Справа № 140/2317/18
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2317/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Димарчук Т.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Камінь-Каширського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Камінь-Каширського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області (далі - Камінь-Каширське ОУПФ України Волинської області, відповідач) про визнання протиправними дій щодо проведення перерахунку пенсії на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2015 у справі №876/11343/14 та постанови Любешівського районного суду Волинської області від 05.01.2017 у справі №162/1177/16-а та зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2015 у справі №876/11343/14 та постанови Любешівського районного суду Волинської області від 05.01.2017 у справі №162/1177/16-а з проведенням коригування виплат, взятих для обрахунку пенсії за 24 календарних місяці роботи, яка дає право на пенсію за ст. 37 Закону України «Про державну службу», згідно з п.2 Порядку коригування розміру виплат, що включаються у заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

В обґрунтування позову позивач вказав, що перебуває на обліку в Камінь-Каширському ОУПФ України Волинської області та отримує пенсію за віком з 01.01.2002, яку з 01.01.2003 призначено відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу».

З 01.02.2008 на підставі постанови КМУ від 02.02.2008 №34 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» позивачу було перераховано пенсію державного службовця згідно з довідкою від 05.03.2008 №823/06-10-22, згідно з якою для перерахунку пенсії було включено лише посадовий оклад, надбавку за ранг, надбавку за вислугу років, надбавку за високі досягнення у праці в розмірі 50% та премію в розмірі 60%.

Вказані дії позивачем були оскаржені до суду та постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2015 у справі №876/11343/14 зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 02.12.2013 з включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за безперервну працю в державних органах, надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, премії та індексації заробітної плати з 01.02.2003 по 01.02.2008, згідно довідки управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі про складові заробітної плати від 29.05.2014 року №2072/04-50, №2073/04-50, №2074/04-50, до складових заробітної плати, що враховуються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

На виконання вищевказаної постанови Любешівське УПФУ провело перерахунок пенсії позивача та визначило її розмір згідно з статтею 37 Закону України «Про державну службу»" в редакції 2015 року, чинній на момент проведення такого перерахунку у розмірі 80% суми заробітної плати, а не в редакції статті 37 Закону України «Про державну службу»" чинній на момент призначення пенсії в розмірі 90% суми заробітної плати. Крім того, при визначенні розміру пенсії на виконання постанови суду Любешівське УПФУ здійснило такий розрахунок без збереження попереднього визначеного базового місяця для індексації пенсії та без збереження всіх коефіцієнтів коригування заробітку для перерахунку пенсії, в результаті такого перерахунку розмір пенсії позивача було протиправно зменшено.

Не погоджуючись з таким перерахунком позивач звернувся до суду та оскаржив дії Любешівського УПФУ щодо протиправного зменшення його пенсії, в зв'язку з проведенням її перерахунку на виконання судового рішення.

Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 05.01.2017 у справі №162/1177/16-а, залишеною в силі постановою Верховного Суду від 13.06.2018 у справі №162/1177/16-а, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до вимог постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2015 у справі № 876/11343/14, із збереженням попередньо визначеного розміру 90% суми заробітної плати ОСОБА_1 для обчислення розміру пенсії згідно з статтею 37 Закону України "Про державну службу" в редакції на момент призначення ОСОБА_1 пенсії, а також із збереженням попередньо визначеного базового місяця індексації пенсії та коефіцієнтів коригування пенсії.

Однак, згідно відповіді Камінь-Каширського ОУПФ України Волинської області від 30.07.2018 та відповіді ГУПФ України у Волинській області від 12.09.2018, при перерахунку розміру пенсії на виконання постанови Любешівського районного суду Волинської області від 05.01.2017, розмір пенсії зменшено, оскільки при коригуванні складових заробітної плати, які взяті для перерахунку пенсії, такі складові взято за 60 місяців, а не за 24 місяці без згоди позивача. З вказаних відповідей органів пенсійного фонду позивач дізнався про вищевказане порушення під час виконання судових рішень.

Таким чином, позивач вважає, що відповідач, на виконання вищевказаних рішень суду при проведенні перерахунку пенсії, взявши складові заробітної плати за 60 місяців, а не за 24 календарних місяці роботи, яка дає право на пенсію за ст. 37 Закону України «Про державну службу», згідно з п.2 Порядку коригування розміру виплат, що включаються у заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», вчинив протиправні дії щодо проведення перерахунку та виплати пенсії позивачу.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Відповідач у відзиві на позов від 10.12.2018 позовні вимоги заперечив, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню (а.с.25-28). Зазначив, що позивач перебуває на обліку в Камінь-Каширському ОУПФ України Волинської області та отримує пенсію за віком з 01.01.2002, яку з 01.01.2003 призначено відповідно до статті за статті 37 Закону України «Про державну службу»".

