Справа № 160/8123/18
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2018-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року

Справа № 160/8123/18

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:головуючого судді Кучма К.С. розглянувши у м.Дніпро в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року позивач звернувся до адміністративного суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію ДФС України, викладену в листі «Про рентну плату за користування надрами для видобування корисних копалин» від 27.04.2018 р. № 1937/6/6/99-99-12-03-04-15/ІПК;

- визнати бездіяльність відповідача щодо ненадання індивідуальної податкової консультації з урахуванням висновків постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.06.2015 року по справі № 804/5826/15 та постанови Дніпропетровського окружного суду від 10.07.2017 року по справі №804/3887/17 протиправною;

- зобов’язати відповідачу надати ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на його звернення №1249/9 від 17.03.2015 року зареєстровану в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій та розміщену на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику індивідуальну податкову консультацію з урахуванням висновків постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 червня 2015 року по справі № 804/5826/15 та постанови Дніпропетровського окружного суду від 10 липня 2017 року по справі №804/3887/17.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 08.05.2018 року на адресу ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» надійшла податкова консультація ДФС України від 27.04.2018 р. № 1937/6/6/99-99-12-03-04-15/ІПК «Про рентну плату за користування надрами для видобування корисних копалин». Зазначена індивідуальна податкова консультація в порядку абз.2 п.53.2 ст.53 Податкового кодексу України була надана підприємству замість скасованої Дніпропетровським окружним адміністративним судом постановою від 10.07.2017 року у справі №804/3887/17та ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31.10.2017 року індивідуальної податкової консультації від 28.04.2017р. №9419/6/99-99-12-0-04-15.

Позивач не погоджується із зазначеною податковою консультацією, вважає її такою, що суперечить нормам та змісту Податкового кодексу України, оскільки згідно діючого законодавства об'єктом оподаткування рентною платою за користування надрами для видобування корисних копалин є обсяг залізної руди (кварциту), що добута у податковому (звітному) періоді, а базою оподаткування плати за користування надрами для видобування корисних копалин є вартість відповідного виду товарної продукції добутої мінеральної сировини - залізної руди (кварцитів), що складається з витрат на видобування та первинну переробку або фактична споживча (ринкова) вартість залізної руди (кварцитів).

Ухвалою суду від 05.11.2018 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду у судовому засіданні.Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) - протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження.

Позивач в судове засідання свого представника не направив, про день та час його проведення повідомлявся належним чином.

До суду від представника позивача надійшло клопотання, в якому вона просила розглядати справу без її участі в порядку письмового провадження, позов підтримала в повному обсязі,з урахуванням позиції викладеної в позовній заяві та доказів, наявних в матеріалах справи.

Відповідач у судове засідання в другий раз не забезпечив явку свого представника та не надав відзив на позов. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного висновку.

Вирішуючи спір суд зазначає, що згідно із підпунктом 14.1.172. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України податкова консультація - допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган.

Відповідно до статті 52 ПК України за зверненням платників податків контролюючі органи надають безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом. Податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію. За вибором платника податків консультація надається в усній, письмовій або електронній формі. Консультації надаються органом державної податкової служби, в якому платник податків перебуває на обліку, або митним органом за місцем митного оформлення товарів, або вищим органом державної податкової служби або вищим митним органом, якому такий орган адміністративно підпорядкований, а також центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері митної справи. Контролюючі органи мають право надавати консультації виключно з тих питань, що належать до їх повноважень.

За змістом пункту 53.3. статті 53 ПК України платник податків може оскаржити до суду, як правовий акт індивідуальної дії податкову консультацію контролюючого органу, викладену в письмовій або електронній формі, яка, на думку такого платника податків, суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Судом встановлено, що ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» була надана податкова консультація Державної фіскальної служби України від 27.04.2018 р. №1937/6/6/99-99-12-03-04-15/ІПК «Про рентну плату за користування надрами для видобування корисних копалин».

