Справа № 826/11107/17
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Ганечко О.М.,

Сорочка Є.О.,

за участю

секретаря судового засідання Кузик М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 жовтня 2018 року (суддя Огурцов О.П.) у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Лубним'ясо» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про скасування податкових повідомлень-рішень від 23.06.2017 № та № в частині, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лубним'ясо» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення № від 23.06.2017 (форма «Р») в частині 186639 грн. донарахованого податкового зобов'язання з податку на прибуток та 46660 грн. застосованої штрафної санкції та податкове повідомлення-рішення № від 23.06.2017 (форма «Н») про порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в сумі 114005 грн. 06 коп.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 жовтня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 23.06.2017 № (форма "Р") в частині 186639,00 грн. донарахованого податкового зобов'язання з податку на прибуток та 46660,00 грн. застосованої штрафної санкції. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 23.06.2017 № (форма "Н") про порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в сумі 114005,06 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 жовтня 2018 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що згідно з даними АІС «СФП» по ТОВ "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА ГРУПА"СУВД" наявна картка суб'єкта фіктивного підприємництва від 13.01.2017 № 1255/07-3, відповідно до якої, ТОВ «ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА ГРУПА» СУВД» - зареєстровано (перереєстровано) у органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження, зокрема, відповідно до протоколу допиту свідка - ОСОБА_3 від 28.12.2016 він повідомив, що не причетний до ведення фінансово - господарської діяльності ТОВ «ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА ГРУПА» СУВД» у той час, як відповідно до ІС «Податковий блок» на податкових деклараціях з податку на додану вартість за період взаємовідносин з позивачем відображено «Керівник (уповноважена особа) / фізична особа Ванний представник)» - ОСОБА_4. Також, зазначено, що позивачем було порушено граничні терміни реєстрації податкових накладених в ЄРПН до 15 календарних днів та несвоєчасно подано податкові декларації з податку на прибуток та з податку на додану вартість.

26.12.2018 від позивача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому такий просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, думку представника позивача та думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в період з 27.04.2017 по 22.05.2017 Головним управлінням ДФС у м. Києві проведена документальна планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУБНИМ'ЯСО" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2016, валютного та іншого законодавства за період з 31.12.2015 по 31.12.2016.

За результатами перевірки складено акт від 29.05.2017 № 223/26-15-14-01-01/37969771, яким встановлено порушення пункту 44.1 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, підпункту 139.2.2 пункту 139.2 статті 139 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток за 2016 рік на загальну суму 547965,00 грн., пункту 46.1 статті 46, пунктів 49.1, 49.2, підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України, а саме, несвоєчасно подано декларацію з податку на прибуток за 2016 рік, пункту 46.1 статті 46, пунктів 49.1, 49.2, 49.4, 49.18 статті 49, пункту 203.1 статті 203 Податкового кодексу України, а саме, несвоєчасно подано податкову звітність з податку на додану вартість за січень 2015 року, пунктів 201.1, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, а саме, встановлено несвоєчасну реєстрацію податкових накладених з перевищенням терміну реєстрації до 15 календарних днів на загальну суму податку на додану вартість 1140049,95 грн.

Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛУБНИМ'ЯСО" подано заперечення на зазначений акт за результатами розгляду яких листом від 20.06.2017 № 17539/10/26-15-14-01-01 Головне управління ДФС у м. Києві повідомлено про те, що висновки акту залишено без змін, а заперечення без задоволення.

23.06.2017 на підставі акту від 29.05.2017 № 223/26-15-14-01-01/37969771 прийнято податкові повідомлення - рішення № , яким застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 114 005,06 грн. та № , яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 684 956,00 грн. у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями на 136991,00 грн.

За результатами адміністративного оскарження податкові повідомлення - рішення від 23.06.2017 № та № рішенням Державної фіскальної служби України від 17.08.2017 №18154/6199-99-11-01-01-25 залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Частково не погоджуючись з податковими повідомленнями - рішеннями, вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв'язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення даного позову, виходячи з наступного.

З матеріалів справи та пояснень представника позивача вбачається, що в період з 01.01.2016 по 31.12.2016 позивачем здійснювалась поставка ТОВ "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА ГРУПА "СУВД" товару: "Свинина 2 кат. обрізна, напівтуша", "Печінка свиняча", "Сало хребтове (заморож.)", "Жир-сирець (сальник) свиний (заморож.)", що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями видаткових накладних та товарно - транспортних накладних, а факт отримання позивачем оплати - платіжними дорученнями,

Однак, на спростування пояснень позивача щодо реальності даних господарських операцій відповідачем ні суду першої, ні апеляційної інстанції не надано, зокрема, відповідачем не надано доказів того, що ТОВ "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА ГРУПА "СУВД" не відобразило у своїй податковій звітності операції з позивачем. Відтак, відповідачем не спростовано доводів позивача та доказів, наявних у матеріалах справи, які доводять реальність господарських операцій між позивачем та контрагентом - ТОВ "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА ГРУПА "СУВД".

