоневрологічного відділення Київського пансіонату ветеранів праці, що підтверджується у тому числі копією копії трудової книжки, копією довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, особистою карткою позивача, копією наказу про призначення на посаду.

Згідно наказу Київського пансіонату ветеранів праці №57к від 14 липня 2010 року та №47к від 17.06.2015 року «Про затвердження Переліку робочих місць працівників Київського пансіонату ветеранів праці, яким підтверджено право на пільги та компенсації за результатами атестації робочих місць» професія молодшої медичної сестри санітарки - роздавальниці психоневрологічного відділення Київського пансіонату ветеранів праці відноситься за умовами праці до шкідливих і важких та наявна в Списку виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою КМУ від 16.01.2003 року №36.

Отже, згідно вказаних наказів у Київському пансіонаті ветеранів праці проведено атестацію робочих місць вперше в 2010 році.

При цьому, згідно листа Київського пансіонату ветеранів праці від 21.11.2017 року №272 (а.с.30) умови праці за посадою молодша медична сестра (санітарка роздавальниця) психоневрологічного відділення не змінювалися з 01 січня 1985 року по теперішній час.

Таким чином, з урахуванням п. 5 Порядку, позивач має право на пенсію на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відтак, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні, прийнятому з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також за неповного з'ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального права, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а позов задоволенню.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_2 з 22.08.2017 року пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 22 січня 2019 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя Г.В.Земляна

суддя В.П.Мельничук