Справа № 826/10440/17
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року м. Київ №826/10440/17

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Ганечко О.М.,

Сорочка Є.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 вересня 2018 року (прийняте в порядку спрощеного позовного провадження, суддя Келеберда В.І.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України, у якому просила:

- визнати неправомірним та скасувати наказ №648/5 від 22.02.2017 прийнятий Міністерством юстиції України про часткове задоволення скарги Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 24.10.2016, а саме, анулювати доступ державного реєстратора комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Київської області ОСОБА_2 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

- виконання скасування наказу №648/5 від 22.02.2017 покласти на державне підприємство «Національні інформаційні системи».

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 вересня 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, в якій просить скасувати на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 вересня 2018 року та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що заявником було надано позивачу технічний паспорт, виготовлений ФОП ОСОБА_3, сертифікат АЕ 002728 від 13.09.2013, яка після введення в експлуатацію об'єкта та проведення технічної інвентаризації виготовила по декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстровану Департаментом державної архітектурно будівельної інспекції в Київській області 17 вересня 2016 року за №КС 92, де вже вказано поділені та зареєстровані за власником 2 земельні ділянки, два технічних паспорта, на дві квартири відповідно до технічних вимог, а саме: Квартира №1 -загальна площа 147,2 кв.м., житлова площа 50,1 кв.м.; Квартира №2 - загальна площа 145,9 кв.м., житлова площа 49,7 кв.м. Площа квартир в сукупності відповідає загальній площі 293,1 кв.м., житловій площі 99,8 кв.м., яка вказана в декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстровану Департаментом державної архітектурно будівельної інспекції в Київській області 17 вересня 2016 року за №КС 92.

13.12.2018 до суду апеляційної інстанції від Міністерства юстиції України надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки оскаржуваний наказ прийнято відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обмежень" та Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128 та позивачем не здійснено перевірку відповідності поданих документів вимогам законодавства.

Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що за результатом розгляду скарги Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 24.10.2016 №1364, зареєстрованої 28.10.2016 Міністерством юстиції України прийнято наказ від 22.02.2017 №648/5, яким скаргу задоволено частково та анульовано доступ державного реєстратора КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Київської області ОСОБА_2 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В іншій частині відмовлено у задоволенні скарги.

Вважаючи такий наказ протиправним, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв'язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Умови та порядок здійснення реєстрації прав на нерухоме майно встановлені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обмежень" (далі - Закон) та постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Порядок).

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 37 Закону рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги: на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір).

Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення, зокрема, про: задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги.

Рішення, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 2 частини шостої цієї статті, виконуються не пізніше наступного робочого дня після прийняття такого рішення шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру прав. Для виконання таких рішень повторне подання документів для проведення державної реєстрації прав та сплата адміністративного збору не вимагаються.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації» від 25.12.2015 №1128 для забезпечення розгляду скарг суб'єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - комісія), положення та склад яких затверджуються Мін'юстом або відповідним територіальним органом.

Згідно п. 12 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації» від 25.12.2015 №1128 за результатами розгляду скарги суб'єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу.

Як зазначено вище, Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України за результатом розгляду скарги Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, вирішила задовольнити скаргу частково та, зокрема, анулювати доступ державного реєстратора КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Київської області ОСОБА_2 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, тобто оскаржуваний наказ прийнято з дотриманням порядку визначеного згадуваними нормами Закону та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації» від 25.12.2015 №1128

Позивачем 13.10.2016 прийнято рішення №31861776, яким зареєстровано право власності ОСОБА_4 на житловий будинок.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 до заяви про державну реєстрацію права власності на житловий будинок були надані наступні документи: довідку про присвоєння поштової адреси від 10.10.2016 видану обслуговуючим кооперативом «Балатон», технічний паспорт від 22.08.2016 №320, декларацію про готовність об'єкту до експлуатації від 17.09.2016 №КС92, інформаційну довідку від 17.02.2016 №53477213.

Згідно ст.. 18 Закону державна реєстрація прав проводиться в такому порядку:

1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;

2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав;

3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв;

4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;

5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав);

6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав;

7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником;

8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Пунктом 40 Порядку визначено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та цим Порядком.

Відповідно до п. 41 Порядку для державної реєстрації права власності на новозбудований об'єкт нерухомого майна подаються:

1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта;

2) технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна;

3) документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси;

4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об'єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність);

5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності).

Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів.

У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, обов'язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі.

Документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов'язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки.

Відповідно до п. 41 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Порядку надання та зміни адрес об'єктам нерухомості в селі Нові Петрівці, затвердженого рішенням Новопетрівської сільської ради від 28.01.2014 №674-28-6 повноваження щодо присвоєння адрес на території села відноситься виключно до відання виконавчого комітету Новопетрівської сільської ради.

Отже доводи відповідача про невідповідність довідки про присвоєння поштової адреси вимогам Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Порядку надання та зміни адрес об'єктам нерухомості в селі Нові Петрівці, затвердженого рішенням Новопетрівської сільської ради від 28.01.2014 №674-28-6 є обґрунтованими.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що для проведення державної реєстрації права власності на новозбудований будинок було надано, серед іншого, інформаційну довідку про право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку, на який збудовано житловий будинок, а відтак відповідно до п. 41 Порядку документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси не вимагається.

Отже, хоча й ОСОБА_4 подано позивачу довідку про присвоєння адреси, яка видана не уповноваженим суб'єктом, проте, враховуючи, що житловий будинок збудовано на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав, то для проведення державної реєстрації права власності на такий будинок довідка про присвоєння адреси не вимагається.

З огляду на викладене, висновок відповідача про порушення позивачем п. 41 Порядку є необґрунтованим.

Також, відповідно до п. 14 Порядку у разі коли під час розгляду заяви встановлено наявність підстав, передбачених законом для зупинення розгляду заяви, державний реєстратор невідкладно приймає рішення щодо зупинення розгляду заяви.

Так, згідно Висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації за результатами розгляду скарги Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 24.10.2016 №1364 від 30.01.2017, комісія встановила, що державним реєстратором ОСОБА_2 було відкрито розділ 218 на житловий будинок загальною площею 147,2 кв.м., житловою площею 50,1 кв.м. відповідно до технічного паспорту, натомість, відповідно до декларації про готовність до експлуатації об'єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта від 17.08.2016 №КС92 прийнято в експлуатацію індивідуальний двоповерховий будинок загальною площею 293,1 кв.м. житловою площею 99,8 кв.м., тобто надані ОСОБА_4 документи, а саме технічний паспорт та декларація про готовність об'єкта до експлуатації містять розбіжності. У зв'язку з чим, відповідач дійшов висновку, що в порушення п. 14 Порядку позивачем не було прийнято рішення про зупинення розгляду заяви, у зв'язку з наявністю розбіжностей у вказаних вище документах.

Відповідно до ч. 2 ст. 37-1 Закону за результатами проведення перевірок державних реєстраторів чи суб'єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб'єктів державної реєстрації прав приймає вмотивоване рішення, зокрема, про анулювання доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб'єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав, що у свою чергу стало підставою для прийняття рішення відповідачем про анулювання доступу до Державного реєстру прав.

Однак, колегія суддів не може погодитися з таким висновком відповідача, з огляду на наступне.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що двоповерховий будинок побудований як двоквартирний на час прийняття рішення державним реєстратором належав одній особі - ОСОБА_4

Відтак, у зв'язку з тим, що садибний будинок, введений в експлуатацію, та є власністю однієї особи, ОСОБА_4 за технічних умов має право щодо поділу такого.

Заявником (ОСОБА_4М.) було надано позивачу технічний паспорт, виготовлений ФОП ОСОБА_3, сертифікат АЕ 002728 від 13.09.2013, яка після введення в експлуатацію об'єкта та проведення технічної інвентаризації виготовила декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстровану Департаментом державної архітектурно будівельної інспекції в Київській області 17 серпня 2016 року за №КС 92, де вже вказано поділені та зареєстровані за власником 2 земельні ділянки, два технічних паспорта, на дві квартири відповідно до технічних вимог, а саме:

Квартира №1 -загальна площа 147,2 кв.м., житлова площа 50,1 кв.м.

Квартира №2 - загальна площа 145,9 кв.м., житлова площа 49,7 кв.м.

Площа квартир в сукупності відповідає загальній площі 293,1 кв.м., житловій площі 99,8 кв.м., яка вказана в декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстровану Департаментом державної архітектурно будівельної інспекції в Київській області 17 серпня 2016 року за №КС 92 (а.с.51).

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про відсутність розбіжностей у наданих заявником позивачу документів, та у зв'язку з чим, відсутність підстав для зупинення розгляду заяви ОСОБА_4 позивачем.

Отже, доводи апеляційної скарги в цій частині спростовують висновки суду першої інстанції.

Відтак, оскільки позивачем оскаржуване Новопетрівською сільською радою Вишгородського району Київської області рішення ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 13.10.2016 №31861776 прийнято відповідно до норм чинного законодавства, наявні підстави для задоволення позову в частині та скасування наказу Міністерства юстиції України від 22.02.2017 №648/5 про часткове задоволення скарги Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 24.10.2016, яким анульовано доступ державного реєстратора комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Київської області ОСОБА_2 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Разом з тим, позивач в адміністративному позові просила виконання скасування наказу №648/5 від 22.02.2017 покласти на державне підприємство «Національні інформаційні системи».

Колегія суддів в даному випадку зазначає, що такі вимоги не підлягають задоволенню, оскільки в якості відповідача судом першої інстанції державне підприємство «Національні інформаційні системи» не залучалося, та разом з тим, суд вказує, що державне підприємство «Національні інформаційні системи» буде здійснювати, в даному випадку, технічне забезпечення виконання даного рішення, оскільки саме по собі визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 22.02.2017 №648/5 буде мати наслідок у формі надання доступу ОСОБА_2 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що буде відновленням порушених прав позивача, виконання ж технічної частини даного рішення має бути забезпечено державним підприємством «Національні інформаційні системи».

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, який відповідачем в даному випадку не виконаний.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції рішення ухвалено при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, та з помилковим застосуванням норм матеріального права, тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 вересня 2018 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 22.02.2017 №648/5 про часткове задоволення скарги Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 24.10.2016, яким анульовано доступ державного реєстратора комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Київської області ОСОБА_2 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно з підстав, зазначених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Повний текст постанови складено 16 січня 2019 року.

Головуючий суддя В.Ю.Ключкович

Судді О.М. Ганечко

Є.О. Сорочко