Справа № 0440/5632/18
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

22 жовтня 2018 року Справа № 0440/5632/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.
при секретарі судового засідання Воробйовій П.В.
представника позивача Дубовик С.М.;
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.07.2018 р., було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку підготовного провадження.
Позовні вимоги обгрунтовано наступним.
27 квітня 2018 року позивач - Арбітражний керуючий Дубовик Світлана Валеріївна звернулась до відповідача з метою отримання індивідуальної податкової консультації у письмовій формі, в якій просила пояснити чи існує обов'язок для останньої, як для арбітражного керуючого сплачувати єдиний внесок в ті місяці (періоди), коли остання не отримувала дохід від здійснення діяльності арбітражного керуючого, при умові, що єдиний внесок за Арбітражного керуючого - Дубовик Світлану Валеріївну сплачував роботодавець.
Позивач зазначає, що відповідач надав індивідуальну податкову консультацію, виклавши її в листі за №2911/Д/99-99-13-02-03-14/1114 від 27.06.2018 року, реєстраційний номер в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій 2911 /Д/99-99-13-02-03-14/ІПК, в якій зазначив про необхідність сплати позивачу єдиного внеску за 2017 рік навіть за умови перебування позивача у трудових відносинах та сплати єдиного внеску за нього роботодавцем.
Вказану податкову консультацію позивач вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню у зв'язку із зазначенням про наступне.
18.04.2013 р. Дубовик Світлані Валеріївні було видано свідоцтво про право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) виданого Міністерством юстиції України за №693, у зв'язку з чим, як зазначає позивач остання стала на облік до податкового органу як самозайнята особа та платник ЄСВ.
З 29.01.2014 року позивач перебуває на обліку в Криворізькій південній ОДПІ ГУ ДФС України у Дніпропетровській області як платник єдиного внеску
З 01 вересня 2016 по 30 листопада 2017 працювала на посаді начальника відділу претензійно-позовної роботи управління юридичного департаменту в місті Кривий Ріг Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональна газова компанія».
Позивач зазначає, що з 01 грудня 2017 р. позивач працювала головним юрисконсультом управління в місті Кривий Ріг Адвокатського
об'єднання «Правовий Альянс».
За 2017 рік роботодавець - ТОВ «РГК», ПАТ
«Криворіжгаз» та АО «Правовий Альянс», а з грудня 2017 та протягом 2018 року АО «Правовий Альянс» сплачувало та сплачує за Дубовик Світлану Валеріївну єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.
У поданій позовній заяві, позивач - Дубовик Світлана Валеріївна зазначила, що протягом 2017 року та 1 квартал 2018 року діяльність як арбітражний керуючий не здійснювала.
При цьому зазначила, що за 2017 р. поботодавець позивача - ПАТ «Криворіжгаз», ТОВ «РГК» та АО «Правовий Альянс» сплатили єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за працівника Дубовик С.В.
На звернення позивача, відповідач листом №2911/Д/99-99-13-02-03-14/1114 від 27.06.2018 року, реєстраційний номер в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій 2911 /Д/99-99-13-02-03-14/ІПК надано індивідуальну податкову консультацію з питань застосування законодавства в частині необхідності сплати єдиного соціального внеску, в якій зазначено про необхідність сплати позивачу єдиного соціального внеску за 2017 р. та 1 квартал 2018 року, навіть за умови перебування в трудових відносинах та сплати єдиного соціального внеску за нього роботодавцем.
Позивач податкову консультацію оформлену листом №2911/Д/99-99-13-02-03-14/1114 від 27.06.2018 року, реєстраційний номер в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій 2911 /Д/99-99-13-02-03-14/ІПК вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню.
Суд зазначає, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.08.2018 р. клопотання позивача - Арбітражного керуючого Дубовик Світлани Валеріївни про зупинення провадження у справі №0440/5632/18 було задоволено.
Наступне судове засідання у справі призначено 22 жовтня 2018 року на 15:00.
Так, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.10.2018 р. було поновлено провадження в адміністративній справі №0440/5632/18 за позовом Арбітражного керуючого Дубовик Світлани Валеріївни до Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію Державної фіскальної служби України викладену в листі №2911/Д/99-99-13-02-03-14/1114 від 27.06.2018 року, реєстраційний номер в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій 2911/Д/99-99-13-02-03-14/ІПК.
В судове засідання, призначене на 22.10.2018 р., з'явилась позивач, відповідач до зали судового засідання свого представника не направив, відомості про вручення судової повістки в матеріалах справи наявні, причини неявки невідомі.