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що згідно з даними АІС «СФП» по ТОВ "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА ГРУПА"СУВД" наявна картка суб'єкта фіктивного підприємництва від 13.01.2017 № 1255/07-3, відповідно до якої, ТОВ «ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА ГРУПА» СУВД» - зареєстровано (перереєстровано) у органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження, зокрема, відповідно до протоколу допиту свідка - ОСОБА_3 від 28.12.2016 він повідомив, що не причетний до ведення фінансово - господарської діяльності ТОВ «ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА ГРУПА» СУВД» у той час, як відповідно до ІС «Податковий блок» на податкових деклараціях з податку на додану вартість за період взаємовідносин з позивачем відображено «Керівник (уповноважена особа) / фізична особа Ванний представник)» - ОСОБА_4, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань засновником та керівником ТОВ «ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА ГРУППА "СУВД" є ОСОБА_5, а не ОСОБА_3

Крім того, відповідачем копії протоколу допиту свідка від 28.12.2016 надано лише суду апеляційної інстанції.

Згідно ч. 4 ст. 308 КАС України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Доказів неможливості подання до суду першої інстанції копії допиту свідка відповідач суду апеляційної інстанції не надав.

Разом з тим, відповідачем не було надано інформації щодо того, в рамках якої кримінальної справи було проведено зазначений допит, про стан такого кримінального провадження, про наявність чи відсутність вироку в такій кримінальній справі, а отже у суду відсутня можливість встановити, які саме відомості було повідомлено ОСОБА_3 щодо ТОВ «ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА ГРУППА "СУВД" та з приводу встановлення факту вчинення якого злочину чи щодо якої особи було порушено кримінальну справу в рамках якої його допитано.

Інших доказів та обґрунтувань, крім зазначених, на підтвердження нереальності господарських операцій позивача з контрагентом ТОВ «ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА ГРУППА "СУВД" відповідачем суду не надано, як і не зазначено про причини неможливості їх надання.

З огляду на викладене, а також враховуючи той факт, що інших доказів та обґрунтувань, крім зазначених, на підтвердження відсутності у позивача прав на формування податкового кредиту та витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування за фінансово - господарськими відносинами з ТОВ «ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА ГРУППА "СУВД" та не зазначено про причини неможливості їх надання, суд дійшов висновку про те, що господарські операції між позивачем та ТОВ «ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА ГРУППА "СУВД" мали реальний товарний характер, що підтверджується і матеріалами справи, зокрема, первинними бухгалтерськими документами.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу. Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Відтак, оскільки колегія суддів дійшла висновку про реальність та товарність господарських операцій між позивачем та ТОВ «ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА ГРУППА "СУВД" суд дійшов висновку, що у позивача було право на формування показників податкової звітності за рахунок фінансово - господарських правовідносин з ТОВ «ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА ГРУППА "СУВД".

Також ,суд зазначає, що у рішенні Європейського Суду з прав людини від 22.01.2009 у справі "Булвес" АД проти Болгарії (заява №3991/03) зазначено, що у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов'язаним зі сплатою ПДВ, який нараховується у ланцюгу поставок, або вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж таки застосовують негативні наслідки для отримувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності.

Відтак, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування податкового повідомлення - рішення від 23.06.2017 № (форма "Р") в частині 186639,00 грн. донарахованого податкового зобов'язання з податку на прибуток та 46660,00 грн. застосованої штрафної санкції.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції. Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин. Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Пунктом 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України встановлено, що порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів.

Відповідно до пункту 109.1 статті 109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Таки чином, продавець має зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідній податковій накладній та у випадку порушення платником податків відповідного строку до 15 календарних днів на нього підлягає накладенню штраф в розмірі 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в накладеній.

Актом від 29.05.2017 № 223/26-15-14-01-01/37969771 встановлено факт реєстрації позивачем 105-ти податкових накладних датованих з 09.03.2016 по 20.03.2016 з порушенням граничних термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН 05.04.2016.

З матеріалів справи, зокрема, з позовної заяви та відзиву на апеляційну скаргу, колегією суддів встановлено, що позивачем факт того, що 105 податкових накладених виписаних в період з 09.03.2016 по 20.03.2016 не було зареєстровано протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, а було зареєстровано лише 05.04.2016 не заперечується, водночас він зазначає про те, що порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних відбулось з вини контролюючого органу, оскільки в період з 16.03.2016 по 05.04.2016 за відсутності на те правових підстав ним не здійснювалась реєстрація поданих позивачем податкових накладних.

Так, в матеріалах справи містяться копії квитанцій № 1 від 18.03.2016, від 21.03.2016, від 22.03.2016, від 23.03.2016, від 24.03.2016, від 27.03.2016, від 28.03.2016, від 29.03.2018 від 30.03.2016, від 31.03.2016, від 01.04.2016, від 04.04.2015, від 05.04.2016 (08:41:02), від 05.04.2016 (11:05:45), складених у зв'язку з направлення позивачем для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 09.03.2018 № 85 та від 01.04.2016 - податкової накладеної від 09.03.2018 № 72 в яких зазначено, що документ не прийнято та в графі "Виявлені помилки" зазначено наступне: "Порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 № 233, а саме: - ЄДРПОУ: '37969771'. Можливо, розірвано Договір про визнання електронної звітності."

Лише 05.04.2016 о 13.14 позивачем отримано квитанцію № 1 в якій зазначено про прийняття податкової накладної від 09.03.2015 № 86.

Позивач звертав увагу суду на те, що з вказаного питання він звертався до Контакт-центру Інформаційно-довідкового департаменту Державної фіскальної служби України "Пульс" у зв'язку з чим зареєстровано його звернення від 16.03.2016 №ТО-27430, від 22.03.2016 №ТО-27560, від 24.03.2016 №ТО-27608.

Так, в матеріалах справи наявні листи Інформаційно-довідкового департаменту Державної фіскальної служби України відповідно до яких суду надано аудіо записи звернень позивача від 22.03.2016 №ТО-27560, від 24.03.2016 №ТО-27608 та повідомлено про те, що звернення від 16.03.2016 №ТО-27430 відсутнє, водночас наявне від 17.03.2016 № ТО-27430

З зазначених аудіо записів (диск, зворот том 1) судом встановлено, що позивач дійсно звертався до Контакт-центру Інформаційно-довідкового департаменту Державної фіскальної служби України "Пульс" щодо вирішення питання неможливості здійснення реєстрації податкових накладених в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Також в матеріалах справи наявні копії звернення позивача від 24.03.2016 № 11 до Голови Державної фіскальної служби України, запиту про надання публічної інформації від 29.03.2016 № 12 адресованого Лубенській ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області, запиту про надання публічної інформації від 30.03.2016 № 13 адресованого Державній фіскальній службі України щодо питання неможливості здійснення реєстрації податкових накладених в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

В листі Головного управління ДФС у Полтавській області від 08.04.2016 № 1464/10/16-31-08-30, яким було надано відповідь на звернення позивача від 29.03.2016 № ТО-5071840 зазначено про те, що згідно інформації з Архіву електронної звітності 28.12.2015 між Любенською ОДПІ Головного управління ДФС у Полтавській області та позивачем укладено договір про визнання електронних документів за № 281220151 та станом на 08.04.2016 позивачем реєстрація податкових накладних в ЄРПН здійснюється в повному обсязі.

За результатами розгляду звернення позивача від 29.03.2016 Лубенською ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області повідомлено листом від 21.04.2016 № 1640/10/16-18-12-38 про те, що проведеним аналізом не виявлено причин відхилення реєстрації позивачем податкових накладних та подання звітності засобами телекомунікаційного зв'язку.

Листами від 22.04.2016 № 9095/6/99-99-12-03-01-15 та від 29.04.2016 № 9958/6/99-99-12-03-01-15 Державна фіскальна служба України у відповідь на звернення позивача від 24.03.2016 № 11 та від 30.03.2016 № 13 повідомила про те, що станом на 19.06.2016 відсутні перешкоди в частині реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування та про те, що починаючи з 25.11.2015 позивачем укладено один договір про визнання електронних документів з територіальними органами ДФС за основним місцем обліку.

Таким чином в період з 16.03.2016 по 05.04.2016 податкові накладні, які подавались позивачем засобами телекомунікаційного зв'язку для реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладених не приймались податковим органом, при цьому зазначена в квитанціях можлива причини неприйняття електронних документів спростовується інформацією наданою податковими органами за результатами розгляду звернень позивача. Водночас на жодне зі звернень позивача податковим органом не надано пояснень щодо причини неприйняття документів, яка подавались засобами телекомунікаційного зв'язку в період з 16.03.2016 по 05.04.2016.

З огляду на зазначене враховуючи те, що позивачем були вчинені дії з метою реєстрації податкових накладних в межах строку, наданого Податковим кодексом України для реєстрації таких накладних, однак податкові накладні не були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, при цьому, причини неприйняття таких документів зазначені в отриманій позивачем квитанції не спростовуються інформацією наданою безпосередньо органами Державної фіскальної служби України, та при зверненні позивача до податкового органу про зазначення причин такої відмови, відповідь надана не була, колегія суддів дійшла висновку про те, що позивач не може бути притягнутий до відповідальності за порушення граничних термінів реєстрації податкової накладної, оскільки ним вчинено всі дії щодо реєстрації податкових накладних в межах встановлених Податковим кодексом України строків для реєстрації таких податкових накладних, однак така реєстрація не відбулася з незалежних від нього причин.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 01.08.2018 у справі №806/999/16 (провадження №К/9901/27173/18), від 11.09.2018 у справі №826/9114/16 (провадження №К/9901/38040/18).

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що наявні підстави для скасування податкового повідомлення - рішення від 23.06.2017 № .

Відтак, доводи, зазначені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 16 січня 2019 року.

Головуючий суддя В.Ю.Ключкович

Судді О.М. Ганечко

Є.О. Сорочко