Справа № 420/6373/18
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2019-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6373/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання неправомірними дій Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі щодо невиплати ОСОБА_1 призначеної пенсії у зв'язку з втратою годувальника за травень, червень та вересень 2018 року, зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі виплатити ОСОБА_1 заборгованість по виплаті пенсії у зв'язку з втратою годувальника за травень, червень та вересень 2018 року шляхом перерахування коштів на поточний рахунок, відкритий у ВАТ "Ощадбанк", допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць, -

В С Т А Н О В И В:

З позовом до суду звернулась ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання неправомірними дій Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі щодо невиплати ОСОБА_1 призначеної пенсії у зв'язку з втратою годувальника за травень, червень та вересень 2018 року, зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі виплатити ОСОБА_1 заборгованість по виплаті пенсії у зв'язку з втратою годувальника за травень, червень та вересень 2018 року шляхом перерахування коштів на поточний рахунок, відкритий у ВАТ "Ощадбанк", допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач - ОСОБА_1 у зв'язку з проведенням бойових дій та антитерористичної операції в населеному пункті за місцем її проживання була вимушена покинути своє постійне місце проживання та переїхати до м.Одеси, де стала на облік як внутрішньо переміщена особа. В якості тимчасово переміщеної особи позивач була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. В результаті отримання статусу тимчасово переміщеної особи, позивач звернулася до управління щодо отримання пенсії по втраті годувальника, шляхом її перерахування на поточний рахунок, відкритий в Ощадбанку України, однак за травень, червень та вересень 2018 року на картковий рахунок позивача зарахування щомісячної пенсії не відбувалося, чим порушено права та інтереси позивача. Так, законодавством України передбачено виплату пенсії застрахованій особі без всяких обмежень та умов, а також незалежно від місця проживання. Позивач вважає такі дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі неправомірними і такими, що порушують її конституційні права, у зв'язку із чим звернулась до суду.

Ухвалою суду 11.12.2018 року було відкрито провадження по справі. Справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представник відповідача 29.12.2018 року за (вхід.№ЕП/7721/18) надав до суду відзив щодо відмови позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі пославшись на те, що позивач перебуває на обліку в Управлінні та з 01.05.2018 року отримує пенсію по втраті годувальника, як внутрішньо переміщена особа за нормами Закону України «Про державну службу» та на підставі наданої довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України від 16.08.2017 року № в розмірі 2741,90 грн., яка перераховується на поточний рахунок НОМЕР_1, який відкрито у ВАТ «Ощадбанк». Дата виплати пенсії встановлена на 5 число щомісяця. Пенсія позивача виплачується відповідно до пункту 1 ст. 47 Закону щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку передбаченому Кабінетом Міністрів України. Пенсійну справу позивача відпрацьовано з 01.05.2018 року та на липень 2018 року позивачу нараховано пенсію двома відомостями: 2741,90 грн. - пенсія за липень 2018, яка була профінансована та борги за травень та червень 2018 року в сумі 5483,80 грн. - поточна доплата, яка буде виплачена при наявності фінансування. 07.09.2018 року позивач звернулась до управління з заявою № 4860, як внутрішньо переміщена особа, про продовження виплати пенсії по втраті годувальника з вересня 2018 року. До заяви надано всі необхідні документи. За жовтень 2018 року пенсійну справу позивача відпрацьовано з 01.09.2018 року та нараховано двома відомостями: 2741,90 грн. - пенсія за жовтень 2018 року, яка була профінансована та борг за травень, червень та вересень 2018 року в сумі 8225,70 грн. - поточна доплата, яка буде виплачена при наявності фінансування. Борг нараховано та не виплачується до особливого розпорядження згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року № 335 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року № 365». Відповідно до п. 15 Постанови Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 р. № 365, орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, суд встановив наступні факти та обставини:

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України, перебуває на обліку в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Одесі. У зв'язку з проведенням бойових дій у її населеному пункті ОСОБА_1 покинула своє постійне місце проживання та переїхала до м.Одеси, де і стала на облік, як внутрішньо переміщена особа. 27.04.2018 року звернулася із заявою до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про отримання пенсії по втраті годувальника на підставі п.п.2 п.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки їй виповнилось 18 років та є студенткою вищого навчального закладу денної форми навчання, а отже має право на отримання пенсії по втраті годувальника до закінчення навчального закладу, але не довше ніж до досягнення 23 років.

Відповідач листом повідомив позивача, що 27.04.2018 року управлінням здійснено запит №60 до Департаменту праці та соціального захисту населення у Київському районі м. Одеси, щодо надання протоколу засідання ДП і СП ОМР по розгляду справ з призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Листом від 06.06.2018 року ГУ ПФУ в Одеській області на виконання було направлено протокол засідання комісії Департаменту праці та соціальної політики ОМР по розгляду справ з призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам №10/п від 24.0.2018 року, на підставі якого прийнято рішення про призначення позивачу пенсії з 27.04.2018 року.

