Справа № 594/1323/18
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2019-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/4069/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Запотічний І.І.

судді Сапіга В.П.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу інспектора роти 2 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Стельмаха Віталія Миколайовича на рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 21 листопада 2018 року у справі № 594/1323/18 (головуючий суддя Губіш О.А., м.Борщів) за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектор роти 2 батальйону 1 Управління патрульної поліції Стельмаха Віталія Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

02 листопада 2018 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до інспектора 2-ої роти батальйону 1 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області лейтенанта поліції Стельмаха Віталія Миколайовича, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову відповідача серії ЕАВ 691970 від 26 жовтня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень.

В обгрунтування вимог адміністративного позову ОСОБА_2 покликався на те, що оскарженим рішенням суб'єкта владних повноважень, на підставі частини другої статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог пункту 9.9.а Правил дорожнього руху. Позивач вважав таке рішення протиправним та незаконним, прийнятим з порушенням норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, та за відсутності доказів, що підтверджують його вину у вчиненні адміністративного правопорушення.

Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 21 листопада 2018 року позов задоволено повністю: постанову по справі про адміністративне правопорушення інспектора 2-ої роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області лейтенанта поліції Стельмаха Віталія Миколайовича серії ЕАВ №691970 від 26 жовтня 2018 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу на ОСОБА_2, за порушення вимог частини другої статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у розмірі 425 гривень - скасовано; справу за вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права інспектора роти 2 батальйону 1 Управління патрульної поліції Стельмах Віталій Миколайович подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги, суб'єкт владних повноважень покликається на те, що розгляд адміністративної справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності здійснювався з дотримання норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, а вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується відповідними доказами, зокрема доданим до матеріалів справи відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, який необгрунтовано судом першої інстанції не взято до уваги.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання на розгляд справи не з'явились. Водночас, відсутність сторін у справі, належних чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України, не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до норми ст.205 цього Кодексу.

Згідно ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржене судове рішення скасувати з огляду на наступне.

Як встановлено судом зі змісту постанови серії ЕАВ №691970 про притягнення до адміністративної відповідальності 26 жовтня 2018 року працівниками поліції зупинено транспортний засіб Renault Duster, держаний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням громадянина ОСОБА_2. Причиною слугувало вчинення позивачем маневру - обгін через суцільну дорожню розмітку 1.1, що поділяє протилежні напрямки руху. При зупинці на вимогу патрульної поліції позивач не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив вимоги пункту 9.9.а Правил дорожнього руху України, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу відповідно до частини другої статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Скасовуючи постанову суб'єкта владних повноважень суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не доведено вини позивача у вчиненні правопорушення, а розгляд адміністративно справи ним здійснено з порушенням процесуальних норм Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Колегія суддів апеляційного адміністративного суду не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступні обставини справи.

Згідно п.9.9.б Правил дорожнього руху України у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом повинна бути ввімкнена аварійна світлова сигналізація. Відповідальність за порушення цієї норми передбачена частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення повинна підтверджуватися відповідними докази.

В розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Колегією суддів апеляційного адміністративного суду в судовому засіданні переглянуто, наявний у матеріалах справи, відеозапис з нагрудного камери працівника поліції, зроблений в ході розгляду адміністративної справи та притягнення позивача до адміністративної відповідальності. На вказаному відеозаписі двічі зафіксовано транспортний засіб позивача (автомобіль Renault Duster, держаний номерний знак НОМЕР_1), який стоїть на узбіччі дороги без ввімкненої аварійної світлової сигналізації (часова позначка відеозапису - 1:46 та 2:08). При цьому працівник поліції повідомив позивача про фіксацію цього факту.

Відтак, апеляційний суд приходить висновку про наявність у матеріалах справи доказів, що підтверджують вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, та спростовують висновок суду першої інстанції щодо цього.

Поряд з тим апеляційним судом з'ясовано, що в оскарженій позивачем постанові зазначено про вчинення ОСОБА_2 правопорушення пункту 9.9.а ПДР України, який регламентує дії водія у разі вимушеної зупинки на дорозі, хоча по суті зміст постанови свідчить про те, що встановлено обставини порушення вимог норм п. 9.9 б ПДР України, які регламентують дії водія у разі зупинки на вимогу поліцейського.

Щодо цієї обставини колегія суддів зазначає, що мотивація оскарженої постанови, як і роз'яснення працівником поліції позивачу суті вчиненого правопорушення, яке зафіксоване на відеозаписі, здійснювалось саме щодо порушення вимог норм п. 9.9 б ПДР України. Допущена в постанові розбіжність між мотивацією та зазначенням порушеної норми правил дорожнього руху є формальною обставиною та не може бути підставою для скасування рішення суб'єкта владних повноважень зважаючи на те, що санкція за вчинення правопорушення, передбаченого пунктом 9.9.а ПДР України та п. 9.9 б ПДР України знаходиться в межах однієї й ті є ж норми, і передбачає одну й ту ж відповідальність, яка є покаранням за невчинення тотожної дії, а також з врахуванням мотивації суб'єктом владних повноважень суті порушення викладених в постанові та наданих ним в усних роз'ясненнях позивачу.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків суду обставинам справи призвели до помилкового висновку, у зв'язку з чим, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.243, 246, 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу інспектора 2-ої роти батальйону 1 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Стельмаха Віталія Миколайовича задовольнити.

Рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 21 листопада 2018 року у справі № 594/1323/18 скасувати, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову позовом ОСОБА_2 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. І. Запотічний
В. П. Сапіга