Вказаною консультацією позивачу було роз'яснено, що згідно з рішеннями судів для гірничих підприємств об'єктом оподаткування плати за користування надрами для видобування корисних копалин слід вважати обсяг товарної продукції гірничого підприємства – видобутої корисної копалини (мініральної сировини), що є результатом господарської діяльності з видобування корисних копалин у податковому (звітному) періоді, приведеної у відповідність із стандартом, встановленим галузевим законодавством), а базою оподаткування плати за користування надрами для видобування корисних копалин є розрахункова вартість обсягів видобутих у податковому періоді корисних копалин, яка окремо обчислюється для кожного виду корисної копалини для кожної ділянки надр на базових умовах поставки.

Не погоджуючись із зазначеною податковою консультацією, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.

Згідно з пп.14.1.37. п.14.1. ст.14 ПК України, господарська діяльність гірничодобувного підприємства з видобування корисних копалин для цілей розділу XI цього Кодексу - діяльність гірничодобувного підприємства, яка охоплює процеси добування та первинної переробки корисних копалин.

Корисні копалини - природні мінеральні утворення органічного і неорганічного походження у надрах, у тому числі будь-які підземні води, а також техногенні мінеральні утворення в місцях видалення відходів виробництва та втрат продуктів переробки мінеральної сировини, які можуть бути використані у сфері матеріального виробництва і споживання безпосередньо або після первинної переробки (пп.14.1.91 Податкового кодексу).

Згідно із підпунктом 14.1.150. пункту 14.1. статті 14 ПК України первинна переробка (збагачення) мінеральної сировини як вид господарської діяльності гірничодобувного підприємства включає сукупність операцій збирання, дроблення або мелення, сушку, класифікацію (сортування), брикетування, збагачення фізико-хімічними методами (без якісної зміни мінеральних форм корисних копалин, їх агрегатно-фазового стану, кристалохімічної структури), за виключенням агломерації/грудкування руди з термічною обробкою, агломерацію та збагачення фізико-хімічними методами, а також може включати переробні технології, що є спеціальними видами робіт з добування корисних копалин (підземна газифікація та виплавляння, хімічне та бактеріальне вилуговування, дражна та гідравлічна розробка розсипних родовищ, гідравлічний транспорт гірничих порід покладів дна водойм.

Відповідно до підпункту 14.1.51. пункту 14.1. статті 14 ПК України добування корисних копалин - сукупність технологічних операцій з вилучення, у тому числі з покладів дна водойм, та переміщення, у тому числі тимчасове зберігання, на поверхню частини надр (гірничих порід, рудної сировини тощо), що вміщує корисні копалини.

В силу пп.14.1.112. п.14.1. ст.14 ПК України, мінеральна сировина - товарна продукція гірничодобувного підприємства, що є результатом його господарської діяльності з видобутку корисних копалин, у тому числі шляхом виконання господарських договорів про послуги з давальницькою сировиною, і за якісними характеристиками відповідає вимогам установлених законодавством стандартів або вимогам договорів.

Так, кінцевою продукцією ПРАТ «ПІВНГЗК» є:залізорудний концентрат (із вмістом заліза 66%);котуни (вміст заліза 60,3% і 63,5%).

При цьому, беручи до уваги, що:

- згідно з пп.263.6.2. ПКУкраїни фактична ціна реалізації для руд чорних, кольорових та легувальних металів, урановмісних руд визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за податковий (звітний) період як середня ціна однієї тонни відповідного виду товарної продукції (залізорудного концентрату, ільменітового та рутилового концентратів, урановмісних руд), перерахованої у гривні за курсом Національного банку України станом на 1 число місяця, що настає за звітним періодом, визначена виходячи з цін, опублікованих у щомісячному світовому комерційному інформаційному огляді протягом поточного звітного (податкового) періоду, за методикою, визначеною Кабінетом Міністрів України;

