Справа № 705/7646/16-а
Суддя: Мазуренко Ю. В.
Дата ухвалення: 2019-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №705/7646/16-а
2-а/705/63/19

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2019 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Романовій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до начальника Уманського ВП ГУНП у Черкаській області ОСОБА_3, про зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до т.в.о. начальника Уманського ВП ГУНП у Черкаській області ОСОБА_4, про зобовязання вчинити певні дії. В позовній заяві позивач дослівно вказував, що «… заява про кримінальне правопорушення і провадження у формі приватного обвинувачення за ЖЄО-12289 від 5.12.2016р., всупереч встановленому КПК України порядку, за власним бажанням ОСОБА_4, проведено згідно Закону України «Про звернення громадян». Порушено порядок здійснення управлінських функцій в частині організації розгляду заяв, а не кримінального провадження і адміністративних стягнень. І субєкт владних повноважень в адміністративному суді відповідно ч. 1 ст. 17 Кас України повинен доказати правомірність своїх дій…».

Прохальна частина позовної заяви містить наступні питання:

«…1) визнати протиправними дії ОСОБА_4 щодо розгляду заяви ОСОБА_5 за ЖЄО-12289 від 5.12.2016р. по Закону України «Про звернення громадян» і зобовязати повторно розглянути заяву у встановленому порядку;

2) судовий збір стягнути з відповідача».

20 грудня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Уманського міськрайонного суду з адміністративним позовом до т.в.о. начальника Уманського ВП ГУНП Черкаської області ОСОБА_4, про зобовязання вчинити певні дії.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2016р. справу було визначено до розгляду судді Уманського міськрайонного суду Ребрині К.Г.

21 грудня 2016 року ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Ребрини К.Г. адміністративний позов ОСОБА_2 було залишено без руху та надано йому строк для усунення виявлених судом недоліків.

16.01.2017 року позивачем ОСОБА_2 було подано апеляційну скаргу на ухвалу судді Уманського міськрайонного суду Ребрини К.Г. про залишення позову без руху від 21.12.2016 року.

30.01.2017 року ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Ребрини К.Г. адміністративний позов ОСОБА_2 був повернутий позивачу.

14.02.2017 року позивачем ОСОБА_2 було подано апеляційну скаргу на ухвалу судді Уманського міськрайонного суду Ребрини К.Г. про повернення позову від 30.01.2017р.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.05.2017 року, апеляційні скарги ОСОБА_2 були задоволені частково. Ухвали Уманського міськрайонного суду від 21.12.2016 року та від 30.01.2017 року було скасовано та справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. При цьому, в ухвалі вказано, що «Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає…».

Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 01.06.2017р. справу передано для продовження розгляду судді Уманського міськрайонного суду Ребрині К.Г.

Ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Ребрини К.Г. від 06.06.2017 року було відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до т.в.о. начальника Уманського відділу поліції ОСОБА_4, про зобовязання вчинити певні дії та по справі було призначено судовий розгляд.

22 червня 2017 року на адресу суду позивачем ОСОБА_2 було подано заяву про заміну неналежної сторони, а саме позивач просив замінити первісного відповідача т.в.о. начальника Уманського ВП ГУНП Черкаської області ОСОБА_4 на належного відповідача - т.в.о. начальника Уманського ВП ГУНП Черкаської області ОСОБА_6

30.06.2017р. на адресу суду позивачем ОСОБА_2 було подано заяву про відвід судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Ребрини К.Г.

07 липня 2017 року ухвалою Уманського міськрайонного суду заяву ОСОБА_2 про відвід судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Ребрини К.Г. було задоволено.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.07.2017р. справу було визначено до розгляду судді Уманського міськрайонного суду Мазуренко Ю.В.