05.03.2008 позивач звернувся до Управління ПФУ із заявою про перерахунок пенсії згідно з довідкою про заробітну плату від 05.03.2008 №823/06-10-22 та на підставі постанови КМУ від 02.02.2008 №34 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України». Для проведення перерахунку позивачу було включено: посадовий оклад, надбавку за ранг, надбавку за вислугу років у розмірі 40%, надбавку за високі досягнення у праці в розмірі 50% та премію в розмірі 60%.

Станом на 02.12.2013 розмір пенсії ОСОБА_1 обчислено відповідно до Закону України "Про державну службу" з розрахунку 90% заробітної плати, який становить 3949,65 грн.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2015 у справі №876/11343/14 зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 02.12.2013 з включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за безперервну працю в державних органах, надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, премії та індексації заробітної плати з 01.02.2003 по 01.02.2008, згідно довідки управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі про складові заробітної плати від 29.05.2014 року №2072/04-50, №2073/04-50, №2074/04-50, до складових заробітної плати, що враховуються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

На виконання вищевказаної постанови та постанови про відкриття виконавчого провадження ВП 51554916 від 04.07.2016 Любешівське УПФУ провело перерахунок пенсії позивачу відповідно до Закону України "Про державну службу" з розрахунку 80% заробітної плати, розмір якої станом на 02.12.2013 становив 2977,21 грн. Оскільки, розмір пенсії позивача до проведення перерахунку на виконання рішення суду більший ніж після проведення перерахунку, то пенсії позивачу виплачувалась в раніше встановленому розмірі.

26.09.2016 за заявою ОСОБА_1 державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу.

Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 05.01.2017 у справі №162/1177/16-а, залишеною в силі постановою Верховного Суду від 13.06.2018 у справі №162/1177/16-а, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до вимог постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2015 у справі № 876/11343/14, із збереженням попередньо визначеного розміру 90% суми заробітної плати ОСОБА_1 для обчислення розміру пенсії згідно з статтею 37 Закону України "Про державну службу" в редакції на момент призначення ОСОБА_1 пенсії, а також із збереженням попередньо визначеного базового місяця індексації пенсії та коефіцієнтів коригування пенсії.

На виконання постанови Любешівського районного суду Волинської області від 05.01.2017 Любешівське УПФУ провело перерахунок пенсії позивачу з розрахунку 90% заробітної плати. Розмір пенсійної виплати з 03.12.2013 склав 3422,51 грн. При цьому, збережено попередньо визначений базовий місяць індексації пенсії - грудень 2013 року для проведення індексації розміру пенсії з 01.05.2014.

Відповідач зазначає, що вимога позивача про зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2015 у справі №876/11343/14 та постанови Любешівського районного суду Волинської області від 05.01.2017 у справі №162/1177/16-а з проведенням коригування виплат, взятих для обрахунку його пенсії за 24 календарних місяці роботи, яка дає право на пенсію за ст. 37 Закону України «Про державну службу» є безпідставною та необгрунтованою, оскільки постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2015 у справі №876/11343/14 зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі провести перерахунок пенсії ОСОБА_1, з 02.12.2013 з включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за безперервну працю в державних органах, надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, премії та індексації заробітної плати з 01.02.2003 по 01.02.2008, згідно довідки управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі про складові заробітної плати від 29.05.2014 року №2072/04-50, №2073/04-50, №2074/04-50, до складових заробітної плати, що враховуються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», тобто за 60 календарних місяців роботи підряд. Тому, позовна вимога про проведення коригування виплат, взятих для обрахунку пенсії, за 24 календарних місяці роботи суперечить рішенню суду, у якому визначено які складові та за який період повинні бути включені у перерахунок пенсії ОСОБА_1

Відповідач зазначає, що 25.10.2017 позивач звернувся до Камінь-Каширського ОУПФ України Волинської області із заявою про проведення перерахунку пенсії, а саме зміну її виду на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тому його було переведено на пенсію за віком згідно з вказаним законом. З 01.11.2017 розмір пенсії позивача обчислено в сумі 4883,62 грн. на загальних підставах.