При цьому, суд зазначає, що будь-яких письмових пояснень повноважним представником відповідача на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду направлено не було.
Позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов в повному обсязі за викладених у ньому підстав.
У зв'язку з ненаданням повноважним представником відповідача будь-яких пояснень по даній справі, позиція останнього стосовно пред'явлених позовних вимог суду невідома.
В судовому засіданні судом було поставлено на розгляд питання щодо можливості переходу до розгляду справи по суті за доказами, які наявні у матеріалах справи.
Позивач не заперечували щодо переходу до розгляду справи по суті. У зв'язку з неявкою в судове засідання повноважного представника відповідача, думка останнього щодо можливості переходу до розгляду справи по суті за доказами, які наявні у матеріалах справи суду невідома.
Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду зазначеної справи по суті, застосувавши принцип процесуальної економії та у відповідності до ст.ст.192 - 211, 217, 224 - 228 КАС України безпосередньо 22.10.2018 року.
Дослідивши в судовому засіданні докази, наявні в матеріалах справи, заслухавши пояснення позивача, суд встановив наступне.
18.04.2013 р. Міністерстом юстиції України за №693 Дубовик Світлані Валеріївні видано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого, розпорядника майна, керуючого санацією, лівкідатора), видане без обмеження строку дії.
29.01.2014 р. позивачем - Дубовик Світланою Валеріївною було подано до контролюючого органу заяву про взяття на облік як платника єдиного внеску.
31.05.2018 р. арбітражним керуючим - Дубовик Світланою Валеріївною було направлено на адресу начальника Головного управління Державної фіскальної служби України в Дніпропетровській області звернення платника податку на отримання індивідуальної податкової консультації в письмовій формі (повторно) щодо нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 31.05.2018 р. вих.№02-01/22, в якій позивач просила: надати у письмовій формі індивідуальну податкову консультацію з питання застосування законодавства в частині необхідності сплати єдиного соцільного внеску, в якій зазначено про необхідність сплати ЄСВ за 2017 рік, 1-2 квартали 2018 р., навіть за умови перебування в трудових відносинах та сплати єдиного соціального внеску за Дубовик Світлану Валеріївну роюотодавцем.
27.06.2018 р. Державною фіскальною службою України було направлено на адресу Дубовик С.В. податкову консультацію оформлену листом №2911/Д/99-99-13-02-03-14/1114 від 27.06.2018 року, реєстраційний номер в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій 2911/Д/99-99-13-02-03-14/ІПК, в якій зазначено наступне.
Згідно з п. 5 частини першої сті 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.
Таким чином, з 01.01.2017 базу нарахування єдиного внеску зобов'язані визначати платники, вказані у п. 5 частини першої ст. 4 Закону № 2464, як ті, що отримують, так і ті, які не отримують дохід від провадження незалежної професійної діяльності.
За наявною інформацією ДФС Дубовик Світланою Валеріївною за 2017 рік своєчасно та повному обсязі сплачені суми нарахованого єдиного внеску.
Єдиний внесок для платників, зазначених у ст.4 Закону №2464, встановлюється у розмірі 22 відсотків визначеної ст.7 Закону №2464 бази нарахування єдиного внеску (частина п'ята ст.8 Закону №2464).
Отже платник єдиного внеску, визначений у п. 5 частини першої
ст. 4 Закону № 2464, перебуваючи на обліку у контролюючому органі, зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до визначеної ст. 7 Закону № 2464 рази нарахування єдиного внеску незважаючи на наявність трудових відносин з роботодавцем. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць (у 2017 році у розмірі - 704 грн., у 2018 році - 819 грн. 06 коп.).
Правовідносини сторін, що виникають у сфері встановлення умов та порядку відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів, правових та організаційних засад забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, регулюються нормами Конституції України від 28.06.1996 № 254к/96-ВР, ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банктуром», ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», тощо.
Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Статтями 61, 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Відповідно до ст. ст. 6, 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до п.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
При цьому, суд зауважує, що п.1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обовязку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.
Стаття 2 КАС України зазначає, що основними завданнями (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне зясування всіх обставин у справі; 5) обовязковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ч.3 ст.2 КАС України, є принцип верховенства права, який відповідно до ст.6 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ст. ст.8, 9 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом, а розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За змістом частин 4 ст. 9 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; зясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд прийшов до висновку, що поданих сторонами доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Відповідно до пп. 14.1.172-1 ПК України індивідуальна податкова консультація - роз'яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.
