Справа № 240/5373/18
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2019-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року м.Житомир справа № 240/5373/18

категорія 12.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Нагірняк М.Ф.,

секретар судового засідання Добровольська Н.А.,

за участю: представники позивача Андрійчук Л.І., Богодінова О.О., Павлюк Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Госпітальної військово-лікарської комісії Головного військово-медичного клінічного центру Державної прикордонної служби України про визнання протиправною та скасування постанови, яка оформлена довідкою №315 від 06.07.2018, зобов`язання повторно провести медичний огляд та прийняти нову постанову,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Госпітальної військово-лікарської комісії Головного військово-медичного клінічного центру Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування постанови у вигляді довідки №315 від 06.07.2018року.

Ухвалою суду від 19.11.2018року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.

26.12.2018року до початку розгляду справи по суті представником Позивача була подана заява про уточнення позовних вимог та уточнення їх підстав.

В судовому засіданні представники Позивача уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі і пояснили, що Позивач в період з 22.06.2012року по 23.07.2018року проходив службу за контрактом в Північному регіональному управлінні Державної прикордонної служби України. В період з 27.06.2014року по 14.08.2014року Позивач виконував службові обов`язки в зоні проведення антитерористичної операції. Представники Позивача зазначили, що 16.07.2014року під час обстрілу з ракетної установки "Град" Позивач отримав закриту черепно-мозкову травму, у зв`язку з чим після повернення з АТО у нього погіршився стан здоров`я та виникли хвороби. Позивач з 2014року періодично проходив амбулаторне та стаціонарне лікування, а з 04.04.2018року по 20.07.2018року перебув на безперервному лікуванні в різних медичних закладах.

25.06.2018року Позивачу було видано направлення до ВЛК Державної прикордонної служби України для проведення обстеження з метою встановлення придатності до проходження військової служби. 06.07.2018року Відповідачем було прийнято оскаржуване рішення про наявність у Позивача хвороб, пов`язаних із проходженням військової служби, та про його придатність до такої служби.

Представники Позивача вважають таке рішення протиправним, так як при його винесенні не було враховано медичні висновки щодо наявності хвороб, які діагностовано в різних медичних закладах. Про протиправність такого рішення свідчать також висновки МСЕК про встановлення Позивачу 3 групи інвалідності. На думку представників Позивача, у Відповідача були всі підстави для ухвалення рішення про непридатність Позивача до військової служби та про наявність підстав для визнання захворювань Позивача такими, що пов`язані із захистом Батьківщини.

Представник Відповідача, Госпітальної військово-лікарської комісії Головного військово-медичного клінічного центру Державної прикордонної служби України, в жодне судове засідання не прибув, про дату, час і місце судових засідань був повідомлений належним чином.

Заслухавши доводи представників Позивача, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав проведення військово-лікарськими комісіями Держприкордонслужби медичного огляду військовослужбовців Держприкордонслужби регулюються правовими нормами Положення про проходження медичного огляду у Державній прикордонній службі України, затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 06 травня 2009 року N 333 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 15 серпня 2016 року N 804), що були чинні на день виникнення спору (надалі - Положення N 333).

Судом встановлено, що Позивач в період з 22.06.2012року по 23.07.2018року проходив службу за контрактом в Північному регіональному управлінні Державної прикордонної служби України.

Правомірність підстав звільнення зі служби Позивачем оскаржується та є предметом судового розгляду в іншій адміністративній справі (№0640/4148/18).

Судом встановлено, що командиром Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_1 ) 25.06.2018року Позивачу було видано направлення до госпітальної ВЛК Державної прикордонної служби України для проведення медичного огляду, що узгоджується із вимогами п.1 глави 4 " Медичний огляд військовослужбовців" розділу III." Медичний огляд ВЛК" Положення N 333.

За результатами такого медичного огляду Відповідачем була винесена оскаржувана постанова у формі довідки №315 від 06.07.2018року, відповідно до якої було встановлено наявність у Позивача захворювань, що пов`язані з проходженням військової служби та про придатність Позивача до військової служби (а.с.14).

За приписами п.1 глави 4 "Постійно діючі військово-лікарські комісії (лікарсько-льотні комісії)" розділу II."Діяльність військово-лікарських комісій у Державній прикордонній службі України" Положення N 333 Відповідач як госпітальна ВЛК відноситься до постійно діючих військово-лікарських комісій, які утворюються в закладах охорони здоров`я Держприкордонслужби.

Як зазначено в п.4 глави 1 "Основні завдання" цього ж розділу Положення N 333, у прийнятті постанов усі ВЛК та ЛЛК є незалежними. У своїй роботі вони керуються Основами законодавства України про охорону здоров`я, Законами України "Про військовий обов`язок і військову службу", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", цим Положенням, а також іншими нормативно-правовими актами. Постанови постійно діючих військово-лікарських комісій можуть бути оскаржені в судовому порядку (п.12 цього ж розділу).

У зв`язку з цим суд вважає безпідставними доводи Позивача та його представників, що протиправність оскаржуваного рішення (довідки) зумовлена тим, що Відповідачем при його винесенні не було враховано медичні висновки щодо наявності хвороб, які діагностовано в різних медичних закладах, в тому числі цивільних, протягом 2014-2018років.

Крім того, в п.20 глави 4 " Медичний огляд військовослужбовців" розділу III." Медичний огляд ВЛК" Положення N 333 прямо зазначено, що медичний огляд для визначення ступеня придатності до військової служби військовослужбовців, які одержали захворювання, поранення, травму, контузію, каліцтво під час захисту держави, участі у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки у складі національного контингенту та національного персоналу у країнах, де ведуться бойові дії, або захищали незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та брали безпосередню участь в антитерористичній операції, здійснюється ВЛК тільки після закінчення стаціонарного лікування в закладі охорони здоров`я та досягнення кінцевого результату лікування.

Тобто, Відповідач, як госпітальна ВЛК, ухвалює рішення щодо придатності до військової служби військовослужбовців виключно за результатами стаціонарного лікування в закладі охорони здоров`я, в якому вона (ВЛК) створена.

Суд також вважає безпідставними доводи Позивача та його представників, що протиправність оскаржуваного рішення (довідки) зумовлена наявним протиріччям висновків Відповідача, викладених в оскаржуваному рішенні, та у висновках Відповідача про непридатність Позивача до керування транспортними засобами, до роботи на висоті, біля рухомих механізмів та води, викладені у виписному епікризі Відповідача за наслідками стаціонарного лікування Позивача у неврологічному відділенні Головного військово-медичного клінічного центру (ЦКГ) Державної прикордонної служби України з 25.06.2018року по 06.07.2018року (а.с.23).

По-перше, вказаний виписний епікриз не є рішенням Відповідача, так як рішення ВЛК оформлюються свідоцтвом про хворобу (додаток 1), довідкою військово-лікарської комісії (далі - довідка ВЛК) (додаток 2), протоколом засідання військово-лікарської комісії, а не виписним епікризом.

По-друге, висновки про непридатність Позивача до керування транспортними засобами, до роботи на висоті, біля рухомих механізмів та води, викладені у виписному епікризі, носять виключно рекомендаційний характер, про що прямо зазначено в такому епікризі.

По-третє, як зазначено в оскаржуваній довідці, медичний огляд на придатність Позивача до військової служби проводився як контролер-майстера 1 зміни комендатури забезпечення Північного РУ (а.с.14).

Медичний огляд військовослужбовців щодо їх придатності до роботи з ДІВ, джерелами ЕМП, ЛВ, мікроорганізмами I, II груп патогенності, відряджень за кордон, військовослужбовців, які призначаються на роботи на висоті, верхолазні роботи та пов`язані з підніманням на висоту, а також з обслуговування підйомних механізмів і установок та діючих електроустановок, водолазів, гідроакустиків та радіотелеграфістів надводних кораблів, а також кермових та операторів центрального поста керування кораблів та катерів на повітряній подушці, тощо, здійснюється окремо та із врахуванням вимог наказу Міністерства охорони здоров`я України від 21 травня 2007 року N 246 "Про затвердження Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій", та наказу Міністерства охорони здоров`я України від 19 листопада 1996 року N 347.

Суд зазначає, що Позивач та його представники в суді помилково та безпідставно обґрунтовують протиправність оскаржуваного рішення Відповідача порушенням при його прийнятті вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року N 402.

Як зазначено в п.1 глави 2"Медичний огляд військовозобов`язаних" розділу III "Медичний огляд ВЛК" Положення N 333 відповідно до вказаного Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України проводиться лише медичний огляд військовозобов`язаних, яких звільнено у запас із Держприкордонслужби та які перебувають на обліку у військових комісаріатах Збройних Сил України.

Станом на проведення спірного медичного огляду Позивач перебував на службі за контрактом в Північному регіональному управлінні Державної прикордонної служби України та не відносився до військовозобов`язаних, яких звільнено у запас із Держприкордонслужби та які перебувають на обліку у військових комісаріатах Збройних Сил України.

Суд вважає також безпідставними доводи Позивача та його представників про наявність підстав для прийняття Відповідачем за результатами медичного огляду Позивача рішення, що наявні у Позивача захворювання пов`язані із захистом Батьківщини.

Безспірно, за приписами глави 12 "Порядок встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців та колишніх військовослужбовців зі службою у Держприкордонслужбі" розділу III "Медичний огляд ВЛК" Положення N 333 постанова ВЛК у такому формулюванні приймається щодо військовослужбовців, які брали участь у бойових діях, зазначених у абзаці другому пункту 4 цієї глави, а також тих, які захищали незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і визнані учасниками бойових дій, за наявності медичних документів, виданих (складених) у зазначений період, які підтверджують факт виникнення (розвитку) захворювання в період перебування в діючій армії або у складі сил і засобів, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення.

Разом з тим, така постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення, травми, контузії, каліцтва приймається з урахуванням висновку, зазначеному у формах Нвс-5, Нвс-1, НПвс. Номер та дата актів розслідування нещасного випадку, що стався, або довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), на підставі яких встановлено причинний зв`язок поранення, травми, контузії, каліцтва, обов`язково зазначаються у свідоцтві про хворобу, довідці ВЛК та в книзі протоколів засідань ВЛК (ЛЛК), про що прямо передбачено в п.6 глави 12 "Порядок встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців та колишніх військовослужбовців зі службою у Держприкордонслужбі" розділу III "Медичний огляд ВЛК" Положення N 333.

В судовому засіданні представники Позивача заявили про відсутність актів розслідування нещасного випадку або довідки про обставини травми Позивача. Всупереч вимог ч.1 ст.77 КАС України представниками Позивача суду не надано жодних доказів (записи про первинне звернення по медичну допомогу із зазначенням обставин одержання контузії Позивачем, витяг з медичної карти такого стаціонарного хворого, матеріали службового розслідування, дізнання, досудового слідства за фактом контузії, тощо) в обґрунтування доводів про отриманої Позивачем закритої черепно-мозкової травми 16.07.2014року та її причинний зв`язок із захворюваннями Позивача.

В ході дослідження в судовому засіданні довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 25.09.2018року вставлено, що Позивачу з 24.09.2018року дійсно встановлено 3 групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, які пов`язані з проходженням військової служби (а.с.41).

Разом з тим, такий висновок, що приймався після оскаржуваного рішення Відповідача та після звільнення Позивача зі служби, не може слугувати підставою для визнання протиправним оскаржуваного рішення Відповідача.

Відповідно до вимог глави 12 "Порядок встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців та колишніх військовослужбовців зі службою у Держприкордонслужбі" розділу III "Медичний огляд ВЛК" Положення N 333 такий висновок МСЕК може бути підставою для звернення до ЦВЛК про зміни (перегляд) спірної постанови ВЛК.

За приписами ст.9 КАС України суд розглядає справу в межах позовних вимог.

Центральна військово-лікарська комісія Державної прикордонної служби України (ЦВЛК) не є стороною по справі, Позивачем жодних позовних вимог до ЦВЛК Позивачем не зазначено, а тому суд не може ухвалити жодних рішень відносно ЦВЛК, в тому числі щодо зобов`язання переглянути спірну постанову Відповідача в порядку, передбаченому Положенням N 333.

Ні в позовній заяві, ні в поясненнях Позивача в судовому засіданні не наведено жодних правових підстав для визнання протиправною скасування оскаржуваної постанови Відповідача у вигляді довідки №315 від 06.07.2018року. Наведені доводи зведені виключно до медичної їх площини, а саме щодо різного суб`єктивного погляду різних фахівців в галузі медицини за період з 2014року по грудень 2018року на результати медичного обстеження Позивача в різних медичних закладах, встановлення на їх підставі певних діагнозів та способів лікування тих чи інших захворювань Позивача. При цьому жодних позасудових експертних досліджень з цього приводу суду не надано.

У п.89 Рішення ЄСПЛ у справі "Салов проти України" (заява N65518/01) від 06.09.2005 року зазначається, що статтю 6 параграф 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає в судовому рішенні пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін.

Висновок суду щодо правомірності оскаржуваної постанови (довідки) Відповідача не потребує детального дослідження кожного аргументу сторони Позивача щодо різного суб`єктивного погляду різних фахівців в галузі медицини за період з 2014року по грудень 2018року на результати медичного обстеження Позивача в різних медичних закладах, встановлення на їх підставі певних діагнозів та способів лікування тих чи інших захворювань Позивача за відсутності їх позасудових експертних досліджень.

З огляду на встановлені обставини справ суд робить висновок про необґрунтованість позову та про відсутність підстав для його задоволення.

Такий висновок суду не позбавляє права Позивача на звернення до ЦВЛК Державної прикордонної служби України про перегляд спірної постанови Відповідача на підставі висновку МСЕК від 25.09.2018р. в порядку, передбаченому Положенням N 333.

Такий висновок суду не позбавляє права Позивача на звернення до Державної прикордонної служби України про проведення службового розслідування щодо встановлення обставин можливого отримання Позивачем закритої черепно-мозкової травми 16.07.2014року під час обстрілу з ракетної установки "Град".

Підстави, передбачені ст.ст.139-143 КАС України, для відшкодування або стягнення судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись статтями 2,77,90,139-143,242-246,250,255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Госпітальної військово-лікарської комісії Головного військово-медичного клінічного центру Державної прикордонної служби України відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк

Повне судове рішення складене 18 січня 2019 року