24 липня 2017 року суддею Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мазуренко Ю.В. було винесено ухвалу про прийняття справи до свого провадження та справу було призначено до судового розгляду.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29.08.2017 року у вказаній справі було замінено первісного відповідача - т.в.о. начальника Уманського ВП ГУНП Черкаської області ОСОБА_4, належним відповідачем - т.в.о. начальника Уманського ВП ГУНП Черкаської області ОСОБА_6. на підставі відповідної заяви ОСОБА_2

Справа неодноразово призначалася до судового розгляду, однак станом на лютий 2018 року розглянута не була.

05 лютого 2018 року ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до т.в.о. начальника Уманського ВП ГУНП Черкаської області ОСОБА_6, про зобовязання вчинити певні дії, було, за підсудністю передано до Черкаського окружного адміністративного суду, у звязку із набранням чинності КАС України у новій редакції.

15.03.2018р. ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду справу було прийнято до свого провадження та було призначено підготовче судове засідання.

13.04.2018р. ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до т.в.о. начальника Уманського ВП ГУНП Черкаської області ОСОБА_6, про зобовязання вчинити певні дії було передано на розгляд до Уманського міськрайонного суду Черкаської області для продовження розгляду, у звязку з порушенням Уманським міськрайонним судом Черкаської області порядку передачі справи.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10.05.2018р. справу було передано для продовження розгляду судді Уманського міськрайонного суду Мазуренко Ю.В.

11 травня 2018 року суддею Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мазуренко Ю.В. було винесено ухвалу про прийняття справи до свого провадження та справу було призначено до судового розгляду.

18.05.2018р. на адресу суду позивачем ОСОБА_2 було подано клопотання про заміну «…первісних відповідачів ОСОБА_4 і ОСОБА_6 на належного ОСОБА_3, начальника Уманського ВП, підполковника поліції…».

07.09.2018р. на адресу суду позивачем ОСОБА_2 було подано заяву про відвід судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мазуренко Ю.В.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07.09.2018р. суд вважав заявлений відвід необґрунтованим та було зупинено провадження у справі до вирішення питання про відвід судді.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13.09.2018р. у задоволенні заявленого відводу позивачем ОСОБА_2 судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мазуренко Ю.В. було відмовлено.

05.10.2018р. ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мазуренко Ю.В. від 05.10.2018р. було поновлено провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.12.2018 року у вказаній справі було замінено відповідача - т.в.о. начальника Уманського ВП ГУНП Черкаської області ОСОБА_6, на відповідача - начальника Уманського ВП ГУНП Черкаської області ОСОБА_3. на підставі відповідної заяви ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, - в судове засідання не зявився. 15.01.2019р. на адресу суду позивач ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи у його відсутність (за станом здоровя).

Начальник Уманського ВП ГУНП у Черкаської області ОСОБА_3, будучи належним чином повідомлений про дату, місце і час проведення судового засідання, - в судове засідання не зявився і про причини неявки суд не повідомив.

Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що у задоволені позову необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно п.п. 1,2 ч. 1 ст. 4 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у звязку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з положеннями підп. 2 та підп. 3 ч. 3 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства та про накладення адміністративних стягнень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг(пункт 7 частини першої статті 4 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

05.12.2016р. ОСОБА_2 звернувся до Уманського ВП ГУНП в Черкаській області з заявою, в якій просив внести відомості до ЄРДР про вчинене ОСОБА_7 кримінальне правопорушення за ознаками ч.1 ст. 194 КК України.

05.12.2016р. уповноваженою особою Уманського ВП ГУНП в Черкаській області заява ОСОБА_2 була зареєстрована за № 12289 в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події. Проведення перевірки було доручено інспектору Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8

До заяви ОСОБА_2 було надано ксерокопію листа управління Держкомзему у м.Умані Черкаської області № 363/4-1 від 08.04.2009р., ксерокопію державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 971959, ксерокопію ухвали Уманського міськрайонного суду від 15.07.2016р.