- згідно норм ПКУкраїни об'єкт оподаткування - обсяг товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), що є результатом господарської діяльності з видобування корисних копалин; в свою чергу, господарська діяльність гірничодобувного підприємства з видобування корисних копалин для цілей розділу XI цього Кодексу - діяльність гірничодобувного підприємства, яка охоплює процеси добування та первинної переробки корисних копалин; а первинна переробка включає лише сукупність операцій збирання, дроблення або мелення, сушку, класифікацію (сортування), брикетування, агломерацію, та збагачення фізико-хімічними методами;

- зауважуючи, що кінцевим продуктом переділу збагачення залізної руди, на «ПІВНГЗК» є концентрат неагломерований, а котуни - є самостійним видом продукції, що виробляється з концентрату, отримуваному у результаті технологічного процесу обкочування, який не включений у визначення «первинна переробка (збагачення) мінеральної сировини» (пп.14.1.150. п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України), то відповідно до норм пп.263.6.1. п.263.6. ст.263 ПК України (з урахуванням пп.14.1.37., пп.14.1.150., пп.263.6.2.ПК України), об'єкт оподаткування - обсяг виробленого концентрату, базою оподаткування - вартість виробленого концентрату, та розрахункову вартість одиниці залізорудного концентрату.

В силу пункту 252.2. статті 252 ПК України платники рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин здійснюють для цілей оподаткування окремий (від інших видів операційної діяльності) бухгалтерський та податковий облік витрат і доходів за кожним видом мінеральної сировини за кожним об'єктом надр, на який надано спеціальний дозвіл.

Відповідно до пп.252.3. ст.252 ПК України об'єктом оподаткування рентною платою за користування надрами для видобування корисних копалин по кожній наданій у користування ділянці надр, що визначена у відповідному спеціальному дозволі, є обсяг товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), що є результатом господарської діяльності з видобування корисних копалин у податковому (звітному) періоді, приведеної у відповідність із стандартом, встановленим галузевим законодавством.

Враховуючи вищенаведені норми права, об'єктом оподаткування є обсяг товарної продукції - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) у тому числі тієї, що пройшла стадію первинної переробки. Проте, не належить до первинної переробки сировина, яка збагачена фізико-хімічним методом з якісною зміною мінеральних форм корисних копалин, їх агрегатно-фазового стану, кристалохімічної структури та руда, що пройшла операції агломерації/грудкування з термічною обробкою, агломерацію та збагачення фізико-хімічними методами.

Так, ПРАТ «ПІВНГЗК» є гірничозбагачувальним комбінатом та воно поєднує у собі кілька виробництв: добувне, подрібнювальне, збагачувальне та обкочувальне. Продукцією добувного виробництва є добута з надр залізна руда, - подрібнювального - подрібнена залізна руда, збагачувального - концентрат, обкочувального-котуни. Кожне з цих виробництв може бути окремим підприємством зі своїм видом кінцевої готової продукції.

Крім того, згідно із згадуваним пп.14.1.128.ПК України обсяг видобутих корисних копалин (мінеральної сировини) - обсяг товарної продукції гірничодобувного підприємства, що відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 «Запаси» обліковується гірничодобувним підприємством як запаси - активи, вартість яких може бути достовірно визначена, для яких існує імовірність отримання їх власником - суб'єктом господарювання економічної вигоди, пов'язаної з їх використанням, та які складаються з: сировини, призначеної для обслуговування виробництва, та готової продукції. З огляду на зазначене, оскільки активами підприємства є, крім концентрату і котунів, видобута залізна руда і дроблена залізна руда, суд вважає, що визначення об'єкту оподаткування перевіркою не є правомірним та не базується на нормах законодавства.

