Справа № 1140/2183/18
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2019-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 січня 2019 року м. Дніпросправа № 1140/2183/18

головуючий суддя І інстанції - Петренко О.С.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М. ,

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.10.2018 року у справі № 1140/2183/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області в якому просив:

- визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, яка викладена в листі від 24.07.2018 року № С-15245/0-4957/0/17-18 у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га, яка знаходиться на території Липнязької сільської ради Добровеличківського району, Кіровоградської області;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га, яка знаходиться на території Липнязької сільської ради Добровеличківського району, Кіровоградської області.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.10.2018 року адміністративний позов було задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, яка викладена в листі від 24.07.2018 року № С-15245/0-4957/0/17-18 у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га, яка знаходиться на території Липнязької сільської ради Добровеличківського району, Кіровоградської області.

Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (клопотання від 21.07.2017 року) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1, звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати в частині зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (клопотання від 21.07.2017 року) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду та в прийняти нову постанову в цій частині, зобов'язавши Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га, яка знаходиться на території Липнязької сільської ради Добровеличківського району, Кіровоградської області.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що враховуючи попередню поведінку відповідача, єдиним правильним та ефективним способом захисту прав та інтересів позивача, який не призведе до необхідності повторно звертатись до суду, є саме зобов'язання відповідача прийняти рішення про надання відповідного дозволу, у разі повторного визнання бездіяльності протиправною.

Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області направило на адресу суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просило залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Також, відповідач зазначив, що вирішення питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою належить до виключної компетенції відповідача.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог щодо визнання протиправною відмови Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, яка викладена в листі від 24.07.2018 року № С-15245/0-4957/0/17-18 у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідачем не оскаржується, а тому, з урахуванням приписів ч. 1 ст. 308 КАС України, судом апеляційної інстанції на дотримання норм матеріального та процесуального права рішення суду першої інстанції в цій частині не перевіряється.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 21.07.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га у власність для ведення особистого селянського господарства, із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Липнязької сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області.

Листом від 18.08.2017 року № С-15248/0-11235/0/6-17 позивачу було відмовлено у надані такого дозволу.

Вказана відмова була оскаржена позивачем в судовому порядку.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2018 року було визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, викладене в листі від 18.08.2017 року. Крім того, вказаним рішенням зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21 липня 2017 року.

Відповідач, на виконання вказаного рішення суду, повторно розглянув заяву ОСОБА_1

Листом від 24 липня 2018 року № С-15245/0-4957/0/17-18 позивачу було відмовлено у надані дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у зв'язку з тим, що розташування земельної ділянки не відноситься до переліку земельних ділянок, які можуть бути передані в межах норм безоплатної приватизації на території Кіровоградської області.

Не погодившись з вказаною відповіддю відповідача, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив, в тому числі, з того, що надання дозволу на розробку проекту землеустрою є дискреційними повноваженнями відповідача.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2018 року визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, викладену в листі від 18.08.2017 року та зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21 липня 2017 року.

В свою чергу, з листа Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 24.07.2018 року № С-15245/0-4957/0/17-18 вбачається, що зазначена у ньому відмова у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою є ідентичною відмові, відображеній в листі відповідача від 21.07.2018 року, що свідчить про системне порушення прав позивача у справі, та як наслідок вказує на необхідність забезпечення більш ефективного способу захисту її порушеного права.

Колегія суддів апеляційного суду зауважує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відтак, суд при перевірці правомірності прийняття відповідачем оскаржуваного рішення, згідно приписів КАС України, не перебираючи на себе повноважень відповідного органу, вправі покласти на суб'єкта владних повноважень зобов'язання вчинити певні дії з метою захисту порушених прав та інтересів позивача.

Вказана правова позиція також відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у рішенні від 24.11.2015 року у справі № 816/1229/14.

Таким чином, виходячи з встановлених у справі фактичних обставин, враховуючи встановлений у судовому порядку факт протиправності рішення відповідача, апеляційний суд вважає і, на що не звернув увагу суд першої інстанції частково задовольняючи позов, що з метою повного захисту прав позивача, відповідач має бути зобов'язаний надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в розмірі 2,0 гектара, яка знаходиться на території Липнязької сільської ради Добровеличківського району, Кіровоградської області.

При цьому, що стосується посилань відповідача на те, що вирішення питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою належить до його виключної компетенції та є дискреційним, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційними є повноваження суб'єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова "може".

Натомість, у даній справі, відповідач помилково вважає свої повноваження дискреційними, оскільки не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд, зокрема, надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою, або ні. Безперечно, правомірним у даному випадку є лише один варіант поведінки, залежно від фактичних обставин.

Отже, повноваження відповідача у спірних правовідносинах не є дискреційними.

Вказана правова позиція також відповідає правовим висновкам Верховного Суду, відображеним в постанові від 18.10.2018 року по справі № 806/1316/18, що враховується судом апеляційної інстанції відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду з прийняттям нового рішення в цій частині, а саме зобов'язання відповідача надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га, яка знаходиться на території Липнязької сільської ради Добровеличківського району, Кіровоградської області. В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд апеляційної інстанції керується приписами ст. 139 КАС України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст.308, ст. 311, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.10.2018 року у справі № 1140/2183/18 - скасувати в частині зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (клопотання від 21.07.2017 року) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду та в цій частині прийняти нову постанову.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га, яка знаходиться на території Липнязької сільської ради Добровеличківського району, Кіровоградської області

В іншій частині, рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.10.2018 року у справі № 1140/2183/18 - залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1057.20 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко