Справа № 803/803/18
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

22 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/2890/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Качмара В. Я.
суддів -Курильця А. Р.
Мікули О. І.

перевіривши апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08 червня 2018 року у справі № 803/803/18 за адміністративним позовом Приватного підприємства "Летранс" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв'язку з невідповідністю апеляційної скарги вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: не додано документа про сплату судового збору та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявлених недоліків.

17 грудня 2018 року скаржником подано клопотання про продовження строку для усунення недоліку апеляційної скарги, а саме сплати судового збору, з посиланням на тривалість процедури виділення коштів для сплати судового збору, а також відсутність фінансування видатків бюджету, призначених для цієї мети й здійснення безспірного списання коштів з рахунку податкового органу на підставі повідомлень органу Державної казначейської служби України щодо виконання судових рішень, у зв'язку з чим зупинені операцій з бюджетними коштами за всіма рахунками, кодами програмної класифікації та кредитування державного бюджету та економічної класифікації видатків бюджету (на підтвердження чого подано копії листів стосовно виконання судових рішень) .

Ухвалою апеляційного суду від 20 грудня 2018 року продовжено строк для усудення Державною фіскальною службою України (далі - ДФС) недоліку апеляційної скарги на 15 днів з дня отримання ухвали.

09 січня 2019 року судом апеляційної інстанції зареєстровано клопотання апелянта про продовження строків на усунення недоліків. Вказане клопотання мотивовано відсутністю коштів на рахунку та відсутністю нового кошторису на 2019 рік. Відтак ДФС просила надати більш тривали строк для сплати судового збору.

Проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні клопотання про продовження строків на усунення недоліків та повернення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Частина друга статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України покладає на учасників справи обов'язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

ДФС та її територіальні органи (органи доходів і зборів) є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов'язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

У пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland), було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов'язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не є поважною причиною при вирішенні питання про поновлення чи продовження строку, встановленого законом або судом.

Вказана позиція підтримується Верховним Судом в ухвалі від 17 січня 2019 року №К/9901/66732/18.

У встановлений суддею-доповідачем строк особою, яка подала апеляційну скаргу, не усунуто недоліків апеляційної скарги.

Згідно з частиною другою статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга повертається скаржнику, якщо останній не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 296, 298 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Державної фіскальної служби України про продовження строку для усунення недоліку апеляційної скарги відмовити.

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08 червня 2018 року у справі № 803/803/18 повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула