Справа № 260/1241/18
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2019-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 січня 2019 року м. Ужгород№ 260/1241/18

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої - судді Маєцької Н.Д.

при секретарі судового засідання - Данча М.І.,

за участю:

позивач - не з'явилась,

представника відповідачів 1,2 - Радь О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2, в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 до Міжгірського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби в Закарпатській області, Головного управління Державної міграційної служби в Закарпатській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ч.3 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 14 січня 2019 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено 18 січня 2019 року.

ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2), в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міжгірського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби в Закарпатській області (далі - відповідач 1, Міжгірський РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області), Головного управління Державної міграційної служби в Закарпатській області (далі - відповідач 2, ГУ ДМС України в Закарпатській області), в якій просить: 1) Визнати протиправною бездіяльність Міжгірського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області щодо не оформлення ОСОБА_3 паспорта громадянина України у формі книжечки, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ; 2) Зобов'язати Міжгірський районний сектор Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області та Головне управління Державної міграційної служби у Закарпатській області оформити та видати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України у формі книжечки, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернулася до Міжгірського районного сектору Головного управління ДМС України в Закарпатській області та Головного управління ДМС України в Закарпатській області із заявою про оформлення і видачу її неповнолітньому сину паспорту громадянина України у формі книжечки, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ. У заяві позивачем повідомлено про відмову за релігійними переконаннями від оформлення і отримання паспорта у формі картки та обґрунтовано право на паспорт книжечку. Однак, Міжгірським РВ ГУ ДМВ України в Закарпатській області відмовлено у наданні паспорту у вигляді книжечки, з посиланням на Закон України "Про Єдиний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" та постанову КМУ № 302 від 25 березня 2015 року "Про затвердження Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України", відповідно до яких оформлення та видача паспорта громадянина України здійснюється розпорядником ЄДД у формі карти. Позивач вважає, що відмовою у видачі дитині паспорта-книжечки порушуються конституційні права дитини, у зв'язку з цим просять визнати протиправною бездіяльність щодо не оформлення ОСОБА_3паспорта громадянина України у формі книжечки та зобов'язати відповідачів оформити та видати йому такий паспорт.

В судове засідання позивач не з'явилася, однак 08 січня 2019 року подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача 1 та 2 надав суду відзив на позов, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову в зв'язку з тим, що позивач зверталася до Міжгірського РВ ГУ ДМС України та ГУ ДМС України із заявою-зверненням з приводу оформлення паспорта громадянина України неповнолітній дитині у формі книжечки. У своїх зверненнях позивач просила надати відповідь відповідно до Закону України "Про звернення громадян", та повідомила, що в разі отримання позитивної відповіді на заяву буде надано свідоцтво про народження і дві фотокартки для оформлення паспорта громадянина України. Враховуючи вимоги законодавства про звернення громадян Міжгірським РВ ГУДМС розглянуто звернення позивача та листом надіслано письмову відповідь, в якому роз'яснено порядок та можливість оформлення паспорта громадянина України. Оскільки звернення позивача не є заявою про надання адміністративної послуги, а листи-відповіді Міжгірського РВ ГУДМС не є рішенням про відмову у наданні адміністративних послуг. У зв'язку з цим, вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Позивач надала відповідь на відзив, в якому зазначила, що у заяві до відповідача чітко просила оформити паспорт громадянина України у формі книжечки, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, а також прямо наголосила, що необхідні документи для оформлення паспорта (свідоцтво про народження та фотокартки) будуть подані у разі отримання позитивної відповіді на заяву, тобто якщо у відповіді відповідач повідомить, що дитині позивачки буде оформлено паспорт громадянина України у формі книжечки та запропонує з'явитись для подання необхідних документів для оформлення такого паспорту. Однак, виходячи зі змісту наданої відповідачем відповіді, він фактично відмовив в оформленні та видачі дитину паспорта-книжечки, оскільки запропонував оформити паспорт у формі картки згідно закону "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус".

Разом з відповіддю на відзив позивачем подано клопотання про витребування від Міжгірського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області наступної інформації: 1) Чи на теперішній час (та на момент звернення позивача до відповідача - жовтень 2018) Міжгірським РВ ГУ ДМС у Закарпатській області оформляються та видаються паспорти громадянина України у формі книжечки неповнолітнім, які досягли 16-річного віку, за їх заявами відповідно до Положення про паспорт громадянина України затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ? 2) У разі, якщо станом на теперішній час паспорти громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України Міжгірським РВ ГУ ДМС у Закарпатській області за заявами громадян не оформляються і не видаються - повідомити, з якого часу та на підставі яких нормативно-правових актів припинено оформлення та видачу таких паспортів та прийняття необхідних документів для оформлення таких паспортів; 3) Коли востаннє Міжгірським РВ ГУ ДМС у Закарпатській області за заявою неповнолітньої особи, що досягла 16-річного віку, було оформлено та видано паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України?