Але, позивачем у травні, червні та вересні 2018 року пенсію по втраті годувальника, як внутрішньо переміщена особа, за нормами Закону України "Про державну службу» та на підставі наданої до відповідача довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України від 16.08.2017 року № на поточний рахунок НОМЕР_1, який було відкрито у ВАТ «Ощадбанк» отримано не було. Загальна сума виплати позивачу пенсії становить 8225,70 грн. (за місяць - 2741,90 грн.). Крім того, відповідач не заперечує факт невиплати позивачу пенсії, а тільки вказує, що буде виплачено при наявності фінансування.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003 року (далі - Закон № 1058) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ст..4 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне пенсійне

страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

На підставі пп.2 п.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні.

Згідно п.6 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014 року (в редакції Постанови КМ № 352 від 08.06.2016 року) (далі Порядок №509) довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону та абзацом шостим цього пункту.

З огляду на матеріали справи, ОСОБА_1 видана довідка від 27.04.2018 року № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, в якій зазначено зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_1.

Згідно ст..46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа:

1) подала заяву про відмову від довідки;

2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину;

3) повернулася до покинутого місця постійного проживання;

4) виїхала на постійне місце проживання за кордон;

5) подала завідомо недостовірні відомості.

За приписами п.71 Порядку №509 у разі наявності підстав, передбачених статтею 12 Закону, МВС, Національна поліція, ДМС, СБУ, Адміністрація Держприкордонслужби, Мінфін подають уповноваженому органу відповідну інформацію для прийняття рішення щодо зняття з обліку внутрішньо переміщених осіб.

Рішення про скасування дії довідки відповідно до статті 12 Закону приймається керівником уповноваженого органу за місцем проживання особи та надається їй протягом трьох днів з дати прийняття такого рішення або надсилається на адресу місця проживання, зазначену в довідці.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази про скасування дії довідки внутрішньо переміщеної особи позивача від 27.04.2018 року № органом, який її видав - Департаментом праці та соціальної політики ОМР.

Пунктом 2 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 365 від 08 червня 2016 року встановлено, що контроль за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам здійснюють структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення) шляхом відвідування не рідше ніж один раз на шість місяців фактичного місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи, про що складається акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї за формою, встановленою Мінсоцполітики.

Відповідно до п.п.2 п.12 зазначеного Порядку соціальні виплати припиняються у разі встановлення факту відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї.

У статті 49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" зазначені підстави припинення та поновлення виплати пенсії. У частині 1 цієї статті визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; у разі смерті пенсіонера; в інших випадках, передбачених законом.

Відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження наявності підстав для припинення позивачеві виплати пенсії.

Вирішуючи спір, суд також виходить із пріоритетності застосування вимоги ст.49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а тому доводи відповідача щодо необхідності застосування норм Постанов Кабінету Міністрів є безпідставними.

Виходячи з вищевикладеного, суд зазначає, що у цій справі сам факт існування у позивача права на отримання пенсії по втраті годувальника не оспорюється сторонами. Відповідач не заперечує факт невиплати пенсії за травень, червень та вересень 2018 року, а вказує, що борг буде виплачено до особливого розпорядження, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року № 335 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року № 365» та при наявності фінансування. Втім, відповідачем не надано достатніх та переконливих доказів для припинення виплати пенсії позивачу, тому суд вважає таке втручання невиправданим.

Згідно зі ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, оцінюючи у сукупності надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання неправомірними дій Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі щодо невиплати ОСОБА_1 призначеної пенсії у зв'язку з втратою годувальника за травень, червень та вересень 2018 року, зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі виплатити ОСОБА_1 заборгованість по виплаті пенсії у зв'язку з втратою годувальника за травень, червень та вересень 2018 року шляхом перерахування коштів на поточний рахунок, відкритий у ВАТ "Ощадбанк", допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць, підлягають задоволенню відповідно до положень ч.1 ст.245 КАС України.

Судові витрати розподілити за правилами ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.139, 241-246,263 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі щодо невиплати ОСОБА_1 призначеної пенсії у зв'язку з втратою годувальника за травень, червень та вересень 2018 року неправомірними.

3. Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі виплатити ОСОБА_1 заборгованість по виплаті пенсії у зв'язку з втратою годувальника за травень, червень та вересень 2018 року шляхом перерахування коштів на поточний рахунок, відкритий у ВАТ "Ощадбанк".

4. Допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати пенсії у межах суми стягнення пенсії за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Єфіменко К.С.

.