Відповідно до пп.14.1.226 п.14.1 ст.14 ПК України, самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.
Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.
Відповідно до норм ст. 52 ПК України передбачено, що за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.
Відповідно до п.1 ст.1 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» арбітражний керуючий - фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банктуром», дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Відповідно до ст.6 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», платник єдиного внеску має право:
1) безоплатно отримувати від органів доходів і зборів та Пенсійного фонду в межах їх компетенції інформацію, необхідну для виконання обов'язків, покладених на платника згідно з цим Законом, а також для підтвердження надходження до Пенсійного фонду сплачених платником сум єдиного внеску;
2) звертатися до органу доходів і зборів з письмовою заявою про зміну умов сплати єдиного внеску у разі зміни його статусу як платника (або отримання права на зміну розміру єдиного внеску, зокрема у зв'язку із зміною виду економічної діяльності);
3) безоплатно отримувати від органів доходів і зборів та Пенсійного фонду у межах їх компетенції консультації та роз'яснення щодо прав та обов'язків платника єдиного внеску, порядку сплати єдиного внеску;
4) оскаржувати в установленому законом порядку рішення органу доходів і зборів та Пенсійного фонду та дії, бездіяльність його посадових осіб;
5) захищати свої права та законні інтереси, а також права та законні інтереси застрахованих осіб, на користь яких він сплачує єдиний внесок, у тому числі в суді.
Платник єдиного внеску зобов'язаний:
1) своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок;
2) вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством;
3) допускати посадових осіб органу доходів і зборів до проведення перевірки правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, а до проведення перевірки щодо достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню, та для призначення пенсій - посадових осіб органів Пенсійного фонду за наявності направлення та/або наказу про перевірку та посвідчення осіб, надавати їм передбачені законодавством документи та пояснення з питань, що виникають у процесі перевірки;
4) подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв'язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю;
5) надавати безоплатно застрахованій особі та на вимогу членів сім'ї померлої застрахованої особи відомості про заробітну плату (дохід), суму сплаченого єдиного внеску та інші відомості про застраховану особу, що подаються до органу доходів і зборів;
6) пред'являти на вимогу застрахованої особи, на користь якої він сплачує єдиний внесок, повідомлення про взяття на облік як платника єдиного внеску та надавати інформацію про сплату єдиного внеску, в тому числі у письмовій формі;
7) перевіряти під час прийняття на роботу наявність у фізичної особи посвідчення застрахованої особи;
8) повідомляти у складі звітності про прийняття на роботу фізичної особи, відомості про яку відсутні в Державному реєстрі або яка не пред'явила на вимогу платника єдиного внеску посвідчення застрахованої особи, та подавати необхідні відомості і документи для взяття на облік зазначеної особи;
9) отримувати в територіальному органі Пенсійного фонду посвідчення застрахованої особи в порядку, встановленому Пенсійним фондом, та видавати їх застрахованим особам;
10) повідомляти у складі звітності про зміну відомостей, що вносяться до Державного реєстру , про застраховану особу, на користь якої він сплачує єдиний внесок, у десятиденний строк після надходження таких відомостей;
11) у випадках, передбачених цим Законом і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, стати на облік в органі доходів і зборів як платник єдиного внеску;
12) виконувати інші вимоги, передбачені цим Законом.
3. Обов'язки, передбачені частиною другою цієї статті, поширюються на платників, зазначених у пунктах 1, 4, 5, 5-1 та 16 частини першої статті 4 цього Закону.
У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця така фізична особа користується правами, виконує обов'язки та несе відповідальність, що передбачені для платника єдиного внеску, в частині діяльності, яка здійснювалася нею як фізичною особою - підприємцем.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.
У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов'язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
З 01 січня 2018 року ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» у п.2 ч.1 ст.7 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», бази нарахування єдиного внеску змінено період (рік на квартал).
Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», платниками єдиного внеску є роботодавці, зокрема підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, які використовують найману працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.4 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», платниками єдиного внеску є: особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме: наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами; для платників, зазначених в абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму грошового забезпечення кожної застрахованої особи, оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності, що здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами; допомоги, надбавки або компенсації відповідно до законодавства.
Нарахування та сплата єдиного внеску за платників, зазначених у абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, але не менше мінімального страхового внеску за кожну особу.