Відповідач вказує на те, що предметом позову в даній справі є протиправність дій Камінь-Каширського ОУПФ України Волинської області вчинених під час виконання рішення Верховного Суду від 13.06.2018 у справі №162/1177/16-а, яке набрало законної сили. Тобто, спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення. У разі невиконання рішення суду в добровільному порядку існує механізм примусового виконання рішення. Таким чином, якщо позивач вважав, що рішенням, дією чи бездіяльністю Камінь-Каширського ОУПФ України Волинської області на виконання вищевказаного судового рішення порушувались його права, свободи чи інтереси то він повинен був звернутись до суду в порядку ст. 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішення , дій чи бездіяльності відповідача, а не з звертатись до суду з новим позовом. Із зазначених підстав відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

У поданій до суду відповіді на відзив від 17.12.2018 позивач підтримав вимоги заявлені у позовній заяві.

У поданих до суду запереченнях представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Ухвалою суду від 19.11.2018 відкрито провадження в даній адміністративній справі та на підставі статті 262 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами (а.с.1).

Дослідивши письмові докази та пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Камінь-Каширському ОУПФ України Волинської області та отримує пенсію за віком з 01.01.2002, яку з 01.01.2003 призначено відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу»" при загальному стажі 31 рік 1 місяць 20 днів, стажі державної служби 28 років 4 місяці 24 дні із розрахунком пенсії від заробітку 90%.

05.03.2008 позивач звернувся до Управління ПФУ із заявою про перерахунок пенсії згідно з довідкою про заробітну плату від 05.03.2008 №823/06-10-22 виданою Управлінням Пенсійного фонду України у Любешівському районі та на підставі постанови КМУ від 02.02.2008 №34 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України». Для проведення перерахунку позивачу було включено: посадовий оклад, надбавку за ранг, надбавку за вислугу років у розмірі 40%, надбавку за високі досягнення у праці в розмірі 50% та премію в розмірі 60%.

Станом на 02.12.2013 розмір пенсії ОСОБА_1 обчислено відповідно до Закону України "Про державну службу" з розрахунку 90% заробітної плати, який становить 3949,65 грн.

Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 14.08.2014 у справі №162/774/14-а зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Любешівському районі здійснити перерахунок та виплачувати позивачу пенсію державного службовця з урахуванням розміру матеріальної допомоги на оздоровлення і вирішення соціально-побутових питань, винагороди за сумлінну та безперервну працю в органах державної влади, індексації заробітної плати, премій до свят та ювілеїв, визначених у довідках про складові заробітної плати, що додаються для призначення пенсії відповідно до Закону України „Про державну службу" з 20.05.2014 року, з урахуванням виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2015 у справі №876/11343/14 постанову Любешівського районного суду Волинської області від 14.08.2014 по справі №162/774/14-а - скасовано та прийнято нову, якою позов задоволено частково, зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 02.12.2013 з включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за безперервну працю в державних органах, надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, премії та індексації заробітної плати з 01.02.2003 по 01.02.2008, згідно довідки управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі про складові заробітної плати від 29.05.2014 року №2072/04-50, №2073/04-50, №2074/04-50, до складових заробітної плати, що враховуються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» (а.с. 12-13).

Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 05.01.2017 у справі №162/1177/16-а, залишеною в силі постановою Верховного Суду від 13.06.2018 у справі №162/1177/16-а, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до вимог постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2015 у справі № 876/11343/14, із збереженням попередньо визначеного розміру 90% суми заробітної плати ОСОБА_1 для обчислення розміру пенсії згідно з статтею 37 Закону України "Про державну службу" в редакції на момент призначення ОСОБА_1 пенсії, а також із збереженням попередньо визначеного базового місяця індексації пенсії та коефіцієнтів коригування пенсії (а.с. 8, 10)

Листами від 30.07.2018 №5149/02-20-17 та від 12.09.2018 №1012/С-02 Камінь-Каширське ОУПФ України Волинської області повідомило позивача, що постановою Любешівського районного суду Волинської області від 05.01.2017 у справі №162/1177/16-а, залишеною в силі постановою Верховного Суду від 13.06.2018 у справі №162/1177/16-а, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до вимог постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2015 у справі № 876/11343/14, із збереженням попередньо визначеного розміру 90% суми заробітної плати ОСОБА_1 для обчислення розміру пенсії згідно з статтею 37 Закону України "Про державну службу" в редакції на момент призначення ОСОБА_1 пенсії, а також із збереженням попередньо визначеного базового місяця індексації пенсії та коефіцієнтів коригування пенсії.

На виконання постанови Любешівського районного суду Волинської області від 05.01.2017 у справі №162/1177/16-а Любешівське УПФУ провело перерахунок пенсії позивачу з розрахунку 90% заробітної плати. Розмір пенсійної виплати з 03.12.2013 склав 3422,51 грн. При цьому збережено попередньо визначений базовий місяць індексації пенсії - грудень 2013 року для проведення індексації розміру пенсії з 01.05.2014. В результаті проведення перерахунків пенсії на виконання рішення суду розмір пенсійної виплати зменшився про що було повідомлено позивача та для узгодження подальшого виконання рішення суду запропоновано звернутися до Камінь-Каширське ОУПФ України Волинської області. Враховуючи вищевикладене рішення суду виконане в межах повноважень, покладених на органи Пенсійного фонду України (а.с. 5-7).

