Справа № 826/25482/15
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2019-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Лічевецького ІІ.О., Файдюка В.В.

за участю секретаря Лебедєвої Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Національного банку України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 травня 2018 року. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Дніпро Пласт» до Національногом банку України, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк» «Приватбанк» про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ТД Дніпро Пласт» з позовом до Національного банку України, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», в якому просить (з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 23.11.2017):

- визнати протиправними дії Національного банку України щодо не підтвердження можливості здійснення операції Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Дніпро Пласт» з оплати 45 987 454,00 грн. за поліетилентерефталат, згідно з контрактом від 27.04.2012 №12-04/UA;

- визнати протиправними дії Національного банку України щодо не підтвердження можливості здійснення операції Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Дніпро Пласт» з оплати 45 297 932,00 грн. за поліетилентерефталат, згідно з контрактом від 27.04.2012 №12-04/UA;

- визнати протиправним та скасувати рішення Національного банку України від 09.11 2015 №25-03001/85336 в частині не підтвердження можливості здійснення операції Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Дніпро Пласт» з оплати 45 987 454,00 грн. за поліетилентерефталат, згідно з контрактом від 27.04.2012 №12-04/UA;

- визнати протиправним та скасувати рішення Національного банку України від 12.11.2015 №25-03001/86953 в частині не підтвердження можливості здійснення операції Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Дніпро Пласт» з оплати 45 297 932,00 грн. за поліетилентерефталат, згідно з контрактом від 27.04.2012 №12-04/UA.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 травня 2018 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Національного банку України щодо не підтвердження можливості здійснення операції Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Дніпро Пласт» з оплати 45 987 454,00 грн. за поліетилентерефталат, згідно з контрактом від 27.04.2012 №12-04/UA; визнано протиправними дії Національного банку України щодо не підтвердження можливості здійснення операції Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Дніпро Пласт» з оплати 45 297 932,00 грн. за поліетилентерефталат, згідно з контрактом від 27.04.2012 №12-04/UA. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Національним банком України подано апеляційну скаргу, в якій останній просить суд вказане судове рішення скасувати та винести нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. На думку апелянта, оскаржувана постанова винесена судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та інші наявні у справі докази, колегія суддів приходить до наступного.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТД Дніпро Пласт» (покупець) та фірмою METTREAL INVESTMENTS LIMITED (продавець) укладено контракт від 27.04.2012 №12-04/UA, згідно з умовами якого продавець продає, а покупець купує на умовах поставки СІР Дніпропетровськ (Інкотермс- 2000) поліетилентерефталат марки HY-W для виробництва ПЕТ-преформ.

Згідно з додатковою угодою до вказаного контракту від 28.10.2015, сторони погодили про оплату у доларах США або Гривні частини товару, поставленого у відповідності до специфікації №01 на постачання товару у травні 2012 року, згідно з контрактом від 27.04.2012 №12-04/UA, на загальну суму 2 000 000,00 доларів США.

З метою здійснення оплати товару, поставленого на умовах контакту від 27.04.2012 №12-04/UA, Товариством з обмеженою відповідальністю «ТД Дніпро Пласт» подано до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» платіжне доручення від 04.11.2015 №100306 на суму 45 987 454,00 грн.

Проте, листом від 09.11.2015 №25-03001/85336 Національний банк України повідомив Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» про не підтвердження заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Дніпро Пласт» на купівлю та перерахування іноземної валюти/коштів у гривні за імпортними операціями, зокрема доручення на суму 45 987 454,00 грн., з посиланням на вимоги Правилі- функціонування Системи підтвердження угод на міжбанківському валютному ринку України Національного банку України та перерахування (зарахування) коштів за окремими операціями з іноземною валютою та банківськими металами, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10.08.2005 №281, п. 6 постанови Правління Національного банку України від 03.09.2015 №581 «Про врегулювання ситуації на грошово- кредитному та валютному ринках України», постанови Правління Національного банку України від 23.02.2015 №124 «Про особливості здійснення деяких валютних операцій» та листа Національного банку України від 22.09.2015 №25-03001/68257.

Надалі, з метою здійснення оплати товару, поставленого на умовах контакту від 27.04.2012 №12-04/ UА, Товариством з обмеженою відповідальністю «ТД Дніпро Пласт» подано до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» платіжне доручення від 09.11.2015 №100355 на суму 45 297 932,00 грн.

