Справа № 800/203/17
Суддя: Саприкіна Ірина Валентинівна
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

16 січня 2019 року

м. Київ

Справа № 800/203/17

Провадження № 11-863заі18

ВеликаПалата Верховного Суду у складі суддів:

Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Кібенко О. Р., КнязєваВ. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_17 про відвід суддів Великої Палати Верховного Суду Данішевської Валентини Іванівни, Князєва Всеволода Сергійовича, Саприкіної Ірини Валентинівни, Прокопенка Олександра Борисовича у справі № 800/203/17 за його позовом до Верховної Ради України, Президента України - Порошенка Петра Олексійовича про визнання бездіяльності протиправною,

УСТАНОВИЛА:

У травні 2017 року ОСОБА_17 звернувся до Вищого адміністративного суду України з позовом до Верховної Ради України (далі - ВРУ), Президента України - Порошенка П. О. (далі - Президент), у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ВРУ, що полягає в її нереагуванні, як суб'єктом забезпечення національної безпеки України, на загрози національній безпеці України, а саме нереагування на: порушення народними депутатами України норм ст. 8, 19, 75, 84, 91, 1291 Конституції України; невиконання народними депутатами України рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11); невиконання народними депутатами України рішення Конституційного Суду України

№ 11-рп/1998 від 07 липня 1998 року під час прийняття ВРУ 29 березня 2016 року, 23 березня та 13 квітня 2017 року нормативно-правових актів;

- визнати протиправною бездіяльність Президента у питанні забезпечення національної безпеки України щодо нереагування на загрози національній безпеці України, яка полягає у нереагуванні Президента, як гаранта додержання Конституції України, як суб'єкта забезпечення національної безпеки України на: порушення ВРУ норм ст. 75, 84, 91, 1291 Конституції України, невиконання народними депутатами України судових рішень: рішення Конституційного Суду України № 11-рп/1998 від 07 липня 1998 року, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) під час прийняття ВРУ постанови «Про надання згоди на звільнення Президентом України ОСОБА_20 з посади Генерального прокурора України» та під час прийняття ВРУ інших нормативно-правових актів, що мали місце 29 березня 2016 року, 23 березня та 13 квітня 2017 року.

Ухвалою від 15 червня 2017 року Вищий адміністративний суд України залишив позовну заяву ОСОБА_17 без руху з мотивів несплати судового збору, а ухвалою від 17 липня 2017 року повернув її позивачу.

Не погоджуючись із ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 липня 2017 року, ОСОБА_17 звернувся до Верховного Суду України із заявою про її перегляд з підстави, встановленої п. 4 ч. 1 ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

У зв'язку із початком роботи Верховного Суду, на виконання підп. 1, 7 п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України матеріали заяви ОСОБА_17 передано до Верховного Суду.

Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08 травня 2018 року заяву ОСОБА_17 задоволено. Ухвалу Вищого адміністративного суду України від 17 липня 2017 року скасовано, а справу передано на розгляд Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 03 липня 2018 року закрив провадження в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності ВРУ щодо її нереагування, як суб'єктом забезпечення національної безпеки України на загрози національній безпеці України, яка полягає у нереагуванні ВРУ на порушення народними депутатами України норм ст. 8, 19, 75, 84, 91, 1291 Конституції України, щодо нереагування ВРУ на невиконання народними депутатами України рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11), щодо нереагування ВРУ на невиконання народними депутатами України рішення Конституційного Суду України № 11-рп/1998 від 07 липня 1998 року під час прийняття ВРУ 29 березня 2016 року, 23 березня та 13 квітня 2017 року нормативно-правових актів; визнання бездіяльності Президента протиправною у питанні забезпечення національної безпеки України щодо нереагування на загрози національній безпеці України, яка полягає у нереагуванні Президента, як гаранта додержання Конституції України, як суб'єкта забезпечення національної безпеки України на порушення ВРУ норм ст. 75, 84, 91, 1291 Конституції України, у нереагуванні Президента на невиконання народними депутатами України судових рішень: рішення Конституційного Суду України № 11-рп/1998, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) під час прийняття ВРУ інших нормативно-правових актів, що мали місце 29 березня 2016 року, 23 березня та 13 квітня 2017 року.

Рішенням Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 03 липня 2018 року у задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_17 відмовлено.

