Справа № 522/15353/18
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2019 р.м.ОдесаСправа № 522/15353/18

Категорія: 11.5 Головуючий в І інстанції Домусчі Л.В.

Місце ухвалення: м. Одеса

Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лукянчук О.В.

при секретарі - Рябоконь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 05 грудня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_7 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Відділу організації запобігання протидії незаконній міграції, реадмісії та видворення управління у справах іноземців та осіб без громадянства Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_7 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Відділу організації запобігання протидії незаконній міграції, реадмісії та видворення управління у справах іноземців та осіб без громадянства Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення, в якій просив суд скасувати вказану постанову серії ПН МОД 004410 від 22.08.2018 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення в зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи адміністративний позов позивач зазначає, що постановою про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ПН МОД 004410 від 22.08.2018 року, складеною заступником начальника ГУ ДМС України в Одеській області ОСОБА_2, було незаконно притягнуто ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення - штраф у розмірі 1700 (тисяча сімсот) гривень. Як зазначено в постанові, підставою для її винесення став протокол працівника ГУ ДМС України в Одеській області ОСОБА_3 від 22.08.2018 серії ПР МОД №004410, складений відносно громадянина КНР ОСОБА_7, про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 203 КУпАП, тобто порушення правил перебування іноземців в Україні. У вказаних протоколі та постанові зазначено, що позивач працював без дозволу на працевлаштування в Україні, чим порушив ст. 42 Закону України «Про зайнятість населення». Позивач вважає постанову серії ПН МОД 004410 від 22.08.2018, незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки правил перебування іноземців в Україні він не порушував, трудової діяльності на території України не здійснював, а дії працівників ГУ ДМС України в Одеській області при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та при винесенні зазначеної постанови були незаконними.

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 05 грудня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_7 задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, не повне з'ясування судом обставин справи, просить скасувати рішення від 05.12.2018р. з прийняттям нового судового рішення - про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 у повному обсязі.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що позивач порушив Закон України «Про зайнятість населення», оскільки працював без належного дозволу, та мета візиту до України не відповідає меті перебування позивача.

Апелянт посилається на те, що судом першої інстанції неналежно надано оцінку обставинам справи та нормам закону, на які посилався в своєму рішенні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 22.08.2018 громадянин Китайської Народної Республіки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходився на території ТОВ «Промтоварний ринок» в смт. Авангард, Овідіопольського району, Одеської області.

Позивач був затриманий працівниками Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області біля контейнеру №1094 на вул. Біла, на ринку « 7 км», смт. Авангард, Овідіопольський р-н, Одеська область.

Того ж дня, 22.08.2018 працівником ГУ ДМСУ в Одеській області Монастирським Б.В. відносно громадянина КНР ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, було складено протокол ПР МОД №004410 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 203 КУпАП.

У протоколі вказано, що 22.08.2018 о 07:30 годин працівниками ГУ ДМС в Одеській області за адресою: Одеська обл., смт. Авангард, на ринку « 7 км», було виявлено громадянина Китаю ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який порушив правила перебування іноземців в Україні, а саме працював без дозволу на працевлаштування в Україні.

У протоколі зазначено, що документ, який посвідчує особу-правопорушника, відсутній.

З протоколу вбачається, що він був складений у присутності представника ОСОБА_7 - ОСОБА_6 та правопорушник відмовився надання пояснень та підпису протоколу. При цьому, свідків щодо відмови ОСОБА_7 від підпису протоколу не вказані, також не зазначений в протоколі переклад, у зв'язку з чим суд вбачається, що перекладача не було надано.

У подальшому, 22.08.2018 заступником начальника ГУ ДМС України в Одеській області ОСОБА_2 було притягнуто громадянина КНР ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за зазначене вище правопорушення (ч.1 ст. 203 КУпАП) та відносно позивача винесено постанову ПН МОД №004410 про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 (тисяча сімсот) гривень.

Копія постанови була отримана представником позивача 22.08.2018 року.

Також, 22.08.2018 року відповідачем відносно позивача було винесено рішення №16 про скорочення строку тимчасового перебування на території України та зобов'язано позивача покинути територію України у термін до 24.08.2018 року. Вказане рішення ГУДМС в Одеській області було оскаржене позивачем до Одеського окружного адміністративного суду (справа №1540/4391/18).

Не погоджуючись із вказаною постановою по справі про адміністративне правопорушення, позивач звернувся до суду з дійсним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не було надано до суду доказів в підтвердження вини ОСОБА_7 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.203 КУпАП (а саме те, що позивач працював без дозвільних документів), тому суд приходить до висновку про те, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових підстав та скасовує її

Поряд з цим, судом першої інстанції встановлено, що із наданих до суду фотознімків вбачається наявність документа що посвідчує особу позивача та їх пред'явлення працівникам міграційної служби, що суперечить зазначеним в протоколі про адміністративне правопорушення серії ПР МОД №004410 від 22.10.2018 року твердженням стосовно відсутності документа, що посвідчує особу позивача.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 203 КУпАП, порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в'їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті, тягнуть за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 268 КУпАП встановлено перелік прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема: особа має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права; справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За змістом статей 245, 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріал справи 22.08.2018 працівником ГУ ДМСУ в Одеській області Монастирським Б.В. відносно громадянина КНР ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, було складено протокол ПР МОД №004410 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 203 КУпАП.

У протоколі вказано, що 22.08.2018 о 07:30 годин працівниками ГУ ДМС в Одеській області за адресою: Одеська обл., смт. Авангард, на ринку « 7 км», було виявлено громадянина Китаю ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який порушив правила перебування іноземців в Україні, а саме працював без дозволу на працевлаштування в Україні.

У протоколі зазначено, що документ, який посвідчує особу-правопорушника, відсутній.

Також, відповідачем до відзиву на позов надано фотознімки, на які останній посилається як на підтвердження порушення позивачем норм ЗУ «Про зайнятість населення»

Колегія суддів вивчивши надані докази, дійшла до висновку, що судом першої інстанції вірно зазначено, що надані відповідачем фотознімки позивача не зазначені ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності, та жодним чином не доводять факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та не є неналежними доказами в розумінні статті 73 КАС України.

Крім того, з наданих до суду першої інстанції фотознімках вбачається, що у позивача був при собі наявний документ, що посвідчує його особу, що спростовує викладених в протоколі тверджень, щодо відсутності документа, якій посвідчує особу позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, з урахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача покладається на відповідача.

Таким чином, перевіривши матеріали справи, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про те, що в них відсутні належні докази, які б підтверджували вину позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 203 КУпАП та відповідно про не правомірність винесення оскаржуваної постанови.

Крім того, представником позивача до суду першої інстанції надано копію відповіді ТОВ «Промтоварний ринок» від 09.10.2018 року, згідно якої перепустка на право доступу до торгівельного місця на території ТОВ «Промтоварний ринок» на ім'я позивача не видавалась, користувачем торгівельного місця №1094 (вул. Біла) на території ринку, з яким підприємство уклало договір про надання в користування торгівельного місця, зазначена особа не являється. Також у товариства відсутні інформація щодо того, чи є позивачем орендарем торговельного місця №1094 (вул. Біла).

Отже, оскільки обставини адміністративного правопорушення, викладені в оскаржуваній постанові, не відповідають дійсним обставинам по справі, колегія суддів вважає, що у позивача відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, про що також обґрунтовано зазначено в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстави для її задоволення та скасування рішення суду від 05.12.2018 року - відсутні.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області залишити без задоволення, рішення Приморського районного суду міста Одеси від 05 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 22 січня 2019 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лукянчук