Справа № 712/15134/18
Суддя: Марцішевська О. М.
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Рішення

Іменем України

Справа № 711/15134/18

Номер провадження 2а/712/446/18

16 січня 2019 року м.Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - Марцішевської О.М.

за участю секретаря судового засідання - Олефіренко В.В.

представника позивача адвоката ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до поліцейського роти №3 батальйону УПП в м.Черкаси ДПП ОСОБА_4, Управління патрульної поліції в Черкаській області, про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) звернулася до суду з вказаною позовною заявою до поліцейського роти №3 батальйону УПП в м.Черкаси ДПП ОСОБА_5 (вул.Л.Українки,21, м.Черкаси), посилаючись на те, що постановою серії ВР №089920 від 29.11.2018р. позивача притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП, оскільки ОСОБА_3 29.11.2018р. о 20 год. 00 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по вул.Г.Дніпра в м.Черкаси, не мала при собі чинного договору обов"язкового страхування наземних транспортних засобів, чим порушила вимоги п.2.4 г ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП.Вважає винесену постанову незаконною з тих підстав, що матеріали адміністративної справи не містять жодних доказів щодо оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди або скоєння позивачем порушення ПДР України, яке могло бути підставою для зупинки та складання відповідного протоколу чи постанови. Отже, відповідачем не доведено законності вимог щодо пред"явлення ОСОБА_3 для перевірки полісу (договору) обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з огляду на відсутність обставин, передбачених законодавством для здійснення такого контролю. Протиправність дій працівника поліції щодо вимоги страхового полісу "просто так" підтверджується також постановою ВАСУ від 10.08.2010р. У зв"язку з викладеним, просить визнати дії відповідача незаконними, скасувати вказану постанову, а справу - закрити.

Ухвалою суду від 11.12.2018 витребувано в УПП у Черкаській області копію матеріалів, на підставі яких винесена постанова серія ВР №089920 від 29.11.2018р. та докази направлення оскаржуваної постанови позивачу.

У відзиві на позов відповідач позов не визнав та вказував про відсутність порушень процесуального та матеріального законодавства при притягненні позивача до адміністративної відповідальності.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити - з викладених у ньому підстав.

Представник відповідача просила відмовити у позові з підстав, викладених у відзиві.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Постановою серії ВР№089920 від 29.11.2018р. позивача притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП, оскільки ОСОБА_3 29.11.2018р. о 20 год. 00 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по вул.Г.Дніпра в м.Черкаси, не мала при собі чинного договору обов"язкового страхування наземних транспортних засобів, чим порушила вимоги п.2.4 г ПДР України.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 126 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Як вбачається з оскаржуваної постанови, у вину позивач здійснив порушення п.п. а) п. 2.4 ПДР, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п.п. 2.1. ґ ПДР Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення);

Відповідно до п.п. а) п. 2.4 ПДР, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1.

Пунктом 2.1 ПДР встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, окрім іншого, поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу працівників міліції пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Отже, з наведеного вбачається, що відповідач, як уповноважена особа підрозділу Національної поліції, на яку покладено завдання регулювати дорожній рух та здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, мав право вимагати у позивача пред'явлення полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів лише у встановлених законом випадках.

Відповідно до ст. 21 Закону України ``Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів`` з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Відповідно до п. 21.2 ст. 21 Закону № 1961-IV, контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Тобто, право для витребування полісу відповідним підрозділом Національної поліції у водія транспортного засобу виникає за наявності двох виключних випадків, передбачених Законом № 1961-IV, які не мали місце в даних правовідносинах. Отже підстав для застосування до позивача санкції, передбаченої частиною першою статті 126 КУпАП у Інспектора не було.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 27 квітня 2017 року, справа № К/800/13938/17.

При таких обставин, суд вважає, що вимога відповідача пред'явити поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів була пред'явлена не на підставі та у спосіб, предбачений законом, а тому відмова позивача виконати дану вимогу поліцейського не може вставитись у вину вчинення адміністративного правопорушення, виходячи з положень ст. 9 КУпАП, якою передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Матеріали адміністративної справи не містять доказів щодо оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди або скоєння позивачем порушення ПДР України, яке могло бути підставою для зупинки та складання відповідного протоколу чи постанови.

Оскільки відповідачем не надано суду доказів на підтвердження законності його дій при висуненні позивачу вимоги пред'явити поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, що є підставою для скасування постанови серії ВР№089920 від 29.11.2018р., закриття провадження у справі по адміністративне правопорушення та задоволенню позову.

Відповідно до ч.5 ст.288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Керуючись ст. 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задоволити повністю.

Визнати незаконною та скасувати постанову серії ВР№089920 від 29.11.2018р. про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду може бути оскаржене у відповідності до ч.4 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, або за результатом розгляду справи судом апеляційної інстанції.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Дата виготовлення повного тексту рішення 16 січня 2019 року.