Не погодившись із такими судовими рішеннями з підстави порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_17 подав апеляційні скарги, у яких просив скасувати незаконні на його думку, ухвалу та рішення суду першої інстанції і прийняти нове рішення про задоволення позову. Обґрунтовуючи апеляційні скарги, скаржник зазначає, що суд неповно встановив обставини справи та неправильно застосував норми права.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Великої Палати Верховного Суду від 20 серпня 2018 року суддею-доповідачем у цій справі (провадження № 11-863заі18) визначено Саприкіну І.В.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2018 року апеляційні скарги ОСОБА_17 та осіб, які приєдналися до цих апеляційних скарг: ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48 на ухвалу та рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 03 липня 2018 року залишено без задоволення.

Ухвалу і рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 03 липня 2018 року залишено без змін.

ОСОБА_17 звернувся до Великої Палати Верховного Суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, у якій заявник просить вирішити питання про судові витрати та розглянути усі заявлені ним в апеляційній скарзі клопотання.

Ухвалою ВеликоїПалати Верховного Суду від 15 січня 2019 року заяву ОСОБА_17 про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 800/203/17 призначено до розгляду в порядку письмового провадження на 06 березня 2019 року.

Водночас на адресу суду надійшла заява ОСОБА_17 про відвід суддів Великої Палати Верховного Суду Данішевської В.І., Князєва В.С., Саприкіної І.В., Прокопенка О.Б. з підстав, передбачених п. 2, 4 ч. 1 ст. 36 КАС України, а саме що судді прямо чи опосередковано заінтересовані в результаті розгляду справи та наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об'єктивності цих суддів.

Розглянувши наведені доводи заявника, Велика Палата Верховного Суду не знаходить підстав для задоволення заяви про відвід з огляду на таке.

Підстави для відводу судді встановлені ст. 36 та 37 КАС України.

Відповідно до ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими».

Отже, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

При цьому ОСОБА_17 не наведено, а судом не встановлено обставин, які б безпосередньо свідчили про пряму чи опосередковану заінтересованість суддів Великої Палати Верховного Суду Данішевської В.І., Князєва В.С., СаприкіноїІ.В., Прокопенка О.Б. в результаті розгляду цієї справи, а також інших підстав, передбачених ст. 36, 37 КАС України, які б унеможливлювали брати участь у розгляді справи вказаними суддями та викликали необхідність їх відводу.

Оскільки обставини, наведені позивачем на обґрунтування заяви про відвід, не знайшли свого підтвердження, Велика Палата Верховного Суду не встановила підстав для її задоволення.

Разом з тим, відповідно до ч. 7 ст. 40 КАС України питання про відвід судді Великої Палати розглядає Велика Палата. У розгляді Великою Палатою питання про відвід не бере участі суддя, якому такий відвід заявлено.

ВеликаПалата Верховного Суду при вирішенні питання про відвід зазначених чотирьох суддів не може розглянути це питання відповідно до зазначеної норми, оскільки за таких обставин не буде належного складу суду за відсутності кворуму.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що в разі задоволення заяви про відвід суддів Великої Палати Верховного Суду Данішевської В.І., Князєва В.С., СаприкіноїІ.В., Прокопенка О.Б., розгляд заяви ОСОБА_17 про винесення додаткового судового рішення у цій справі може не відбутися, оскільки формально не існуватиме складу суду, установленого для цього законом. За такої правової ситуації позивач може бути позбавлений передбаченого ст. 6 Конвенції права на доступ до правосуддя. У поєднанні з наведеними вище аргументами настання такої ситуації є неприпустимим.

Ураховуючи викладене та керуючись ст. 36, 40 КАС України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_17 про відвід суддів Великої Палати Верховного Суду Данішевської Валентини Іванівни, Князєва ВсеволодаСергійовича, Саприкіної Ірини Валентинівни, Прокопенка Олександра Борисовича у справі за його позовом до Верховної Ради України, Президента України - Порошенка Петра Олексійовича про визнання бездіяльності протиправною.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:

Н. О. Антонюк Л. М. Лобойко

С. В. Бакуліна Н. П. Лященко

В. В. Британчук О. Б. Прокопенко

Д. А. Гудима Л. І. Рогач

В. І. Данішевська І. В. Саприкіна

О. Р. Кібенко О. М. Ситнік

В. С. Князєв В. Ю. Уркевич

О. Г. Яновська