Справа № 120/4105/18-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2019-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

14 січня 2019 р. Справа № 120/4105/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Мультян М.Б.,

за участі секретаря судового засідання: Краєвської І.В.

представників сторін:

відповідача: ОСОБА_1

третьої особи: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_3

до: Липовецького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача служба у справах дітей Липовецької районної державної адміністрації

про: визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулась ОСОБА_3 до Липовецького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача служба у справах дітей Липовецької районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що 03 травня 2018 року в пологовому відділенні Липовецької центральної районної лікарні народила сина. Батьком дитини є цивільний чоловік ОСОБА_4, який визнає своє батьківство.

У подальшому позивач та ОСОБА_4 звернулися до Липовецького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області із заявою щодо реєстрації народження дитини.

Листом № 2164/16.13-00-36 від 17 серпня 2018 року Липовецький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області повідомив, що громадянка ОСОБА_3 перебуває на території України незаконно, про що свідчить довідка Управління державної міграційної служби у Вінницькій області. Тому прийняти від неї заяву на реєстрацію новонародженої дитини немає законних підстав. Крім того, ОСОБА_3 перебуває у шлюбі з ОСОБА_5, на що рекомендовано провести державну реєстрацію народження дитини відповідно до ст. 133 Сімейного кодексу України.

На переконання позивача рішення відповідача є протиправним у зв'язку з чим остання звернулась до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду відкрито провадження у справі, розгляд адміністративної справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

30 листопада 2018 року на адресу суду надійшов відзив, в якому відповідач вказує, що вимоги позивача необґрунтовані, оскільки ОСОБА_3 є громадянкою ОСОБА_6 Федерації та на території України перебуває незаконно, про що, свідчить довідка Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обовязки, як і громадяни України.

Враховуючи вищевикладене, відповідач не мав правових підстав прийняти від громадянки ОСОБА_3 заяву на реєстрацію новонародженої дитини, так як вона незаконно перебуває на території України.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача службу у справах дітей Липовецької районної державної адміністрації.

14 січня 2019 року на адресу Вінницького окружного адміністративного суду надійшли пояснення щодо позову від служби у справах дітей Липовецької районної державної адміністрації, згідно яких вважають, що позовні вимоги, викладені у позовній заяві підлягають задоволенню, оскільки предметом позову є захисту прав та інтересів малолітньої дитини, таких як мати своє імя, прізвище, по-батькові, знати своїх батьків, мати право на їх піклування та захист та мати соціальний захист з боку держави.

У судове засідання позивач не з'явилась, однак у прохальній частині позовної заяви просила здійснювати розгляд справи за її відсутності.

Представник Липовецького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області в судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечувала.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача служби у справах дітей Липовецької районної державної адміністрації в судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечувала.

Заслухавши пояснення представника відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову з наступних підстав.

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянкою ОСОБА_6 Федерації, що підтверджується паспортом ОСОБА_6 Федерації, виданим відділенням УФМС Росії по Іркутській області в м. Нижньоудинську та Нижньоудинському районі 25 січня 2011 року, номер 25 10 474078.

ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з 28 січня 2015 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії І-АМ №157987 виданого 28 січня 2015 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Липовецького районного управління юстиції у Вінницькій області.

13 березня 2015 року Липовецьким РС УДМС України у Вінницькій області прийнято рішення про примусове повернення з України іноземця № 3, відповідно до якого гр. ОСОБА_3 вирішено повернути в країну походження та зобовязано покинути територію України в 30 денний термін.

16 березня 2018 року Липовецьким РС УДМС України у Вінницькій області повторно прийнято рішення про примусове повернення з України іноземця, яке визнано протиправним та скасовано на підставі рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 07 червня 2018 року.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2018 року рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 07 червня 2018 року залишено без змін.

Відповідно до копії медичного свідоцтва про народження № 43 від 07 травня 2018, виданого Липовецькою центральною районною лікарнею Вінницької області, 03 травня 2018 року - ОСОБА_3 народила сина .

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до Липовецького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області із заявою щодо реєстрації народження дитини.

Листом № 2164/16.13-00-36 від 17 серпня 2018 року Липовецький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області повідомив, що громадянка ОСОБА_3 перебуває на території України незаконно, про що свідчить довідка Управління державної міграційної служби у Вінницькій області. Тому прийняти від неї заяву на реєстрацію новонародженої дитини немає законних підстав. Крім того, ОСОБА_3 перебуває у шлюбі з ОСОБА_5, на що рекомендовано провести державну реєстрацію народження дитини відповідно до ст. 133 Сімейного кодексу України.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовано, зокрема, але не виключно, Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12 січня 2011 року, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793 та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 122 СК України визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Згідно до ч.2 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до цього Закону, Цивільного та Сімейного кодексів України та інших актів законодавства органами державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч.4 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" для державної реєстрації актів цивільного стану подається паспорт громадянина України або паспортний документ іноземця заявника та документи, які підтверджують факти, що підлягають державній реєстрації.

Згідно абз. 1 п. 2 розділу І Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 (далі - Правила) визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" та інших актів законодавства.

В силу положень п. 1 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові.

Пунктом 2 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є, зокрема, медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності де приймаються пологи.

Підпунктом "а" п. 12 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні визначено, що одночасно із заявою про державну реєстрацію народження подаються та в актовому записі про народження зазначаються, зокрема, паспорти або паспортні документи, що посвідчують особи батьків (одного з них). Якщо документ, що посвідчує особу одного з батьків, з поважних причин не може бути пред'явлений, то орган державної реєстрації актів цивільного стану не вправі відмовити в державній реєстрації народження дитини. Відомості про другого з батьків у цьому разі зазначаються на підставі свідоцтва про шлюб. Дані про громадянство в актовому записі про народження та свідоцтві не заповнюються, про що робиться відповідний запис у графі "Для відміток" актового запису про народження. Надалі ці дані можуть бути доповнені відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Отже, законодавством чітко визначено, що одночасно із заявою про державну реєстрацію народження дитини надаються:

- паспорти або паспортні документи, що посвідчують особи батьків (одного з них), а у разі неможливості пред'явлення паспорту, тільки паспорт одного з батьків;

- свідоцтво про шлюб;

- медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о).

Пунктом 14 глави 1 розділу ІІІ Правил зазначено, що якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини за заявою будь-кого з них.

Одночасно, суд зазначає, що пунктом 19 глави 1 розділу ІІІ Правил визначено, що якщо мати дитини, яка перебуває у зареєстрованому шлюбі, під час державної реєстрації народження заявляє, що її чоловік не є батьком цієї дитини, і у зв'язку з цим просить не вказувати його батьком в актовому записі про народження, її прохання може бути задоволене лише за наявності спільної заяви чоловіка та дружини (колишнього подружжя) про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини (додаток 5), а також заяви матері та батька дитини про визнання батьківства. У цьому разі державна реєстрація народження проводиться у порядку, передбаченому абзацом четвертим пункту 17 цієї глави.

Якщо чоловік, який перебуває у зареєстрованому шлюбі з матір'ю дитини, не може особисто з'явитись до органу державної реєстрації актів цивільного стану для подання такої заяви, то його заява, яка підтверджує, що він не є батьком дитини, справжність підпису на якій має бути нотаріально засвідченою, може бути подана через представника. Повноваження представника мають ґрунтуватись на нотаріально посвідченій довіреності.

Про це робиться відмітка в актовому записі про народження в графі "Для відміток".

З матеріалів справи випливає, що позивачем для державної реєстрації народження дитини не було подано всіх необхідних документів, які визначені Правилами, а саме спільної заяви чоловіка та дружини про невизнання чоловіка батьком дитини, а також заяви матері та батька дитини про визнання батьківства.

Крім того суд звертає увагу, що у відповідності до ч.1 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

У відповідності до ст. 129 Сімейного кодексу України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини позов про визнання свого батьківства.

Відповідно до ч. 2 ст. 136 СК України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Відповідно до п.10, 11 Постанови Пленуму ВСУ "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (стаття 122,124 СК України), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір'ю дитини (статті 126, 127 СК України). Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.. 136 СК України) - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст.. 138 СК України), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Статтею 134 Сімейного кодексу України передбачено, що на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Щодо тверджень відповідача про право ОСОБА_3, яка незаконно перебуває на території України на державну реєстрацію народження дитини суд зазначає наступне, відповідно до статті 2 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" правовий статус іноземців та осіб без громадянства визначається Конституцією України, цим та іншими законами України, а також міжнародними договорами України.

Статтею 3 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обовязки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Як випливає із матеріалів справи ОСОБА_3 перебуває на території України незаконно та з огляду на вищевикладене, Липовецький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області правомірно відмовив останній у проведенні державної реєстрації народження дитини у відповідності до ст.126 Сімейного кодексу України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є такими, що задоволенню не підлягають.

Підстави для відшкодування судових витрат у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_3 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1);

Липовецький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (місцезнаходження: Вінницька область, м. Липовець, вул. В. Липківського, 30, код ЄДРПОУ 20088505);

Служба у справах дітей Липовецької районної державної адміністрації (місцезнаходження: Вінницька область, м. Липовець, вул. Героїв Майдану, 4, ).

Суддя Мультян Марина Бондівна