25.10.2017 позивач звернувся до Камінь-Каширського ОУПФ України Волинської області із заявою про проведення перерахунку пенсії, а саме зміну її виду на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тому його було переведено на пенсію за віком згідно вказаного закону. Як вбачається з розпорядження від 01.11.2017 №129373 з 01.11.2017 розмір пенсії позивача обчислено з врахуванням 47 років 05 місяців 07 днів страхового стажу в сумі 4883,62 грн. на загальних підставах (а.с.38-40).

Вважаючи, що при виконанні постанови Любешівського районного суду Волинської області від 05.01.2017 у справі №162/1177/16-а, залишеною в силі постановою Верховного Суду від 13.06.2018, відповідач допустив порушення прав позивача, а саме при коригуванні складових заробітної плати, які взяті для перерахунку пенсії, такі складові взято за 60 місяців, а не за 24 місяці без згоди позивача, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Позивач, обґрунтовуючи позов, покликається на норми статті 37 Закону України "Про державну службу" та Порядок коригування розміру виплат, що включаються у заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України від 11.08.2003 №226/509.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 №865 (у редакції від 29.02.2012) встановлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі. Середньомісячна сума зазначених виплат за 24 або 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат за 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією чи за 60 календарних місяців роботи підряд відповідно на 24 або на 60.

Пунктом 2 даної постанови визначено, що порядок коригування виплат, зазначених у пункті 1 цієї постанови, при призначенні пенсії встановлюється Міністерством соціальної політики разом з Міністерством фінансів.

Суд звертає увагу на ту обставину, що 24.04.2014 до постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 №865 були внесені зміни, зокрема, пунктом 1 установлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією за будь-які 60 календарних місяців роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60.

Відповідно до пункту 2 Порядку коригування розміру виплат, що включаються у заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" від 11.08.2003 №226/509 розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), які нараховані виходячи з посадового окладу та рангу до прийняття постанови Кабінету Міністрів України про підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям

і включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", коригується за коефіцієнтом підвищення посадового окладу та надбавки до нього за ранг, що визначається окремо для кожного працівника шляхом ділення

суми посадового окладу і надбавки за ранг, встановлених йому постановою Кабінету Міністрів України про підвищення заробітної плати, на суму посадового окладу і надбавки до нього за ранг, які працівник мав до підвищення заробітної плати. Інші виплати, які розраховуються виходячи з посадового окладу, коригуються на коефіцієнт підвищення, який визначається у вищезазначеному порядку шляхом ділення посадових окладів. Розміри посадових окладів і надбавок за ранги за станом на

останній день до підвищення заробітної плати визначаються за довідками установ чи організацій. Якщо з моменту підвищення заробітної плати працівника було

переведено на іншу посаду, то коефіцієнт підвищення визначається з

урахуванням посадового окладу та надбавки до нього за ранг

відповідно до постанови Кабінету Міністрів України про підвищення

розміру заробітної плати працюючим державним службовцям за займаною посадою за станом на останній день перед підвищенням заробітної плати. Розмір виплат, нарахованих працівникові з моменту прийняття постанови Кабінету Міністрів України про підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, не коригується.

Як встановлено судом, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2015 у справі №876/11343/14 зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі провести перерахунок пенсії ОСОБА_1, з 02.12.2013 року з включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за безперервну працю в державних органах, надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, премії та індексації заробітної плати з 01.02.2003 по 01.02.2008, згідно довідки управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі про складові заробітної плати від 29.05.2014 року №2072/04-50, №2073/04-50, №2074/04-50, до складових заробітної плати, що враховуються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Тобто у рішенні Львівського апеляційного адміністративного суду чітко зазначений період, який необхідно було враховувати відповідачу при перерахунку пенсії ОСОБА_1, а саме за 60 календарних місяців такої роботи підряд з 01.02.2003 по 01.02.2008.

Виконуючи постанову Любешівського районного суду Волинської області від 05.01.2017 у справі №162/1177/16-а, залишену в силі постановою Верховного Суду від 13.06.2018 у справі №162/1177/16-а, якою зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до вимог постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2015 у справі № 876/11343/14, із збереженням попередньо визначеного розміру 90% суми заробітної плати ОСОБА_1 для обчислення розміру пенсії згідно з статтею 37 Закону України "Про державну службу" в редакції на момент призначення ОСОБА_1 пенсії, а також із збереженням попередньо визначеного базового місяця індексації пенсії та коефіцієнтів коригування пенсії, відповідачем правомірно взято складові заробітної плати з 01.02.2003 по 01.02.2008, тобто за 60 календарних місяців роботи підряд.

А тому, позовна вимога про проведення коригування виплат, взятих для обрахунку пенсії за 24 календарних місяці роботи суперечить рішенню суду у якому чітко визначено які складові та за який період повинні бути включені у перерахунок пенсії ОСОБА_1 Враховуючи наведене, позовні вимоги є безпідставними та до задоволення не підлягають.

Разом з тим, як уже зазначалося судом, спір про право ОСОБА_1 на перерахунок пенсії відповідно до вимог статті 37 Закону України «Про державну службу»" вирішений Львівським апеляційним адміністративним судом постановою від 24.06.2015 у справі №876/11343/14 (справа №162/774/14-а) та постановою Любешівського районного суду Волинської області від 05.01.2017 у справі №162/1177/16-а, залишеною в силі постановою Верховного Суду від 13.06.2018, що набрала законної сили. Про розрахунок пенсії на виконання рішення Любешівського районного суду Волинської області у цій справі з урахуванням вказаних норм законодавства позивач повідомлений листами відповідача від 30.07.2018 №5149/02-20-17 та від 12.09.2018 №1012/С-02. Тобто, спірні правовідносини між сторонами перейшли до стадії виконання судового рішення.

Як встановлено частинами другою, третьою статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Також згідно з приписами статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 29 червня 2004 року у справі "Півень про України" (заява №56849/00) визначено, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, також захищає і виконання остаточних та обов'язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишаться невиконаними, завдаючи шкоди одній стороні.

Таким чином, виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованою Україною 17 липня 1997 року. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження.

Так, у справі "Горнсбі проти Греції" (Case of Hornsby v. Greece, рішення від 19 березня 1997 року) Європейський суд з прав людини вказав, що "…право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу - у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, - і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов'язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід'ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6".

У разі невиконання рішення суду в добровільному порядку існує механізм примусового виконання рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Процесуальним питанням, пов'язаним з виконанням судових рішень в адміністративних справах, присвячений розділ IV КАС України.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Отже, набрання рішенням суду законної сили породжує певні правові наслідки, а саме: вирішується спір між сторонами, судове рішення стає загальнообов'язковим, незмінним та остаточним. Обов'язком боржника за судовим рішенням є його добровільне виконання. Якщо таке не відбулося, то виконання має здійснюватися у примусовому порядку, що встановлений національним законодавством.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина перша статті 373 КАС України).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Водночас, порядок виконання рішення, за яким боржник зобов'язаний вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення, передбачений статтею 63 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження".

Відтак, чинним законодавством передбачено порядок примусового виконання рішення суду, який застосовується, якщо боржник добровільно не виконав свій обов'язок, визначений судовим рішенням, яке набрало законної сили, а також порядок судового контролю за виконанням рішення як завершальною стадією судового провадження.

Судом встановлено, що на виконання постанови Любешівського районного суду Волинської області від 14.08.2014 у справі №162/774/14-а, 14.07.2015 було видано виконавчий лист №162/774/14-а.

Суд, перевіряючи доводи позивача про протиправність дій відповідача при виконанні зазначених рішень суду, вважає за необхідне зазначити, що чинним процесуальним порядком передбачені способи контролю за виконанням судових рішень.

Зокрема, статтею 382 КАС України визначено порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень. Так суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Також відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу (частина шоста статті 383 КАС України).

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов'язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Таким чином, з урахуванням наведеного суд дійшов переконання, що суб'єкт владних повноважень не може бути зобов'язаний виконувати судове рішення шляхом ухвалення судом іншого рішення, оскільки у відповідача є прямо передбачений чинним законодавством обов'язок виконати рішення суду. Примусове ж виконання постанови суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", в межах виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.

Обраний позивачем спосіб захисту (пред'явлення нового позову, спрямованого на виконання рішення суду, що набрало законної сили, не дивлячись на формулювання позовних вимог) не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об'єкту порушеного права, тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним при розгляді позовної вимоги позивача щодо виконання окремого судового рішення в іншій справі.

Також необхідно враховувати, що суд не має права зобов'язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки порушуються процесуальні норми КАС України.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 244 КАС України під час ухвалення рішення у справі суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, відтак судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Камінь-Каширського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, встановленого статтею 295 КАС України, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Головуючий-суддя Т.М. Димарчук