Листом від 12.11.2015 №25-03001/86953 Національний банк України повідомив Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» про не підтвердження заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Дніпро Пласт» на купівлю та перерахування іноземної валюти/коштів у гривні за імпортними операціями, а саме: стосовно доручення на суму 45 297 932,00 грн. з підстав аналогічних тим, що вказані у листі від 09.11.2015 №25-03001/85336.

Вважаючи такі повідомлення необґрунтованими, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку про протиправність дій Національного банку України щодо не підтвердження можливості здійснення операції ТОВ «ТД Дніпро Пласт» з оплати 45 987 454,00 грн. за поліетилентерефталат, згідно з контрактом від 27.04.2012 №12-04/UА, а також щодо не підтвердження можливості здійснення операції ТОВ «ТД Дніпро Пласт» з оплати 45 297 932,00 грн. за поліетилентерефталат, згідно з контрактом від 27.04.2012 №12-04/UА. У той же час, суд звернув увагу на те, що листи-повідомлення Національного банку України від 09.11.2015 №25-03001/85336 та від 12.11.2015 №25-03001/86953 не є рішенням у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки лише містять у собі результат волевиявлення відповідача, як суб'єкта владних повноважень, з відповідного питання, тобто є формою повідомлення про вчинені суб'єктом владних повноважень дії чи бездіяльність, відтак, позовні вимоги в частині визнання протиправними та скасування рішень Національного банку України від 09.11.2015 №25-03001/85336 в частині не підтвердження можливості здійснення операції ТОВ «ТД Дніпро Пласт» з оплати 45 987 454,00 грн. за поліетилентерефталат, згідно з контрактом від 27.04.2012 №12-04/UА та від 12.11.2015 №25-03001/86953 в частині не підтвердження можливості здійснення операції ТОВ «ТД Дніпро Пласт» з оплати 45 297 932,00 грн. за поліетилентерефталат, згідно з контрактом від 27.04.2012 №12-04/UА задоволенню не підлягають. Натомість, належним способом захисту прав та охоронюваних законом інтересів позивача у межах спірних правовідносин є саме визнання протиправними дій, про що вказано вище.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, мотивуючи свою позицію наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про Національний банк України» Національний банк України є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління, юридичний статус, завдання, функції, повноваження і принципи організації якого визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України.

Приписами ч. 3 ст. 6 Закону України «Про Національний банк України» передбачено, що Національний банк у межах своїх повноважень сприяє фінансовій стабільності, в тому числі стабільності банківської системи за умови, що це не перешкоджає досягненню цілі, визначеної у частині другій цієї статті.

Так, згідно з п. 8 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Національний банк України», Національний банк виконує такі функції, зокрема, здійснює банківське регулювання та нагляд на індивідуальній та консолідованій основі.

В силу ст. 7 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного контролю і валютного регулювання» від 19.02.1993 №15-93 (надалі - Декрет), у розрахунках між резидентами і нерезидентами в межах торговельного обороту використовуються як засіб платежу іноземна валюта та грошова одиниця України - гривня. Такі розрахунки здійснюються лише через уповноважені банки в порядку, установленому Національним банком України.

У свою чергу, пп. 18 п. 6 постанови Правління Національного банку України від 03.09.2015 № 581 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» (надалі - Постанова №581) визначено, що з метою недопущення недобросовісної практики проведення валютних операцій уповноважені банки формують реєстр операцій за дорученнями клієнтів із купівлі іноземної валюти/перерахування за межі України іноземної валюти/перерахування коштів у гривнях на користь нерезидентів через кореспондентські рахунки банків-нерезидентів у гривнях, відкриті в уповноважених банках/перерахування коштів, що здійснюється на користь нерезидентів через філії уповноважених банків, відкриті на території інших держав (далі - реєстр), та подають його до Національного банку України в день отримання від клієнта заяви про купівлю іноземної валюти/платіжного доручення.

Якщо сума заяви про купівлю іноземної валюти/платіжного доручення на перерахування за межі України іноземної валюти/платіжного доручення на перерахування коштів у гривнях на користь нерезидента через кореспондентський рахунок банку - нерезидента/платіжного доручення на перерахування коштів, що здійснюється на користь нерезидента через філії уповноважених банків, відкриті на території інших держав, у гривнях дорівнює або більше еквівалента 50000 доларів США на дату заяви/платіжного доручення, то уповноважений банк разом із реєстром подає копії документів (у сканованому вигляді), які є підставою для здійснення цих операцій. Інформація за заявами про купівлю іноземної валюти/платіжними дорученнями на перерахування коштів у гривнях на користь нерезидента через кореспондентський рахунок банку-нерезидента в гривнях/платіжними дорученнями на перерахування коштів, що здійснюється на користь нерезидента через філії уповноважених банків, відкриті на території інших держав, у яких сума менша, ніж зазначена, надається в реєстрі в узагальненому вигляді. Інформація за платіжними дорученнями в іноземній валюті на переказ коштів за межі України, у яких сума менша, ніж зазначена, до реєстру не надається.

Уповноваженим банкам забороняється проводити операцію клієнта в разі отримання від Національного банку України повідомлення про непідтвердження можливості її здійснення. Підтверджені операції можуть бути виконані не раніше четвертого операційного дня з дня подання уповноваженим банком інформації про ці операції в реєстрі.

З метою запобігання непродуктивному відпливу капіталу за кордон Національний банк України має право запитувати й отримувати від уповноваженого банку копії додаткових документів, необхідних для з'ясування обставин щодо конкретної операції, інформація про яку була подана у відповідному реєстрі. У цьому разі уповноважений банк не може здійснювати таку операцію до моменту отримання окремого підтвердження Національного банку України.

Як було зазначено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, платіжні доручення від 04.11.2015 №100306 та від 09.11.2015 №100355 сформовані позивачем з метою виконанім останнім покладених на нього умовами контракту від 27.04.2012 №12-04/UA (з урахуванням додаткових угод) зобов'язань, тобто оплати поставленого товару, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не заперечувалось під час судового розгляду справи.

У той же час, направляючи на адресу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» листи-повідомлення від 09.11.2015 №25-03001/85336 та від 12.11.2015 №25-03001/86953 Національним банком України не наведено жодних правових підстав (детального обґрунтування) такої неможливості, а виключно зроблено посилання на нормативно-правові акти та листи Національного банку України, які не дають змоги чітко ідентифікувати причину такої відмови.

Крім того, в апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що Постановою Правління НБУ № 581 від 03.09.2015 року (надалі - Постанова № 581) та іншим законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку не встановлено, що Національний банк має вказувати причини непідтвердження можливості здійснення операцій клієнтів уповноважених банків.

Суд апеляційної інстанції не погоджується із таким твердженнями, вважає вказані їх необґрунтованими та такими, що суперечать нормам законодавства, з огляду на таке.

Підпунктом 18 п. 6 Постанови № 581, яка діяла на дату не підтвердження Відповідачем можливості здійснення оплати за контрактом, було передбачено, що з метою недопущення недобросовісної практики проведення валютних операцій уповноважені банки формують реєстр операцій за дорученнями клієнтів із купівлі іноземної валюти/перерахування за межі України іноземної валюти/перерахування коштів у гривнях на користь нерезидентів через кореспондентські рахунки банків-нерезидентів у гривнях, відкриті в уповноважених банках/перерахування коштів, що здійснюється на користь нерезидентів через філії уповноважених банків, відкриті на території інших держав (далі - реєстр), та подають його до Національного банку України в день отримання від клієнта заяви про купівлю іноземної валюти/платіжного доручення.

Якщо сума заяви про купівлю іноземної валюти/платіжного доручення на перерахування за межі України іноземної валюти/платіжного доручення на перерахування коштів у гривнях на користь нерезидента через кореспондентський рахунок банку - нерезидента/платіжного доручення на перерахування коштів, що здійснюється на користь нерезидента через філії уповноважених банків, відкриті на території інших держав, у гривнях дорівнює або більше еквівалента 50000 доларів США на дату заяви/платіжного доручення, то уповноважений банк разом із реєстром подає копії документів (у сканованому вигляді), які є підставою для здійснення цих операцій;

Уповноваженим банкам забороняється проводити операцію клієнта в разі отримання від Національного банку України повідомлення про не підтвердження можливості її здійснення. Підтверджені операції можуть бути виконані не раніше четвертого операційного дня з дня подання уповноваженим банком інформації про ці операції в реєстрі.

Таким чином, направлення обслуговуючими банками в НБУ реєстрів та копій документів проводиться з метою недопущення недобросовісної практики проведення валютних операцій.

З огляду на вищенаведене, рішення про не підтвердження можливості здійснення операції, зазначеної у реєстрі, приймається НБУ лише внаслідок виявлення у операції ознак, що свідчать про її недобросовісний характер.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції колегією суддів встановлено, що на виконання вимог Постанови № 581 Позивач надав уповноваженому банку всі необхідні документи для формування ним реєстру операцій та передання його до НБУ для підтвердження можливості здійснення операцій. Уповноважений банк надав НБУ реєстр операцій та сканкопії документів, які є підставою для операції купівлі іноземної валюти.