14 січня 2019 року ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати та занесеною до протоколу судового засідання, відмовлено у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів, оскільки, позивач не вказує на обставини, які може підтвердити витребуваний доказ, або аргументи, які він може спростувати, а виходячи з предмету заявленого позову, суд вважає, що докази, які просить витребувати позивач, не стосуються предмету доказування по даній справі.

Окрім цього, вказане клопотання позивачем заявлено з порушенням строку визначеного статтями 79-80 КАС України та позивачем не обґрунтовано неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Представник відповідача 1 та 2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з мотивів, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачка є матір'ю неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 07 жовтня 2002 року.

01 жовтня 2018 року позивач, як законний представник ОСОБА_3 звернулася до Міжгірського РВ ДМС в Закарпатській області із заявою щодо оформлення паспорта громадянина України, в якій просила оформити та видати паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до чинного Положення про паспорт громадянина України без застосування засобів ЄДДР. Також просила не передавати персональні дані їхньої дити до ЖДДР і не присвоювати їй УНЗР або будь-які інші ідентифікатори особи. Облік вести виключно за іменем, прізвищем і по-батькові, тобто за раніше встановленими формами. У заяві позивач просила відповідно до Закону України "Про звернення громадян" надіслати письму відповідь на її адресу та зазначила, що копія свідоцтва про народження і дві фотокартки для оформлення паспорта у формі книжечки буде надано у разі позитивної відповіді на заяву.

З аналогічною заявою позивачі звернулися до ГУ ДМС України в Закарпатській області.

Листом Міжгірського РС ДМС України в Закарпатській області від 26 жовтня 2018 року № 169 надано відповідь на звернення позивача, в якому відповідач-1 зазначив, що для оформлення паспорта громадянина України вперше, заявнику необхідно особисто звернутися до територіального підрозділу органу міграційної служби за місцем реєстрації/фактичного проживання та надати передбачену законодавством заяву з перілком необхідних документів.

Аналогічні за змістом роз'яснення надані Головним управлінням ДМС України в Закарпатській області в листі від 26 жовтня 2018 року № М-72/6/2101-18/2101.3.1/14903-18 за результатами розгляду звернення позивачів від 01 жовтня 2018 року.

Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20 листопада 2012 року (далі- Закон № 5492-VI) визначено правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов'язки осіб, на ім'я яких видані такі документи.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України № 5492 документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення поділяються, зокрема, на: документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, у т.ч. паспорт громадянина України .

За змістом ч.1-5 ст.14 Закону № 5492, форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів.

Паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. (ч. 1 ст. 21 Закону № 5492).

Згідно із ч. 3 ст. 13 Закону № 5492, зокрема, паспорт громадянина України, містить безконтактний електронний носій.

Відповідно до ч. 7 ст. 16 Закону України № 5492 уповноважений суб'єкт, якщо інше не передбачено цим Законом, має право відмовити заявникові у видачі документа виключно у разі, якщо: 1) за видачею документа звернувся заявник, який не досяг шістнадцятирічного віку, або представник особи, який не має документально підтверджених повноважень на отримання документа; 2) заявник вже отримав документ такого типу, який є дійсним на день звернення (крім випадків, зазначених у частині сьомій цієї статті); 3) заявник не подав усіх визначених законодавством документів, необхідних для оформлення і видачі документа; 4) дані, отримані з бази даних розпорядника Реєстру, не підтверджують інформацію, надану заявником.

У рішенні про відмову у видачі документа, яке доводиться до відома заявника у порядку і строки, встановлені законодавством, мають зазначатися підстави для відмови. Особа має право звернутися до уповноваженого суб'єкта з повторною заявою у разі зміни або усунення обставин, через які їй було відмовлено у видачі документа.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України "Про адміністративні послуги" від 06 вересня 2012 року № 5203-VI адміністративна послуга - результат здійснення владних повноважень суб'єктом надання адміністративних послуг за заявою фізичної або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та/або обов'язків такої особи відповідно до закону. Суб'єктом надання адміністративної послуги є орган виконавчої влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, їх посадові особи, державний реєстратор, суб'єкт державної реєстрації, уповноважені відповідно до закону надавати адміністративні послуги.

Відповідно до пункту 1.2 Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України від 13 квітня 2012 року № 320 (далі по тексту Порядок № 320), чинного на момент виникнення спірних правовідносин, паспорт громадянина України (далі - паспорт) видається територіальними підрозділами Державної міграційної служби України (далі - територіальні підрозділи) за місцем проживання кожному громадянинові України після досягнення 16-річного віку, а надалі в разі необхідності обмінюється, видається замість утраченого, викраденого або зіпсованого.