Пунктом 252.5. статті 252 ПК України передбачено, що види товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) визначаються платником рентної плати відповідно до затверджених законодавством переліків видів корисних копалин, а також кодифікації товарів та послуг з урахуванням затверджених платником схем руху товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) на виробничих дільницях та місцях зберігання з урахуванням складу вихідної сировини, умов конкретного виробництва, особливостей технологічного процесу та вимог до кінцевої продукції, та відповідно до:

- «Переліку корисних копалин загальнодержавного значення», затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 12 грудня 1994 р. № 827 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 р. №1370), які до металевих руд відносять руди чорних металів, до яких, у свою чергу, відносяться залізні руди;

- секції В «продукція добування корисних копалин і розробляння кар'єрів» «Державного класифікатора продукції та послуг ДК 016:2010» (код 07.10.1 - руди залізні: код 07.10.10 - руди залізні; код 07.10 10 - 00.00 - руди залізні);

- з огляду на норми пп.14.1.91., пп.252.3., пп.14.1.37., пп.14.1.112., пп.14.1.150., пп.14.1.128.;

- з урахуванням схем руху видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) на виробничих дільницях та місцях зберігання з урахуванням складу вихідної сировини, умов конкретного виробництва, особливостей технологічного процесу та вимог до кінцевої продукції,- визначив об'єктом оподаткування рентною платою за користування надрами обсяг дробленої залізної руди (переділ «Дроблення руди»), а базою оподаткування - вартість обсягів дробленої руди. Ціна одиниці відповідного виду видобутої корисної копалини обчислена за розрахунковою вартістю за формулою відповідно до п.252.16. ст.252 ПК України.

В пункті 252.7. статті 257 ПК України встановлено, що вартість відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) у податковому (звітному) періоді обчислюється платником для кожної ділянки надр на базових умовах поставки (склад готової продукції гірничого підприємства) за більшою з таких її величин:

- за фактичними цінами реалізації відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини);

- за розрахунковою вартістю відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), крім вуглеводневої сировини.

В силу ч.4 ст.78 ПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, як вже було встановлено судами по справам №804/5826/15, №804/3887/17 та №804/6909/17 ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» здійснює не лише первинну переробку мінеральної сировини, а й проводить повний технологічний комплекс заходів щодо виготовлення якісно іншої продукції - глибоке збагачення, яке становить складний ланцюг виробничих процесів від видобутку і транспортування залізної руди до виробництва концентрату залізорудного агломераційного та окатків залізорудних у тому числі неофлюсованих.

Таким чином, кінцевий продукт виробництва - агломераційний концентрат залізної руди та окатки залізорудні неможливо віднести до мінеральної сировини, оскільки позивач здійснює не лише первинну переробку мінеральної сировини, а й проводить повний технологічний комплекс заходів щодо виготовлення якісно іншої продукції - глибоке збагачення.

Також, з матеріалів справи видно, що ПРАТ «ПІВНГЗК» був отриманий експертний висновок «Криворізького національного університету» (КТУ) від 13.05.2013 р. №01/01-303/3 згідно якого процес збагачення магнетитових кварцитів на ПРАТ «ПІВНГЗК» розподіляється на два основних види - первинне (попереднє) та глибоке; для технологічних схем гірничо-збагачувальних комбінатів характерне глибоке збагачення.

Таким чином, кінцевий продукт виробництва - агломераційний концентрат залізної руди та окатки залізорудні неможливо віднести до мінеральної сировини, оскільки позивач здійснює не лише первинну переробку мінеральної сировини, а й проводить повний технологічний комплекс заходів щодо виготовлення якісно іншої продукції - глибоке збагачення.

Також, суд звертає увагу на те, що в згаданому вище листі «Криворізького національного університету» від 13.05.2013 р. №01/01-303/3 зазначено, що в процесі глибокого збагачення залізної руди на ПРАТ «ПІВНГЗК» відбуваються наступні якісні зміни: підвищується вміст корисного компонента більше ніж в 2 рази; крупність мінералів і мінеральних компонентів зменшується більш ніж в 27000 разів; змінюється фракційний склад продуктів, що перероблюються; змінюється структура і текстура мінеральних комплексів, у зв'язку з тим, що при подрібненні відбувається зміна форми частинок, створення в їх обсязі нових систем тріщин, зняття залишкової напруги, зміна щільності розміщення дислокацій і, як наслідок, зміна їх механічних властивостей; відбуваються хімічні зміни на поверхні мінералів, що ведуть до утворення нових сполук і вивільнення газоподібної фази СО2; змінюється кристалографічна структура з однієї поліморфної фази в іншу, так як відбувається декристалізація і аморфізація кварцу, внаслідок чого на його поверхні утворюються шари з порушеною кристалічною решіткою (аморфні шари), товщиною до 0,2 мкм; утворюються поверхні з вільними валентностями, що сприяє утворенню мономолекулярних плівок на поверхні мінералів; змінюються абсорбційні та електричні характеристики поверхні матеріалів.