Операції, зазначені в реєстрі, здійснювалися Позивачем в рамках ведення звичайної господарської діяльності та не містили ознак недобросовісних, що підтверджено третьою особою - ПАТ КБ «Приватбанк» за результатами здійснення валютного контролю та зазначено в поясненнях третьої особи, які долучені до матеріалів справи.

Твердження відповідача в апеляційній скарзі про начебто наявність ознак фіктивності операцій, за якими НБУ прийняте рішення про їх не підтвердження, що оскаржується у даній справі, не підтверджується жодними доказами, а є лише припущеннями відповідача.

Крім того, обґрунтування Відповідачем не підтвердження операцій необхідністю запитання додаткових документів, на думку суду, тільки підтверджує протиправність дій відповідача, оскільки у разі необхідності запиту додаткових документів - Національний Банк України спочатку повинен був запитати додаткові документи, і тільки після їх розгляду приймати рішення про підтвердження чи не підтвердження операцій. Проте відповідачем не надані докази запитування додаткових документів до вчинення оскаржуваних дій від 09.11.15 р. та від 12.11.15 р.

До того ж, електронне повідомлення (лист) НБУ № 25-03001/89822 від 19.11.15 р. (копія якого наявна в матеріалах справи) на запит додаткових документів з наданням часу на їх надання в строк до 24.11.2015 р. жодним чином не пов'язане з предметом даного спору, оскільки предметом даного спору є дії та рішення НБУ щодо протиправного не підтвердження відповідачем можливості здійснити позивачем оплату за платіжними дорученнями № 100306 від 04.11.2015 р. та № 100355 від 09.11.2015 р. про перерахування коштів у гривні на адресу контрагента - Mettreal Investments Limited за контрактом № 12-04MJA від 27.04.2012 р. Виходячи з тексту наданого Відповідачем листа № 25- 03001/89822 від 19.11.15 p., вказаний лист НБУ стосувався зовсім інших контрагентів та контрактів позивача, а саме - в зазначеному листі відповідач запитує документи щодо контрактів від 01.07.11 p. № SCI 1-00600 та від 02.09.13 р. № 09-13/1 UAYE 147МЗ. укладеними з UAB Neo Group та з UAB Retal Lithuania (рішення та дії відповідача щодо не підтвердження операцій по одному з вказаних контрагентів були предметом розгляду в іншій справі № 826/25483/15, судові рішення по якій долучені до матеріалів справи).

Даним обставинам була дана належна правова оцінка у рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 травня 2018 р. у справі, що розглядається.

Крім того, під час судового засідання з пояснень представника Національного Банку було встановлено, що 09.11.2015 року НБУ було прийнято рішення про не підтвердження операцій у зв'язку із відсутністю митних декларацій та витягів з реєстрів митних декларацій. Після усунення вказаних недоліків, 12.11.2015 року НБУ знову приймає рішення про не підтвердження операцій у зв'язку із наявністю індикатора про ризиковість операцій. Згодом, 10.12.2015 року НБУ прийнято рішення про підтвердження операцій позивача з оплати за поліетилентерефталат, однак, Національний банк України не повідомив про вказане рішення а ні Приват Банк, а ні Товариство з обмеженою відповідальністю «ТД Дніпро Пласт», що позбавило позивача можливості здійснити операцію з оплати за поліетилентерефталат.

В апеляційній скарзі Відповідач посилається також на судову практику, зокрема, на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 10.09.2015 р. № К 800/26558/15 (справа № 826/14456/14). Однак, вказана ухвала не має відношення до даного спору, оскільки предметом розгляду у даній справі є безпідставне не підтвердження можливості перерахування гривні іноземному контрагенту за поставлений товар. У той час як справа № 826/14456/14 стосувалася зовсім інших правовідносин за участю інших сторін.

До того ж, Позивач жодним чином не заперечує можливість НБУ вводити обмежувальні заходи, однак при цьому НБУ повинен діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята відповідно до норм матеріального та процесуального права, враховано всі обставини справи, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції немає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Національного банку України - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 травня 2018 року - залишити без змін.

Повний текст постанови виготовлено 14 січня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді І.О. Лічевецький

В.В. Файдюк