Пунктом 1.3 Порядку № 320 встановлено, що для оформлення паспорта особа подає такі документи:

- заяву про видачу паспорта (додаток 1) (далі - заява);

- свідоцтво про народження;

- дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см (фотокартки, що подаються для оформлення паспорта, мають бути виконані з одного негатива, із зображенням обличчя виключно анфас, без головного убору, виготовленими на тонкому білому або кольоровому фотопапері без кутика; для громадян, які постійно носять окуляри, обов'язкове фотографування в окулярах);

- платіжний документ з відміткою банку про сплату державного мита або копію документа про звільнення від сплати державного мита;

- довідку про реєстрацію особи громадянином України або свідоцтво про належність до громадянства України, а в необхідних випадках - інші документи, визначені статтею 5 Закону України "Про громадянство України" (за необхідності);

- паспорт громадянина України для виїзду за кордон - для громадян України, які постійно проживали за кордоном, після повернення їх на проживання в Україну;

- посвідчення про взяття на облік бездомних осіб, видане відповідним центром обліку бездомних осіб (для бездомних осіб).

Оригінали документів повертаються особі після прийняття заяви до розгляду.

Вказаним Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України від 13 квітня 2012 року № 320 було затверджено форму заяви про видачу паспорта.

Окрім цього, відповідно до пункту 13 Розділу 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 №2503-ХІІ визначено, що для одержання паспорта громадянин подає: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; свідоцтво про народження; дві фотокартки розміром 35х45 мм; у необхідних випадках - документи, що підтверджують громадянство України.

Тобто, для видачі паспорта громадянина України як у формі книжечки так і у формі картки заявнику необхідно подати визначений перелік документів.

Разом з тим, судом встановлено, що звертаючись до відповідачів із заявою щодо оформлення паспорта громадянина України заявник та його законні представники подали заяву довільної форми в порядку Закону України "Про звернення громадян", яка не відповідає вимогам, встановленим до заяви про видачу паспорту та не надали необхідні документи для оформлення паспорта, а зазначили, що копія свідоцтва про народження і дві фотокартки буде подано у разі позитивної відповіді на заяву.

Проаналізувавши вказані норми законодавства та правовідносини які склалися між учасниками справи, враховуючи докази наявні у матеріалах справи, суд зазначає, що бездіяльність відповідачів у даному випадку відсутня, оскільки, на підставі письмової заяви ОСОБА_4 та його законних представників, за відсутності будь-яких даних особи та за відсутності необхідних документів (свідоцтва про народження; двох фотокарток розміром 35х45 мм) відповідачі позбавлені можливості видати паспорт громадянина України будь-якого зразка. Таким чином, оцінюючи вимоги позивача про покладення на відповідачів обов'язку щодо видачі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення №2503-ХІІ необхідно зазначити, що оскільки заявником не подано всіх необхідних документів, відповідно такий обов'язок у даному випадку відсутній.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Щодо стверджень позивача про узгодженість доводів наведених у позовній заяві з висновками Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі №Пз/9901/2/18 від 19.09.2018 року, суд вказує, що адміністративна справа № 807/89/18 за позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до Міжгірського РС ГУ ДМС України в Закарпатській області та Головного управління ДМС України в Закарпатській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії не відповідає ознакам типової справи, визначених у рішенні суду, ухваленому за результатами розгляду Верховним Судом зразкової справи №806/3265/17 (Пз/9901/2/18).

Обов'язковими ознаками даної справи, задля застосування правової позиції Верховного Суду у постанові від 19 вересня 2018 року по справі № 806/3265/17 повинні бути наступні:

1) позивач - фізична особа, якій територіальним органом ДМС України відмовлено у видачі паспорту у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ;

2) відповідач - територіальні органи ДМС України;

3) предмет спору - вимоги щодо неправомірної відмови відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки у зв'язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних та зобов'язання відповідача видати позивачеві паспорт у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

Разом з тим, оскільки заява позивачів про оформлення паспорта громадянина України подана в порядку Закону України "Про звернення громадян" та без необхідних документів до неї, то у даній адміністративній справі, рішення відповідачів про відмову у наданні адміністративної послуги (оформлення та видача паспорта) не приймалося та саме в порядку Закону України "Про звернення громадян" було надано відповідь.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що вона 27 листопада 2018 року разом зі своєю неповнолітньою дитиною повторно звернулася до Міжгірського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області із заявою про видачу паспорту встановленого зразка, свідоцтвом про народження та двома фотокартками розміром 35х45, однак їй було відмовлено у видачі паспорту, оскільки таке звернення відбулося вже після надання відповідачами відповіді на заяву про оформлення та видачу паспорта від 01 жовтня 2018 року та після подання адміністративного позову до суду, а відтак виходить за межі предмету спору.

Разом з тим, суд зазначає, що відмова відповідача у видачі ОСОБА_3 паспорту громадянина України на підставі заяви від 27 листопада 2018 року може бути самостійним предметом оскарження в іншій адміністративній справі.

За правилами встановленими ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачами доведено, що вони діяли в межах своїх повноважень, оскільки позивачі звернулися не у спосіб, що встановлений для такого звернення, що не перешкоджає повторному зверненню із спірним питанням, у зв'язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 (АДРЕСА_1 паспорт серія НОМЕР_1), в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 до Міжгірського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області (Закарпатська область, Міжгірський район, смт. Міжгір'я, вул. Возз'єднання, буд. 1), Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Грибоєдова, буд. 12 а) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені пп. 15.5 п. 15 Розділу VII КАС України).

Суддя Н.Д. Маєцька