Справа № 400/2801/18
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2019 р.

№ 400/2801/18

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:

товариства з обмеженою відповідальністю "ДРУЖБА",

пров. Янтарний, 8, с. Калинівка, Єланецький район, Миколаївська область, 55553

до відповідача:

Головного управління ДФС у Миколаївській області,

вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001

про:

визнання протиправними та скасування

податкових повідомлень-рішень від 01.10.2018

№ 4 і № 4,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дружба" звернулося з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Миколаївській області від 01.10.2018 р. № 4 і № 4.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що станом на 30.01.2016 р. на його особовому рахунку з ПДВ, що залишається в розпорядженні сільськогосподарського підприємства, існувала переплата. Сума такої переплати в електронному кабінеті платника вказана невірно, оскільки відповідач не врахував сплату коштів за дорученням від 30.06.2015 р. № 201 на суму 174787,00 грн. Сплата вказаних коштів відображена в картці особового рахунку лише 01.12.2016 р., що призвело до викривлення хронології записів і, як наслідок, до помилкового виникнення податкового боргу з ПДВ за грудень 2015 р. та жовтень 2016 р.

26.12.2018 р. відповідачем подано відзив на позов, відповідно до якого в зв’язку з несвоєчасним наданням позивачем платіжного доручення від 30.06.2015 р. № 201 про сплату ПДВ на спецрахунок у сумі 174787,00 грн по уточнюючому розрахунку, зазначена сума була рознесена в ІКП лише 01.12.2016 р., що призвело до наявності боргу на 30.01.2016 р. та 30.10.2016 р.

09.01.2019 р. від позивача на електронну адресу суду надійшла заява про відкладення розгляду справи в зв’язку з перебуванням директора товариства за межами області.

Судове засідання було призначене на 09.01.2019 р. об 11:30 год, а заява позивача надійшла об 11:49 год. У зв’язку з несвоєчасним надходженням заяви та відсутністю будь-яких доказів на підтвердження поважності причин неприбуття до суду, заява про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає.

З'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

11.09.2018 р. відповідачем проведено камеральну перевірку позивача щодо своєчасності сплати та подання платіжних доручень до установ банків на перерахування належних до сплати податків та зборів, результати якої оформлено актом № 7880/14-29-12-04-06/32572012.

Перевіркою встановлено порушення п. 57.1 ст. 57, п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України (далі – ПК України), а саме:

- несвоєчасна сплата узгодженої суми податкового зобов’язання за грудень 2015 р. у сумі 174779,00 грн та несвоєчасне надання платіжних доручень до установ банків на перерахування належного до сплати ПДВ за грудень 2015 р.: від 15.09.2016 р. № 7414490 на суму 15,00 грн, від 21.09.2016 р. № 7462569 на суму 174764,00 грн;

- несвоєчасна сплата узгодженої суми податкового зобов’язання за вересень 2016 р. у сумі 174763,60 грн та несвоєчасне надання платіжних доручень до установ банків на перерахування належного до сплати ПДВ за вересень 2016 р.: від 07.11.2016 р. № 8317190 на суму 174763,60 грн.

01.10.2018 р. відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення № 4 і № 4, якими на позивача накладено штрафи в сумі 34955,80 грн і 17476,36 грн відповідно.

Як встановлено з наданих позивачем доказів та відзиву відповідача, 30.06.2015 р. позивачем подано уточнюючий розрахунок податкових зобов’язань з ПДВ у зв’язку з виправленням самостійно виявлених помилок за травень 2015 р. Зокрема, позивачем було збільшено суму ПДВ, яка підлягала перерахуванню на спецрахунок згідно зі ст. 209 ПК України, на суму 174787,00 грн.

Пунктом 57.1 ст. 57 ПК України передбачено, що платник податків зобов’язаний самостійно сплатити суму податкового зобов’язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ПДВ у сумі 174787,00 грн сплачено позивачем 30.06.2015 р. за платіжним дорученням № 201, що підтверджується банківською випискою. Однак вказана оплата відображена в інтегрованій картці платника лише 01.12.2016 р., що призвело до викривлення хронології записів, і, відповідно, виявлення відповідачем несвоєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов’язання за грудень 2015 р. і вересень 2016 р. на вказану суму.

В обґрунтування своєї позиції відповідач посилається на п. 3 Порядку акумулювання сільськогосподарськими підприємствами сум податку на додану вартість на спеціальних рахунках, відкритих у банках та/або органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.01.2011 р. № 11 (далі – Порядок).

Редакція п. 3 Порядку від 07.10.2014 р. передбачала обов’язок сільськогосподарського підприємства подавати за місцем своєї реєстрації не пізніше останнього календарного дня місяця, що настає за звітним (податковим) періодом, органові державної податкової служби копії платіжних доручень про фактично зараховані на спеціальний рахунок суми податку на додану вартість за кожний звітний (податковий) період.

Однак редакція п. 3 Порядку від 19.05.2015 р. такого обов’язку не передбачала.

Таким чином, станом на 30.06.2015 р. позивач не був зобов’язаний подавати контролюючому органу копії платіжних доручень про фактично зараховані на спеціальний рахунок суми ПДВ.

Отже, позивач своєчасно сплатив ПДВ у сумі 174787,00 грн, зазначену в поданому ним 30.06.2015 р. уточнюючому розрахунку. За таких обставин, факт несвоєчасної сплати податкового зобов’язання відповідачем не доведений. Несвоєчасне надання позивачем платіжного доручення, яке підтверджує сплату ПДВ, до контролюючого органу та несвоєчасне внесення інформації до інтегрованої картки платника не може тягти відповідальність у вигляді штрафних санкцій для платника податків, який належним чином виконав свій обов’язок по сплаті податкового зобов’язання.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується також з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у п. 110 рішення у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" суд визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління. При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися й позиції, висловленої у рішенні Європейського суду з прав людини у п. 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Відповідач не навів суду переконливих аргументів та доказів на їх підтвердження, які б обґрунтовували правомірність оскаржуваних рішень. Викладене є підставою для задоволення позову

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивач надав квитанцію про сплату судового збору в сумі 1762,00 грн, що й підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба" (пров. Янтарний, 8, с. Калинівка, Єланецький район, Миколаївська область, 55553, ідентифікаційний код 32572012) до Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 39394277) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 01.10.2018 р. № 4 і № 4 – задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області від 01.10.2018 р. № 4 і № 4.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 39394277) судовий збір у сумі 1762,00 грн (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн 00 коп.) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба" (пров. Янтарний, 8, с. Калинівка, Єланецький район, Миколаївська область, 55553, ідентифікаційний код 32572012).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П’ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 16.01.2019 р.

Суддя Н. В. Лісовська