Справа № 2240/2458/18
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2019-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2240/2458/18

Головуючий у 1-й інстанції: Петричкович А.І.

Суддя-доповідач: Іваненко Т.В.

17 січня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Іваненко Т.В.

суддів: Франовської К.С. Кузьменко Л.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2018 року (місце ухвалення рішення - м. Хмельницький, повний текст рішення складено 28.08.2018) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Хмельницькій області, в якому просив визнати протиправною та скасувати вимогу № ф-13053-17 від 19.03.2018 Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що він звільнений від сплати єдиного внеску як пенсіонер, який є особою з інвалідністю, тому нарахування сум щодо сплати єдиного внеску є неправомірним.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_2 від 06.08.2018, задоволено.

Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДФС у Хмельницькій області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-13053-17 від 19 березня 2018 року.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2018 року скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, з підстав в ній викладених.

Позивач просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач з 30.05.1995 зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.c.16-18).

Згідно пенсійного посвідчення від 07.07.2016 за №209430 позивач є пенсіонером, вид пенсії - по інвалідності 3 групи загальне захворювання (а.с.11).

05.02.2018 позивачем було подано Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2017 рік (за формою №Д5), згідно якого він визначив суму зобов'язання зі сплати єдиного внеску у розмірі 8448 грн (а. с. 33-34).

19.03.2018 відповідачем сформовано та надіслано на адресу позивача вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-13053-17 у розмірі 8106 грн (а. с.15).

Не погоджуючись із вказаною вимогою, позивач звернувся із позовом до суду.

Суд першої інстанції задовольняючи позов виходив з того, що позивач є особою з інвалідністю третьої групи та перебуває на спрощеній системі оподаткування, суд прийшов до висновку, що позивач на підставі положень частини 4 статті 4 Закону №2464-VI звільнений від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Колегія суддів з вказаним висновком суду першої інстанції погоджується з огляду на таке.

Спірні правовідносини регулюються нормами Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 2464), Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058).

Відповідно до підпункту 2 частини першої статті 1 Закону № 2464 єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Пунктом 4 частини першої статті 4 Закону № 2464 та підпунктом 2.1.3 пункту 2.1 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої постановою Пенсійного фонду України від 27 вересня 2010 року № 21-5, платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з статтею 1 Закону № 1058 пенсіонер - це особа, яка відповідно до цього закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім'ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 4 Закону № 2464 (в редакції Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм Податкового кодексу України" від 07 липня 2011 року № 3609, який набув чинності з 06 серпня 2011 року), особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Виходячи із зазначених правових норм, право не сплачувати єдиний внесок поширюється на фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування та є пенсіонерами за віком або інвалідами, які отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу.

Як зазначалось вище позивач є особою з інвалідністю, отримує пенсію по інвалідності, відповідно він звільнений від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Матеріали справи не містять жодних доказів того, що позивач укладав договір про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування. При цьому, суд також враховує аргументи позивача, які не спростовані відповідачем, про те, що позивач не подавав заяву про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Доводів відповідача про те, що подана позивачем звітність щодо суми нарахованого внеску свідчить про добровільну згоду останнього на участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, є безпідставними, оскільки подання звітності не є передбаченою законом самостійною умовою, на підставі якої особа, яка підпадає під дію положень ч.4 ст.4 Закону №2464-VI, може добровільно брати участь у відповідній системі страхування.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що сформована Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-13053-17 від 19 березня 2018 року є протиправною та, як наслідок, підлягає скасуванню.

Вказана правова позиція узгоджена з практикою Верховного суду, викладеною у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №806/1575/16.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 17 січня 2019 року.

Головуючий Іваненко Т.В.

Судді Франовська К.С. Кузьменко Л.В.