Здійснивши системний аналіз наведених вище норм чинного законодавства України та надаючи оцінку доказам, які містяться в матеріалах справи, суд виходить з наступного.
Суд критично ставиться до позиції позивача, викладеної в позовній заяві та стосовно наданих пояснень у даній справі, в розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, щодо протиправності оскаржуваної індивідуальної податкової консультації Державної фіскальної служби України, викладеної в листі №2911/Д/99-99-13-02-03-14/1114 від 27.06.2018 р., реєстраційний номер в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій 2911Д/99-99-13-02-03-14/ІПК.
Як вбачається з наданих до суду копій документів, а саме: індивідуальних відомостей про застраховану особу; податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 р, поданої позивачем - Дубовик Світланою Валеріївною 18.03.2018 р.; трудової книжки (Хоботової) Дубовик Світлани Валеріївни АФ №335788, останні підтверджують факт, що Дубовик Світлана Валеріївна у відповідності до ст.112 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» припинила діяльність арбітражного керуючого.
Відповідно до наданої судом оцінки як податкової консультації Державної фіскальної служби України, викладеної в листі №2911/Д/99-99-13-02-03-14/1114 від 27.06.2018 р., реєстраційний номер в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій 2911Д/99-99-13-02-03-14/ІПК, звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2017 р. від 10.04.2018 р. згідно з табл.3 додатку 5 Порядку 435, в якому вказана сума доходу, на яку нараховано єдиний внесок з урахуванням максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, так і трудової книжки (Хоботової) Дубовик Світлани Валеріївни АФ №335788, суд зазначає, що дійсно за 2017 р. роботодавцем позивача - ПАТ «Криворіжгаз», ТОВ «РГК» та АО «Правовий Альянс» сплатили єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за працівника Дубовик С.В.
При цьому, суд зазначає, що позивачем - Дубовик Світланою Валеріївною не було наведено відповідних доказів в розумінні ст. ст.73, 74 КАС України, в чому саме полягають порушення прав, свобод або законних інтересів останньої у зв'язку з прийняттям зазначеної вище по тексту оскаржуваної податкової консультації індивідуального характеру для Арбітражного керуючого Дубовик Світлани Валеріївни, оскільки посилання позивача на те, що наданою індивідуальною податковою консультацією з питань застосування законодавства в частині необхідності сплати єдиного соціального внеску, в якій зазначено про необхідність сплати Дубовик С.В. єдиного соціального внеску за 2017 р. та 1 квартал 2018 р., навіть за умови перебування в трудових відносинах та сплати єдиного соціального внеску за нього роботодавцем, суд зазначає наступне.
В матеріалах справи відсутні відомості щодо припинення в порядку передбаченому чинним законодавством України діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) Дубовик Світлани Валеріївни, що свідчить про наявність у неї обов' язку зі сплати єдиного внеску як самозайнятої особи в розумінні законодавства про зайнятість населення.
При цьому, відповідно до ЗУ «Про збір на облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», нездійснення позивачем діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за наявності свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора, виданого позивачу без обмеження строку дій, не звільняє позивача від облов'язку щоо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування як самозайнятої особи.
Відтак, позивачем не надано до суду жодного належного доказу, щодо порушення його прав відповідачем.
З урахуванням викладеного вище, суд погоджується з висновком Державної фіскальної служби України викладеним у спірній індивідуальній податковій консультації Державної фіскальної служби України викладеній в листі №2911/Д/99-99-13-02-03-14/1114 від 27.06.2018 року, реєстраційний номер в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій 2911/Д/99-99-13-02-03-14/ІПК
Зазначене вище має наслідком, що оскаржувана індивідуальна податкова консультація Державної фіскальної служби України викладена в листі №2911/Д/99-99-13-02-03-14/1114 від 27.06.2018 року, реєстраційний номер в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій 2911/Д/99-99-13-02-03-14/ІПК сформована відповідачем відносно Арбітражного керуючого - Дубовик Світлани Валеріївни на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; своєчасно, що виключає як протиправний характер оскаржуваної постанови, так і наявність у суду правових підстав для задоволення позовних вимог в межах правового поля в спосіб захисту права, обраний позивачем.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до квитанції від 18.07.2018 р. №3678789 на суму 704,80 грн. за подання позовної заяви позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 704,80 (сімсот чотири) грн. 80 коп., який у повному розмірі зараховано до Державного бюджету України.
Керуючись ст.ст.242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Розподіл судовий витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова