Справа № 811/1006/18
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2019-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 січня 2019 року

м. Дніпро

справа № 811/1006/18

суддя І інстанції – Хилько Л.І.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Мельника В.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом Державної служби геології та надр України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чарнокіт» про анулювання спеціального дозволу на користування надрами,

ВСТАНОВИВ:

Державна служба геології та надр України звернулася з вищевказаним позовом до суду в якому, просила припинити право користування надрами, шляхом анулювання дозволу на користування надрами №3551 від 09.12.2004 року.

В обґрунтування позову посилається на те, що відповідачем не усунуто обов’язкові до виконання вимоги припису щодо порушень виявлених під час планової перевірки, а тому є всі підстави для припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 липня 2018 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з виходив з того, що позивачем усунуто виявлені під час перевірки порушення, про які зазначено у приписі, а тому відсутні підстави для анулювання спеціального дозволу на користування надрами.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, Держгеонадра України звернулася із апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В апеляційній скарзі вказує на те, що суд першої інстанції не вірно встановив предмет спору, оскільки предметом спору є встановлення наявності чи відсутності підстав для припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу , а не правомірністю чи неправомірність дій позивача і ці грубі порушення норм процесуального права є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки призвели до неправильного вирішення справи. Суд не надав оцінку тим обставинам, що відповідач не в повній мірі усунув виявленні порушення.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Чарнокіт» просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не з’явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому відповідно до ст. 229 КАС України фіксування судового засідання не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено що 23 червня 2016 року Державною службою геології та надр України видано наказ №194 «Про проведення планових перевірок надрокористувачів у ІІІ кварталі 2016 року, яким відповідно до Положення про Державну службу геології та надр України, Порядку здійснення державного геологічного контролю Департаменту державного геологічного контролю доручено провести планові перевірки надрокористувачів, зазначених у переліку надрокористувачів, щодо яких буде здійснюватись державний геологічний контроль у ІІІ кварталі 2016 року згідно з предметом перевірки, визначеним пунктом 4 Порядку здійснення державного геологічного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.12.2011 року №1294.

Наказом Державної служби геології та надр України від 21 червня 2016 року №193 затверджено План проведення перевірок надрокористувачів у ІІІ кварталі 2016 року, серед яких і передбачена також перевірка ТОВ «Чарнокіт».

На адресу ТОВ «Чарнокіт» направлено відповідне повідомлення про проведення планової перевірки від 17.08.2016 року №14351/13/14-16.

21 вересня 2016 року відповідно до вищевказаних наказів, на підставі направлення на проведення перевірки від 09.09.2016 р. №121/3551-К, посадовими особами Південного міжрегіонального відділу Департаменту Державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України здійснено виїзд на адресу місцезнаходження ТОВ «Чарнокіт»та складено акт перевірки щодо дотримання вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин (металічні руди, неметалічні корисні копалини, горючі корисні копалини) №121/3551-К.

Вказаним актом перевірки, були виявленні наступні порушення:

- не проведено повторну державну експертизу та оцінку запасів Савранського родовища гранітів (через кожні п'ять років);

- не отримано у ІІ кварталі 2015 року акт про надання гірничого відводу та не продовжено термін дії договору оренди земельної ділянки;

- не надано листи Міністертсва екології та природних ресурсів України від 16.10.2014 року №5/3-6/12615-14, Держгірпромнагляду України від 27.08.2014 року №6497/0/3.1-12/6/14 та (екологічна картка від 19.09.2004 року №1/17), які зазначені в особливих умовах спеціального дозволу, що не уможливлює перевірити виконання їх вимог.

На підставі акта перевірки від 21 вересня 20016 року Південним міжрегіональним відділом Департаменту Державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України винесено припис відносно ТОВ «Чарнокіт», яким у строк до 21.10.2016 року зобов’язано позивача представити Південному міжрегіональному відділу Департаменту Державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України матеріали підтверджуючі усунення зазначених порушень.

На виконання наказу Держгеонадр України №438 від 23.12.2016 року позивачем надано в електронному вигляді перелік родовищ, по яких термін затверджених запасів перевищує 5 років (а.с.40).

Наказом Держгеонадр України №287 від 01.09.2016 року зупинено дію спеціального дозволу від №3551 від 09.12.2004 року, виданого ТОВ «Чарнокіт», та надано останньому 60 (шістьдесят) календарних днів для усунення порушень, про, що Держгеонадр України повідомило ТОВ «Чарнокіт» листом №15843/13/14-16 від 06.09.2016 року (а.с.41-43).

01.12.2016 року начальником Південного міжрегіонального відділу, у зв’язку із тим, що станом на 01.12.2016 року ТОВ «Чарнокіт» не надано матеріалів, які підтверджують факт усунення порушень вимог законодавства у сфері надрокористування зазначених в приписі, на ім’я директора Департаменту державного геологічного контролю внесено подання на зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №3551 від 09 грудня 2004 року (а.с.44-46).

У вказаному поданні зазначено, про усунення порушень в частині не надання листів Міністерства екології та природних ресурсів України від 16.10.2014 року №5/3-6/12615-14, Держгірпромнагляду України від 27.08.2014 року №6497/0/3.1-12/6/14 та (екологічна картка від 19.09.2004 року №1/17).

Вказане подання було внесене у зв’язку із частковим не усуненням таких порушень вимог законодавства у сфері надрокористування, зокрема:

- не закінчило роботи по проведенню повторної державної експертизи та оцінки запасів Савранського родовища гранітів;

- не укладено та не отримано акт про надання гірничого відводу.

Наказом Державної служби геології та надр України №491 від 19.12.2016 року зупинено дію спеціального дозволу від №3551 від 09.12.2004 року, виданого ТОВ «Чарнокіт», та надано останньому 30 (тридцять) календарних днів для усунення порушень, про, що позивач повідомив ТОВ «Чарнокіт» листом №24373/13/14-16 від 27.12.2016 року (а.с.47-49).

На виконання вищевказаного наказу відповідачем надано протокол засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин з розгляду матеріалів повторної геолого-економічної оцінки запасів гранітів Північної ділянки Савранського родовища. Також відповідач надав позивачу акт про надання гірничого відводу від 26 липня 2017 року №3235 та додаткову угоду від 08.11.2016 року (а.с.105-106).

Відповідно до частини 2 статті 6 та частини 2 статті 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» документи дозвільного характеру – дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ, який дозвільний орган зобов'язаний видати суб'єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб'єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

У відповідності до ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» порядок видачі документів дозвільного характеру або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання, видача або відмова у видачі яких законами України віднесена до повноважень органів місцевого самоврядування, встановлюється їх рішенням за погодженням з територіальними (місцевими) органами центральних органів виконавчої влади, що здійснюють регулювання у відповідній сфері, та територіальними органами уповноваженого органу, а у випадках, передбачених законом, - на підставі типових порядків, затверджених Кабінетом Міністрів України. Такі порядки мають передбачати, зокрема, вичерпний перелік документів, які суб'єкту господарювання необхідно подати для одержання документа дозвільного характеру.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 7 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» прийняття від суб’єкта господарювання або уповноваженої ним особи заяви про одержання (переоформлення, одержання дубліката, анулювання) документа дозвільного характеру здійснюється державним адміністратором виключно в дозвільному центрі.

Водночас, відповідно до вимог п. 7 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» дозвільний орган анулює документ дозвільного характеру з таких підстав:

- звернення суб'єкта господарювання із заявою про анулювання документа дозвільного характеру;

- наявність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення та ліквідації, якщо інше не встановлено законом;

- наявність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Дозвільний орган, що видав документ дозвільного характеру, може звернутися до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання документа дозвільного характеру за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) встановлення факту надання в заяві про видачу документа дозвільного характеру та документах, що додаються до неї, недостовірної інформації;

2) здійснення суб'єктом господарювання певних дій щодо провадження господарської діяльності або видів господарської діяльності, на які отримано документ дозвільного характеру, з порушенням вимог законодавства, щодо яких дозвільний орган видавав припис про їх усунення із наданням достатнього часу для їх усунення.

Частиною другою статті 24 Кодексу України про надра встановлено, що користувачі надр зобов’язані: 1) використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; 2)забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; 3) забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; 4) приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; 4-1) надавати та оприлюднювати інформацію про загальнодержавні та місцеві податки і збори, інші платежі, а також про виробничу (господарську) діяльність, необхідну для забезпечення прозорості у видобувних галузях, відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України; 5) виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.

Відповідно до частини третьої статті 24 Кодексу України про надра права та обов’язки користувача надр виникають з моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами, а в разі надання права користування надрами на умовах угод про розподіл продукції - з моменту набрання чинності такою угодою, якщо інше не передбачено цією угодою.

Підстави припинення права користування надрами передбачені статтею 26 Кодексу України про надра.

Так, право користування надрами припиняється у разі: 1) якщо відпала потреба у користуванні надрами; 2) закінчення встановленого строку користування надрами; 3) припинення діяльності користувачів надр, яким їх було надано у користування; 4) користування надрами з застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров’я населення; 5) використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр; 6) якщо користувач без поважних причин протягом двох років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу - 180 календарних днів не приступив до користування надрами; 7) вилучення у встановленому законодавством порядку наданої у користування ділянки надр.

Право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, - у судовому порядку. При цьому питання про припинення права користування земельною ділянкою вирішується у встановленому земельним законодавством порядку.

Законодавством України можуть бути передбачені й інші випадки припинення права користування надрами.