У листі управління Держкомзему у м.Умані Черкаської області № 363/4-1 від 08.04.2009р., вказано, що для переоформлення державного акту на право приватної власності по вул.Садовій, 16, ОСОБА_2 необхідно повернути в управління Держкомзему у місті Умань, оригінал державного акту серія ЯД № 971959 зареєстрованого в книзі реєстрації державних актів від 22 квітня 2008 року № 60.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 971959, ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0342 га, в т.ч. спільна часткова власність 0,0066 га та спільне користування 0,0093 га, яка розташована по вул.Садовій, 16 в м.Умані Черкаської області та надана на підставі рішення Уманської міської ради № 12-58/4 від 28.02.2006 року № 2.10-27/5 від 26.12.2007 року для будівництва та обслуговування житлового будинку, зареєстрована за № 60.

В провадженні судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Кімстачова О.С. перебувала цивільна справа, що була подана в порядку окремого провадження ОСОБА_2, заінтересована особа: Управління Держгеокадастру в Уманському районі Черкаської області, про встановлення факту, що має юридичне значення. 15 липня 2016 року ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області вказану справу було залишено без розгляду та розяснено заявнику, що він має право подати позов щодо вирішення спору, повязаного із втратою (зникненням) його Державного акту, на загальних підставах в позовному провадженні.

14 грудня 2016 року слідчим суддею Уманського міськрайонного суду Кімстачовим О.С. було винесено ухвалу, відповідно до якої у задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої особи Уманського ВП ГУНП в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою про кримінальне правопорушення від 05.12.2016р., що зареєстрована в ЖЄО за № 12289, було відмовлено.

16.12.2016 року інспектором Уманського відділу поліції ГУНП в Черкаській області лейтенантом поліції ОСОБА_8 було надано висновок № 7534, що погоджений заступником начальника відділу Уманського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9, в якому вказано, що в ході проведення перевірки встановлено, що ОСОБА_2 звертався до Уманського міськрайонного суду з приводу бездіяльності уповноваженої особи Уманського ВП ГУП в Черкаській області. Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Кімстачова О.С. від 14.12.2016р. у задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої особи Уманського ВП ГУНП в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою про кримінальне правопорушення від 05.12.2016р., що зареєстрована в ЖЄО за № 12289, було відмовлено.

20.12.2016р. за вих..№ 17135/02/16-2016 на адресу ОСОБА_2 було надіслано з Уманського ВП ГУНП в Черкаській області листа, в якому вказано, що ОСОБА_2 було відмовлено у внесенні до ЄРДР відповідних відомостей про вчинене кримінальне правопорушення за його заявою від 05.12.2016р., що зареєстрована у ЖЄО за № 12289. Перевірку було проведено відповідно до вимог ЗУ «Про звернення громадян».

У позові ОСОБА_2 про зобовязання вчинити певні дії, вказано, що спірні правовідносини мають місце у зв'язку з тим, що службові особи Уманського ВП ГУНП Черкаської області при розгляді заяви ОСОБА_2 не вчинили необхідні дії, відповідно до діючого законодавства.

Як вбачається з позовної заяви, відповідачем у даному позові зазначена посадова особа відділу поліції, тобто, суб'єкт владних повноважень.

Разом з тим, зі змісту позовної заяви неможливо зробити однозначний висновок про предмет оскарження.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони в т.ч.:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 5 ст. 160 КАС України у позовній заяві зазначаються:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів звязку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю субєкта владних повноважень;

4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності субєкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача;

10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до субєктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт;

11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло. При цьому, не допустимо обмежувати право позивача на самостійний вибір визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу.

Відповідно до частини 3 ст. 9 КАС України, кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Частиною 2 ст. 171 КАС України передбачено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У відповідності до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача..

У своїй позовній заяві ОСОБА_2 зазначає, що він звернувся до Уманського відділу поліції із заявою про кримінальне, але його заява «…всупереч встановленому КПК України порядку, за власним бажанням ОСОБА_4 проведено згідно Закону України «Про звернення громадян..», чим були обмежені його права. При цьому, ОСОБА_2 не зазначає про яке саме кримінальне правопорушення ведеться мова.

Із наданого органами поліції Висновку № 7534 по ЄО №12289 від 05.12.2016 року, вбачається, що ОСОБА_2 05.12.2016 року звернувся із заявою, в якій просив притягнути до відповідальності начальника Уманського управління Держгеокадастру ОСОБА_10 В ході проведення перевірки за вказаною заявою ОСОБА_2 звертався до Уманського міськрайонного суду Черкаської області зі скаргою щодо бездіяльності уповноваженої особи Уманського ВП ГУНП, проте, ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14.12.2016 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 було відмовлено, у звязку з чим висновком інспектора Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8, погодженим заступником начальника відділу Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9, перевірку по зазначеному зверненню ОСОБА_2 припинено, про що в письмовому порядку повідомлено заявника.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України у справі №1-17/2001 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців третього, четвертого, п'ятого статті 248-3 Цивільного процесуального кодексу України та за конституційними зверненнями громадян ОСОБА_11 і ОСОБА_12 щодо офіційного тлумачення положення абзацу четвертого статті 248-3 Цивільного процесуального кодексу України (справа щодо конституційності статті 248-3 ЦПК України) від 23 травня 2001 року №6-рп/2001, кримінальне судочинство - це врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів. Захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості при розслідуванні кримінальної справи оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури. Але таке оскарження може здійснюватись у порядку, встановленому КПК України, оскільки діяльність посадових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості, не належить до сфери управлінської і не може бути предметом оскарження в порядку, визначеному главою 31-А ЦПК України.

А як встановлено в Рішенні Конституційного Суду України у справі №1-29/2011 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_13 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 55 Конституції України, частини другої статті 2, пункту 2 частини третьої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, частини третьої статті 110, частини другої статті 236 Кримінально-процесуального кодексу України та конституційним поданням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо офіційного тлумачення положень статей 97, 110, 234, 236 Кримінально-процесуального кодексу України, статей 3, 4, 17 Кодексу адміністративного судочинства України в аспекті статті 55 Конституції України (справа про оскарження бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо заяв про злочини) від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011, здійснюючи перевірку заяв і повідомлень про злочини, прокурор, слідчий, орган дізнання діють до порушення кримінальної справи, однак вдаються до тих же способів і прийомів, що й під час збирання доказів у кримінальній справі. Отже, правовідносини, що мають місце під час розгляду заяв про злочини, за своєю правовою природою є кримінально-процесуальними. Тому перевірка скарг на рішення, дії чи бездіяльність вказаних суб'єктів владних повноважень має відбуватися у тому ж процесуальному порядку і тим же судом, на який відповідно до закону покладені повноваження щодо перевірки й оцінки доказів у кримінальній справі, тобто судом із розгляду кримінальних справ. До того ж імперативний припис пункту 2 частини третьої статті 17 КАС України виключає юрисдикцію адміністративних судів щодо справ, які належить вирішувати в порядку кримінального судочинства. Зазначене обумовлює висновок, що компетентним національним судом, до юрисдикції якого належить розгляд скарг щодо прийняття рішень, вчинення дій або допущення бездіяльності суб'єктом владних повноважень стосовно заяв і повідомлень про вчинені або підготовлювані злочини, є суд, який спеціалізується на розгляді кримінальних справ.

Відповідно до частини першої ст. 306 Кримінального процесуального кодексу України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави (глава 26).

Таким чином, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на вищезазначений спір, оскільки він має розглядатися місцевим загальним судом в порядку кримінального судочинства.

Беручи до уваги вищевикладене, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 4, 9, 19, 72, 77, 160,171,293, 295 КАС України,- суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до т до начальника Уманського ВП ГУНП у Черкаській області ОСОБА_3, про зобовязання вчинити певні дії, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.В. Мазуренко