З вищезазначеного слід зробити висновок про те, що під час глибокого збагачення відбуваються зміни мінеральної форми корисних копалин, їх кристалохімічної структури, тобто процеси, які не включаються до визначення первинної переробки підпунктом 14.1.150.ПК України.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що об'єктом оподаткування є обсяг товарної продукції - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) у тому числі тієї, що пройшла стадію первинної переробки (переробку кварцитів до роздробленої руди, а не проведення переробки до магнетитового концентрату), а базою оподаткування плати за користування надрами для видобування корисних копалин є розрахункова вартість відповідного виду товарної продукції добутої сировини - залізної руди, що складається з витрат на видобування та первинну переробку в розумінні п.14.1.15. ст.14 ПК України та з урахуванням правил розрахунку, передбачених пунктами 252.7.2., 252.12., 252.14. та 252.16. ст.252 ПК України.

При цьому, до первинної переробки (збагачення) відноситься сировина, яка пройшла сукупність операцій збирання, дроблення або мелення, сушку, класифікацію (сортування), брикетування, збагачення фізико-хімічними методами (без якісної зміни мінеральних форм корисних копалин, їх агрегатно-фазового стану, кристалохімічної структури), а також може включати переробні технології, що є спеціальними видами робіт з добування корисних копалин (підземна газифікація та виплавляння, хімічне та бактеріальне вилуговування, дражна та гідравлічна розробка розсипних родовищ, гідравлічний транспорт гірничих порід покладів дна водойм).

Слід зазначити, що не належить до первинної переробки сировина, яка збагачена фізико-хімічним методом з якісною зміною мінеральних форм корисних копалин, їх агрегатно-фазового стану, кристалохімічної структури та продукція, що пройшла операції агломерації/грудкування руди з термічною обробкою, агломерацію та збагачення фізико-хімічними методами.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частина 2 ст.77 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, відповідачем не надано жодних доказів, які б свідчили про правомірність та обгрунтованість надання податкової консультації без врахування висновків постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.06.2015 року по справі №804/5826/15 та постанови Дніпропетровського окружного суду від 10.07.2017 року по справі №804/3887/17.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість позовних вимог, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з викладених вище підстав.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.139 КАС України, суд виходить із того, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1762 грн., понесені позивачем згідно платіжного доручення від 24.05.2018 року №.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 78, 132, 139, 242 - 246, 250, 255 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію Державної фіскальної служби України, викладену в листі від 27.04.2018 р. № 1937/6/6/99-99-12-03-04-15/ІПК «Про рентну плату за користування надрами для видобування корисних копалин».

Визнати протиравноюбездіяльність Державної фіскальної служби України щодо ненадання індивідуальної податкової консультації з урахуванням висновків постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.06.2015 року по справі №804/5826/15 та постанови Дніпропетровського окружного суду від 10.07.2017 року по справі №804/3887/17.

Зобов’язати Державну фіскальну службу України надати Приватному акціонерному товариству «Північний гірничо-збагачувальний комбінат»на його звернення №1249/9 від 17.03.2015 року зареєстровану в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій та розміщену на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику індивідуальну податкову консультацію з урахуванням висновків постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.06.2015 року по справі № 804/5826/15 та постанови Дніпропетровського окружного суду від 10.07.2017 року по справі №804/3887/17.

Присудити із Державної фіскальної служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» () судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1 762 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст.295, 297 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Кучма К.С.