Згідно пункту 1 Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 391/2011 (далі по тексту - Положення), Державна служба геології та надр України (Держгеонадра України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України (далі - Міністр), входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Підпунктом 13 пункту 4 Положення встановлено, що Держгеонадра України відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, зупиняє та анулює в установленому порядку дію спеціальних дозволів на користування надрами, поновлює їх дію.

Згідно з пунктом 23 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року №615 (далі по тексту – Порядок надання спеціальних дозволів), право користування надрами припиняється органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням органів державного гірничого та санітарно-епідеміологічного нагляду, державного геологічного і екологічного контролю, органів місцевого самоврядування, органів державної податкової служби у разі: 1) відсутності потреби у подальшому користуванні надрами; 2) відмови надрокористувача від права користування надрами; 3) ліквідації юридичної особи або смерті фізичної особи - підприємця, фізичної особи, що є власниками дозволу; 4) встановлення рішенням суду факту подання надрокористувачем свідомо неправдивих відомостей, підробних документів; 5) використання надр не за призначенням; 6) визнання дозволу недійсним у судовому порядку; 7) визнання недійсним у судовому порядку аукціону, за результатами якого надано дозвіл; 8) вилучення в установленому законодавством порядку наданої у користування ділянки надр; 9) невжиття надрокористувачем заходів для усунення причин зупинення дії дозволу в установлений строк; 10) припинення без поважних причин робіт, передбачених дозволом, більш як на два роки, а у разі, коли дозвіл надано на користування нафтогазоносними надрами, - більш як на 180 днів; 11) коли суб’єкт господарської діяльності протягом двох років, а щодо нафтогазоперспективних площ, родовищ нафти і газу - 180 календарних днів та газу (метану) вугільних родовищ - одного року з початку дії дозволу без поважної причини не розпочав користування надрами; 12) припинення дії договору оренди (концесії) цілісного майнового комплексу, укладеного надрокористувачем, якому надано дозвіл відповідно до підпункту 8 пункту 8 цього Порядку, крім випадку набуття у власність об’єкта оренди (концесії). Припинення права користування надрами здійснюється шляхом прийняття Держгеонадрами наказу, а Радою міністрів Автономної Республіки Крим - розпорядження про анулювання дозволу.

З наведених норм слідує, що за наявності передбачених законом підстав право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, про що видається відповідний наказ.

Водночас, у судовому порядку право користування надрами припиняється лише у випадках: 1) якщо користування надрами з застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров’я населення; 2) якщо використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр; 3) якщо користувач без поважних причин протягом двох років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу - 180 календарних днів не приступив до користування надрами - у разі незгоди користувачів.

Тобто, право користування надрами припиняється Державною службою геології та надр України самостійно або у судовому порядку.

У разі відсутності спору відповідач має право у випадках, передбачених пунктами 1, 2, 3 та 7 частини 1 статті 26 Кодексу України про надра, самостійно припиняти право користування надрами. У випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 частини 1 статті 26 Кодексу України про надра, за умови незгоди користувачів, це право припиняється у судовому порядку.

09 грудня 2004 року Міністерством охорони навколишнього середовища України надано спеціальний дозвіл ТОВ «Чарнокіт» на користування надрами №3551 з метою видобування гранітів, придатних для виробництва бутового каменю та щебеню для бетону гідротехнічного Савранському родовищі Північна ділянка строком на 20 (двадцять) років (а.с.10-11).

Додактом до спеціального дозволу було укладено угоду про умови користування надрами та програму робіт з метою видобування граніту Савранському родовищі Північна ділянка (а.с.12-16).

Підставою для звернення позивача до суду із вказаним адміністративним позовом стало невиконання припису щодо встановлення факту порушень вимог законодавства у сфері надрокористування позивачем виявлених за результатами планової перевірки.

В той же час як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи ТОВ «Чарнокіт» виконано акт перевірки від 21.09.2016 №121/3551-К та припис від 21.09.2016 року №121/3551-К позивача а саме: проведено повторну державну експертизу та оцінку запасів Савранського родовища гранітів (через кожні п'ять років); отримано у ІІ кварталі 2015 року акт про надання гірничого відводу до 09.12.2034 року.

Крім того порушення в частині ненадання листів Міністерства екології та природних ресурсів України від 16.10.2014 року №5/3-6/12615-14, Держгірпромнагляду України від 27.08.2014 року №6497/0/3.1-12/6/14 та (екологічна картка від 19.09.2004 року №1/17) усунено в повному обсязі про що прямо зазначено в поданні про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами.

Вказані обставини справи свідчать про відсутність підстав для припинення права користування надрами, шляхом анулювання дозволу на користування надрами, про що вірно зазначив суд першої інстанції і доводи апеляційної скарги зазначених висновків не спростовують.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 липня 2018 року – залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник