Справа № 824/979/18-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2019-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/979/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Левицький В.К.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

15 січня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Совгири Д. І. Курка О. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області, Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 сільська рада Глибоцького району Чернівецької області, про визнання незаконною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до Чернівецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області, Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 сільська рада Глибоцького району Чернівецької області, про визнання незаконною та скасуваня постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_4 від 25.09.2018 р. про закінчення виконавчого провадження №56993635.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Відзив відповідачів та третьої особи на апеляційну скаргу на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходив, що відповідно до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду в адміністративній справі № 824/302/18-а від 29.05.2018 р., яке набрало законної сили 03.07.2018 р., позов задоволено повністю; визнано протиправним та скасовано рішення №106-18/2017 від 22.12.2017 р. в частині щодо відмови у наданні ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,4734 га для ведення особистого селянського господарства; зобов'язано ОСОБА_3 сільську раду Глибоцького району Чернівецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,4734 га для ведення особистого селянського господарства на території ОСОБА_3 сільської ради Глибоцького району Чернівецької області у порядку та строки, передбачені ст. 118 ЗК України, з наданням мотивованого рішення за результатами розгляду заяви; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_3 сільської ради Глибоцького району Чернівецької області () на користь ОСОБА_2 судові витрати - судовий збір в сумі 1410 грн (а.с. 32-34).

13.07.2018 року Чернівецький окружний адміністративний суд видав виконавчий лист у справі №824/302/18-а (а.с. 35).

08.08.2018 року ОСОБА_2 звернулась до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області із заявою, в якій просила прийняти до виконання виконавчий лист Чернівецького окружного адміністративного суду від 13.07.2018 року у справі №824/302/18-а (а.с. 54).

На підставі вказаної заяви, 13.08.2018 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_4 відкрив виконавче провадження №56993635 з примусового виконання виконавчого листа №824/302/18-а від 13.07.2018 р (а.с. 36).

Листом №3857/05-18 від 13.08.2018 року відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області повідомив позивача та ОСОБА_3 сільську раду Глибоцького району Чернівецької області про відкриття виконавчого провадження (а.с. 55).

Листом №280 від 06.09.2018 року ОСОБА_3 сільська рада Глибоцького району Чернівецької області повідомила відповідача про те, що на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 29.05.2018 р. у справі №824/302/18-а, 22.06.2018 р. XXI сесією VII скликання ОСОБА_3 сільської ради повторно розглянуто заяву ОСОБА_2 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безплатно у приватну власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,4734 га для ведення особистого селянського господарства на території ОСОБА_3 сільської ради Глибоцького району Чернівецької області. Також боржник повідомив, що на користь ОСОБА_2 перераховано судовий збір в сумі 1410 грн. До вказаного листа додано витяг з рішення XXI сесії VII скликання ОСОБА_3 сільської ради Глибоцького району Чернівецької області №49-21/2018 від 22.06.2018 р (а.с. 58, 59).

25.09.2018 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_4 виніс постанову про закінчення виконавчого провадження, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с. 61).

Листом №4229/03-18 від 25.09.2018 р. відповідач повідомив позивача та ОСОБА_3 сільську раду Глибоцького району Чернівецької області та Чернівецький окружний адміністративний суд про закінчення виконавчого провадження (а.с. 60).

Не погодившись з вказаною постановою державного виконавця, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідач діяв на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обовязковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Ч.1 ст.373 КАС України визначено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до ст.1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 2 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов'язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об'єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до п. ч.1 ст.3 Закону №1404-VІІІ відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Ч.1 ст.5 Закону №1404-VІІІ передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.4 ст.19 Закону № 1404-VIII сторони зобов'язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов'язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

П.1 ч.1 ст.26 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст.39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ч.2 ст.39 Закону № 1404-VIII постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Згідно з ч.1 ст.40 Закону № 1404-VIII, у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

З матеріалів справи судом встановлено, що на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 29.05.2018 р. у справі №824/302/18-а, 22.06.2018 р. XXI сесією VII скликання ОСОБА_3 сільської ради прийнято рішення №49-21/2018 "Про розгляд заяв громадян щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність", яким відмовлено у наданні дозволу гр. ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безплатно у приватну власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,4734 га для ведення особистого селянського господарства на території ОСОБА_3 сільської ради Глибоцького району Чернівецької області. Крім того, боржник повідомив, що на користь ОСОБА_2 перераховано судовий збір в сумі 1410 грн.

У зв'язку з цим ОСОБА_3 сільська рада Глибоцького району Чернівецької області листом №280 від 06.09.2018 року повідомила відповідача про добровільне виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 29.05.2018 року в справі №824/302/18-а. До вказаного листа додано витяг з рішення XXI сесії VII скликання ОСОБА_3 сільської ради Глибоцького району Чернівецької області №49-21/2018 від 22.06.2018 року.

При цьому державний виконавець приймає рішення про закінчення виконавчого провадження лише у разі фактичного виконання рішення в повному обсязі, тому після отримання вказаного повідомлення про самостійне виконання рішення державний виконавець був зобов'язаний перевірити повноту виконання вказаного рішення та врахування боржником висновків суду, викладених в рішенні, що виконується.

Так, в рішенні Чернівецького окружного адміністративного суду від 29.05.2018 року в справі №824/302/18-а суд дійшов висновку про те, що мотиви для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивачу, зазначені відповідачем в оскаржуваному рішенні від 22.12.2017 року №106-18/2017, не є підставами для такої відмови у розумінні частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України.

У зв'язку з цим ОСОБА_3 сільську раду Глибоцького району Чернівецької області зобов'язано надати мотивоване рішення за результатами повторного розгляду заяви ОСОБА_2.

Водночас, з витягу з рішення XXI сесії VII скликання ОСОБА_3 сільської ради Глибоцького району Чернівецької області №49-21/2018 від 22.06.2018 року (а.с.59), що міститься в матеріалах виконавчого провадження, неможливо встановити виконання боржником вимоги щодо вмотивованості за результатами повторного розгляду заяви ОСОБА_2.

Таким чином, висновок державного виконавця про виконання в повному обсязі рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 29.05.2018 року в справі №824/302/18-а є необґрунтованим в розумінні ч.2 ст.2 КАС України, тобто прийнятий без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення про закінчення виконавчого провадження.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, в рішенні Hornsby v. Greece Європейський Суд з прав людини (далі - Суд) наголосив на тому, що стаття 6 Конвенції проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду (див. рішення у справі "Філіс проти Греції" (Philis v. Greece) (№ 1) від 27 серпня 1991 року, серія А, N 209, с. 20, п. 59). Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

В п.41 вказаного рішення в контексті аналізу адміністративного провадження Суд зазначив про те, що ефективний захист сторони у такому судовому процесі та відновлення законності передбачають, що адміністративні органи зобов'язані виконати рішення цього суду. У зв'язку з цим Суд зазначає, що адміністративні органи є складовою держави, яка керується принципом верховенства права, а відтак інтереси цих органів збігаються з необхідністю належного здійснення правосуддя. Якщо адміністративні органи відмовляються або неспроможні виконати рішення суду, чи навіть зволікають з його виконанням, то гарантії, надані статтею 6 стороні на судовому етапі, втрачають свою мету.

Таким чином, для забезпечення права на суд, гарантованого ст.6 Конвенції рішення суду, що набрало законної сили, повинно виконуватись своєчасно, добросовісно та в повному обсязі.

Водночас, при винесенні оскаржуваної постанови державний виконавець належним чином не перевірив повноту та добросовісність виконання боржником рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 29.05.2018 року в справі №824/302/18-а.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для закінчення виконавчого провадження, тому постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_4 від 25.09.2018 р. про закінчення виконавчого провадження №56993635 підлягає скасуванню.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про правомірність оскаржуваної постанови.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю підтверджуються встановленими у справі обставинами.

Висновки суду першої інстанції по суті спору не відповідають встановленим у справі обставинам, що призвело до неправильного її вирішення, у зв'язку з чим апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області, Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 сільська рада Глибоцького району Чернівецької області, про визнання незаконною та скасування постанови скасувати.

Позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_4 від 25.09.2018 р. про закінчення виконавчого провадження №56993635.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення відповідно до ч.1 ст.272 КАС України.

Відповідно до ч.4 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції у справах, визначених статтями 280, 281, 287 та 288 цього Кодексу, можуть бути оскаржені до суду касаційної інстанції.

Постанова суду складена в повному обсязі та підписана 15 січня 2019 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6