Справа № 2340/3301/18
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/3301/18 Суддя (судді) першої інстанції: В.О. Гаврилюк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Губської О. А., Парінова А. Б., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправною та скасування відмови, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправною та скасуваня відмови від 05.07.2018 р. № 29/К-181 у призначені та виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 в зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності, внаслідок захворювання пов'язаних з проходженням служби в поліції; зобов'язання повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з визначенням ІІ-ї групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання пов'язаного з проходженням служби в поліції.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2018 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, вважаючи, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не з'ясовано причину звільнення, вважаючи, що «за власним бажанням» є поняттям, яке визначає підставу для звільнення та не є тотожним причинам такого звільнення.

Крім того, необхідність звільнення поліцейського за станом здоров'я для отримання спірного виду допомоги апелянт вважає відсутньою.

З посиланням на Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 р. № 4 (далі - Порядок № 4), вважає, що перелік підстав для відмови у призначенні одноразової допомоги є вичерпним та не містить такої підстави як невідповідність причин звільнення.

Також апелянт посилається на позицію ВС, висловлену у справах №№ 822/1666/16, 695/102/17, 822/360/17.

Відзив до Шостого апеляційного адміністративного суду не надходив.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності представників сторін.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

В судовому засіданні 17.01.2019 р. Шостим апеляційним адміністративним судом постановлено ухвалу про розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, з 01.08.2003 р. до 06.11.2015 р. позивач проходила службу в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 р. до 05.03.2018 р. - в поліції.

Наказом ГУНП в Черкаській області від 05 березня 2018 року № 85о/с майора поліції ОСОБА_3 - старшого інспектора сектору оперативного інформування управління інформаційно-аналітичної підтримки Головного управління Національної поліції в Черкаській області звільнено зі служби в поліції з 05.03.2018 за п. 7 (за власним бажанням) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

25 травня 2018 року позивачеві видано довідку до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА № 122975, відповідно до якої ОСОБА_3 отримала ІІ групу інвалідності безтерміново, причиною інвалідності зазначено захворювання, пов'язані з проходженням служби в поліції.

23 червня 2018 року позивач звернулася до ГУНП в Черкаській області щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з тим, що їй встановлена ІІ група інвалідності.

03 липня 2018 року начальником ГУНП в Черкаській області затверджений висновок про результати розгляду звернення ОСОБА_3, в якому зазначено про невстановлення підстав для призначення і виплати одноразової грошової допомоги по інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в поліції, а також вирішено скласти висновок про відмову в призначенні ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги.

05.07.2018 р. відповідно до пункту 2 розділу четвертого наказу МВС України від 11.01.2016 № 4 начальником ГУНП в Черкаській області затверджений висновок про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_3

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» (в редакції, що була чинною станом на 05.07.2018 р.) одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Станом на дату розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції вимога про звільнення з органів поліції внаслідок причин, пов'язаних з захворюваннями та/або пораненнями, пов'язаними з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, мала місце у будь-яких редакціях закону.

Як вірно наголошує апелянт в апеляційній скарзі, одноразова грошова допомога є виплатою соціальною. Така виплата є виправданою у випадку неможливості виконання поліцейським своїх обов'язків за станом здоров'я.

В той же час, звільнення з органів НП України за власним бажанням в силу імперативної вимоги п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 р. № 580-VIII не призводить до обов'язку держави виплачувати одноразову допомогу.

Положення вказаної норми є доступними для розуміння, вичерпними та такими, що не підлягають довільному тлумаченню, і не можуть зазнавати інтерпретацій в кореспонденції з будь-якими підзаконними нормативно-правовими актами, всупереч доводам апелянта.

Посилання апелянта на позиції Верховного Суду колегією суддів відхиляються за необґрунтованістю, оскільки в жодній із зазначених апелянтом справ суд касаційної інстанції не висловлював правової позиції щодо застосування п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію».

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і апеляційним судом відхиляються за необґрунтованістю.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

У відповідності до ст. 139 КАС України питання про розподіл судових витрат вирішенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправною та скасування відмови, зобов'язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя О. А. Губська
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 17.01.2019 року)