Справа № 0440/6823/18
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2019 року м. Дніпросправа № 0440/6823/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О..

розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Дніпро апеляційну скаргу комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2018 року, (суддя суду першої інстанції Віхрова В.С.), прийнятого в порядку спрощеного провадження в м. Дніпро, в адміністративній справі №0440/6823/18 за комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, треті особи: Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів, прокурор Прокуратури Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування наказу,-

в с т а н о в и в :

11.09.2018 року Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради звернулось до суду з адміністративним позовом в якому просило: визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Осельської Т.П. від 23.08.2018 року по виконавчому провадженню №16746971 про стягнення виконавчого збору з КП «Дніпроводоканал» ДМР у розмірі 54461.68 грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №16746971 по примусовому виконанню наказу Господарського суду Дніпропетровської області №А11/331 від 07.08.2007 р. є безпідставним, оскільки жодних примусових дій вчинено не було. Положеннями Закону України "Про виконавче провадження" у редакції, який діяв на момент відкриття виконавчого провадження, не було передбачено стягнення виконавчого збору у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що обов'язковими умовами стягнення виконавчого збору є: 1) фактичне виконання судового рішення; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень. За своєю природою виконавчий збір є своєрідною винагородою за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи призвели до виконання рішення. В даному випадку з боржника коштів на виконання рішення суду стягнуто не було, у зв'язку з укладенням мирової угоди, тому підстави для стягнення виконавчого збору, на думку позивача, відсутні.

Представник позивача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав, просив суд апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, відзову на апеляційну скаргу, пояснення, та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2007 р. стягнуто з міського Комунального виробничого підприємства "Дніпроводоканал" на користь Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції у розмірі 544616, 87 грн. у адміністративній справі №А11/331-07 за позовом прокурора Бабушкінського району м.Дніпропетровська в інтересах держави в особі Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Комунального виробничого підприємства "Дніпроводоканал".

20.08.2007 р. постанова набрала законної сили.

22.08.2007 р. видано виконавчий лист № А11/331-07

09.08.2008 р. державним виконавцем Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження №16746971 з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області №А11/331-07 від 07.08.2007 р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2006 р. (справа №Б 15/33/06) відносно МКВП "Дніпроводоканал" було порушено справу про банкрутство, у зв'язку з чим, 11.08.2008 р. державним виконавцем Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції винесено постанову про зупинення виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області №А11/331-07 від 07.08.2007 р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2018 р. (справа №904/397/13-г) провадження у справі про банкрутство МКВП "Дніпроводоканал" було припинено, у зв'язку з чим, постановою 24.05.2018 р. виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області №А11/331-07 від 07.08.2007 р. було поновлено та окремою постановою від 24.05.2018 р. приєднано до складу зведеного виконавчого провадження №38171065.

Постановою від 25.05.2018 р. оголошено в розшук майно боржника - КП "Дніпроводоканал" ДМР.

29.05.2018 р. до банківських установ були направлені платіжні вимоги для проведення примусового списання грошових коштів боржника, в результаті чого примусово стягнуто 14464518,83 грн.

Постановою від 31.05.2018 р. накладено арешт на грошові кошти боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів.

Постановою від 23.08.2018 р. стягнуто з боржника КП «Дніпроводоканал» ДМР виконавчий збір у розмірі 54461.68 грн.

Вважаючи постанову про стягнення виконавчого збору протиправною, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не порушено вимог чинного законодавства при винесенні постанови про стягнення з боржника виконавчого збору.

Суд апеляційної інстанції вирішуючи спір між сторонами виходить із наступного.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.01.2015р. №17 "Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції" ліквідовано Державну реєстраційну службу та Державну виконавчу службу та покладено на Міністерство юстиції завдання і функції з реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), з питань державної реєстрації актів цивільного стану, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, договорів комерційної концесії (субконцесії), з питань реєстрації (легалізації) об'єднань громадян, інших громадських формувань, статутів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, якщо їх реєстрація передбачена законами, статуту територіальної громади м.Києва, державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб'єктів інформаційної діяльності. Крім того, пунктом 2 встановлено, що Міністерство юстиції є правонаступником Державної реєстраційної служби та Державної виконавчої служби, що ліквідуються, в частині реалізації державної політики у сферах, зазначених у пункті 1 цієї постанови.

Згідно статті 6 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» систему органів примусового виконання рішень становлять:

1) Міністерство юстиції України;

2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Відповідно до п. 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2832/5 «Про внесення змін до деяких наказів Міністерства юстиції України», який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за № 1302/29432, органами державної виконавчої служби є:

Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до якого входить відділ примусового виконання рішень;

управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - управління державної виконавчої служби), до складу яких входять відділи примусового виконання рішень;

районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної виконавчої служби).

Наказом Міністерства юстиції від 20 квітня 2016 року № 1183/5 затверджено Типове положення про управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі.

Відповідно до пункту 1 зазначеного Типового положення управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (далі - Управління) є органом державної виконавчої служби, який входить до системи органів Міністерства юстиції України, підпорядковується Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - Департамент) та є структурним підрозділом головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне територіальне управління юстиції).

До складу Управління входить відділ примусового виконання рішень.

Отже, в цій категорії справ відповідачами можуть бути лише перераховані органи державної виконавчої служби. У зв'язку з тим, що структурні підрозділи органів державної виконавчої служби: відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділи примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі не визначені як самостійні органи державної виконавчої служби, це виключає можливість їхньої участі як відповідачів у таких справах.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.12.2018 року у справі №357/11497/16-а, що враховано судом відповідно до ст. 242 КАС України.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що наведений перелік органів державної виконавчої служби є вичерпним, у разі подання позовної заяви, зокрема, до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі необхідно за правилами статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України здійснювати заміну неналежного відповідача на належного.

Відповідно до частини 1 статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Отже, заміна первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем належить до повноважень виключно суду першої інстанції; повноваження ж на здійснення такої заміни у суду апеляційної інстанцій відсутні, проте під час розгляду справи, суд першої інстанції не врахував, що в даній справі позивач звернувся до неналежного відповідача, та не допустив його заміну, що призвело до порушення норм процесуального законодавства.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю і прийняти нову постанову.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 243, ст. 287, ст. 308, ст. 310, ст. 317, ст. 321 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2018 року у справі №0440/6823/18 - скасувати та прийняти нову постанову.

Відмовити в задоволенні позовних вимог комунальному підприємству «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Постанова в повному обсязі складена 16.01.2019 р.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай