Справа № 826/17382/18
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2019-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/580
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 січня 2019 року № 826/17382/18

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Україна"

до Службової особи відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України старшого державного виконавця Сіренка Сергія Володимировича

Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

3-я особа NIBULON S.A.

про визнання протиправними дій

Суддя О.В.Головань

Обставини справи:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Україна" (03115, м.Київ, пр-т Перемоги. 121-В) звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Службової особи відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України старший державний виконавець Сіренка Сергія Володимировича (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, буд.13) про визнання протиправними дії службової особи відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України старшого державного виконавця Сіренка Сергія Володимировича, в межах виконавчого провадження №55583162 у відношенні Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Україна", які виявляються у направленні запиту державного виконавця №55583162/20.1-4/23 від 03.09.2018 року.

19.10.2018 р. до суду надійшов відзив на позов.

Ухвалою суду від 11.12.2018 р. відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

15.01.2019 р. до суду надійшли пояснення 3-ї особи.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

23.09.2014 р. NIBULON S.A. звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з клопотанням про визнання та надання згоди на виконання рішення апеляційної колегії Арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами GAFTA від 23.05.2014 р. № 4323А(і), в якому, з урахуванням уточнень, просив визнати та надати згоду на примусове виконання на території України рішення апеляційної колегії Арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами GAFTA від 23.05.2014 р. № 4323А(і) про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Компанія "Райз" на користь NIBULON S.A. 17 536 000,00 доларів США збитків, 4 відсотки за період з 11 січня 2011 року по 29 січня 2015 року в розмірі 3 071 329,52 доларів США, та 68 762,43 фунтів стерлінгів арбітражних витрат, з визначенням суми стягнення в національній валюті за курсом Національного Банку України на день постановлення ухвали.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30.01.2015 р. клопотання задоволено, визнано рішення апеляційної колегії Арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами GAFTA від 23.05.2014 р. № 4323А(і) про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Компанія "Райз" на користь NIBULON S.A. збитків в розмірі 17 536 000,00 доларів США, 4% за період з 11 січня 2011 року по 29 січня 2015 року в розмірі 3 071 329,52 доларів США та 68 762,43 фунтів стерлінгів арбітражних витрат, що за курсом Національного Банку України станом на день винесення ухвали становить 328 633 626,09 грн., надано дозвіл на примусове виконання вказаного рішення.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 06.12.2017 р. у вказаній справі вказану ухвалу скасовано та постановлено нову наступного змісту:

Клопотання стягувача "Nibulon SA" про визнання та надання згоди на виконання рішення апеляційної колегії Арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами GAFTA від 23 травня 2014 року № 4323А(і) про стягнення заборгованості з Публічного акціонерного товариства "Компанія "Райз" - задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення апеляційної колегії арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами GAFTA від 23 травня 2014 року № 4323А(і), згідно з яким рішення арбітражного суду першого рівня змінюється, відповідно до висновків цього рішення.

Продавці-Апелянти - Публічне акціонерне товариство "Компанія "Райз" повинні сплатити Покупцям-Відповідачам - "Nibulon SA" 17 536 000,00 (сімнадцять мільйонів п'ятсот тридцять шість тисяч) доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України гривні щодо долара США станом на 06 грудня 2017 року становить 476 354 918,40 грн., в якості відшкодування збитків, а також складні відсотки на цю суму, що розраховуються поквартально, за ставкою 4% (чотири відсотки) з дати невиконання зобов'язань - 11 січня 2011 року, і до дати повної сплати відшкодування збитків.

Порядок відшкодування арбітражних витрат, передбачений рішенням суду першого рівня, підтримується.

Витрати на арбітраж за розгляд цієї Апеляції (за виключенням витрат Відповідачів-Покупців - "Nibulon SA" на їх торгового представника) несуть Продавці-Апелянти - Публічне акціонерне товариство "Компанія "Райз".

Витрати та збори за цією апеляцією:-

Фунтів стерлінгів:

- Збори Асоціації - 5463,29

- Збори Апеляційної ради - 48131,56

- ПДВ - 0.00, -

53 594,85 фунтів стерлінгів,

53 594,85 фунтів стерлінгів, що за офіційним курсом Національного банку України гривні щодо фунта стерлінга станом на 06 грудня 2017 року становить 1 955 901,17 грн., сплачуються Продавцями - Публічним акціонерним товариством "Компанія "Райз".

28.12.2017 р. Святошинським районним судом м. Києва на виконання вказаної ухвали видано виконавчий лист у справі № 759/16206/14-ц.

22.01.2018 року на підставі заяви компанії NIBULON S.A. старшим державним виконавцем ВП ВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Сіренком С.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 55583162 з виконання вказаного виконавчого листа.

Листом від 17.07.2018 р. ДФС України повідомило орган стягнення про те, що згідно з даними обліково-звітної інформації системи органів ДФС ПАТ "Компанія "Райз" подало останню фінансову звітність за результатами фінансово-господарської діяльності першого кварталу 2018 року, а саме форму № 1 "Баланс", де відображено на кінець звітного періоду дебіторську заборгованість.

03.09.2018 р. компанія NIBULON S.A. як стягувач у виконавчому провадженні звернулась до ВП ВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України з клопотанням щодо витребування відомостей про належне ПАТ "Компанія "Райз" майно, що перебуває у інших осіб, та майно чи кошти, які інші особи повинні передати боржнику, а також письмові пояснення щодо підстав і строків виникнення дебіторської заборгованості боржника та належним чином засвідчені копії підтверджуючих документів, зокрема від ПАТ "Компанія "Райз".

Органом стягнення задоволено клопотання компанії NIBULON S.A. та 03.09.2018р. за вих. № 55583162/20.1-4/23 та направлено запит до підприємств за списком, серед яких позивач.

Згідно вказаного запиту в ньому викладено вимогу протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту подати до ВП ВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України відомості про належне Приватному акціонерному товариству "Компанія "Райз" попереднє найменування - Публічне акціонерне товариство "Компанія "Райз" (код 13980201) майно, що перебуває у вказаних підприємств. та майно чи кошти, які підприємства повинні передати Приватному акціонерному товариству "Компанія "Райз"; протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту подати до ВП ВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України довідку про стан заборгованості підприємств перед Приватним акціонерним товариством "Компанія "Райз", пояснення щодо підстав і строків її виникнення та належним чином засвідчені копії підтверджуючих документів.

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Україна" отримало вказаний запит 21.09.2018 р., після чого 19.10.2018 р. звернулося до суду за захистом порушеного права.

Позивач - Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Україна" - вважає дії державного виконавця щодо скерування запиту протиправними з таких підстав.

Позивач зазначає, що він не є учасником виконавчого провадження ВП № 55583162 і не є особою, яку залучено до проведення виконавчих дій, оскільки будь-яка постанова з цього приводу відсутня.

Орган стягнення згідно ч. 5 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" та Порядку надання інформації Державною фіскальною службою України на запити органів державної виконавчої служби та приватних виконавців, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 13.12.2016 р. №3639/5/1085, має можливість отримання інформації про майно боржників, на яке може бути звернене стягнення.

В той же час, законодавством не передбачено обов'язку позивача надавати запитувану інформацію, не є органом чи установою в розумінні ч. 2, 3 ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження", тому скерування до нього запиту позивач вважає протиправним.

Щодо строку звернення до суду позивач посилається на те, що встановлений ст. 287 КАС України десятиденний строк на нього не поширюється, оскільки він не є учасником виконавчого провадження.

Відповідач - Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - проти задоволення позовних вимог заперечив з таких підстав.

Відповідач зазначає, що запит від 03.09.2018р. за вих. № 55583162/20.1-4/23 скеровано у зв'язку з тим, що боржник - Приватне акціонерне товариство "Компанія "Райз" - від виконання судового рішення ухиляється, тоді як державні реєстри не містять деталізованої (в розрізі дебіторів боржника) інформацію про дебіторську заборгованість боржника.

Відповідачем попередньо вжито передбачені Законом України "Про виконавче провадження" заходи для з'ясування всією інформації про майно боржника, яку можна отримати у державних установ, що підтверджується відповідними запитами, і було з'ясовано ту обставину, що з огляду на обсяги реалізації боржником продукції протягом 2014-2018 років, у нього має бути дебіторська заборгованість, на яку може бути звернене стягнення.

При скеруванні запитів відповідач керувався ст. 18, 53 Закону України "Про виконавче провадження", діяв в межах наданих йому повноважень.

В той же час, положення ст. 36 Закону щодо скерування запитів до державних органів не обмежує право державного виконавця, передбачене ст. 18, 53 Закону.

3-я особа - NIBULON S.A. - надала пояснення, згідно яких проти задоволення позовних вимог заперечила, зазначивши, що запит державного виконавця від 03.09.2018р. за вих. № 55583162/20.1-4/23 та відповідне клопотання 3-ї особи спрямовані на захист прав 3-ї особи як стягувача у виконавчому провадженні ВП № 55583162.

В той же час, позивачем не зазначено, яке саме його право та законний інтерес було порушено оскаржуваними діями державного виконавця.

На думку 3-ї особи, орган стягнення діяв у межах наданих йому повноважень в межах чинного законодавства.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду: 1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

В даному випадку позивач звернувся до суду 19.10.2018 р. (згідно поштового штемпеля на конверті) після отримання 21.09.2018 р. запиту державного виконавця 03.09.2018р. за вих. № 55583162/20.1-4/23.

Оскільки ч. 1 ст. 287 КАС України визначає коло осіб, на яких поширюється встановлений ч. 2 вказаної статті строк звернення до суду, суд погоджується з позивачем, який зазначає про те, що на нього не на учасника виконавчого провадження та особу, яку залучено до проведення виконавчих дій, вказаний строк не поширюється.

За таких обставин на позивача поширюється загальний строк звернення до суду, передбачений ч. 2 ст. 122 КАС України, який ним не пропущено.

Щодо позовних вимог по суті суд зазначає наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016р. № 1404-VІІІ.

Згідно ч.1 ст.1 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п.1 ч.1 ст.10 Закону № 1404-VІІІ заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону № 1404-VІІІ під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч.1 ст.18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п.3, п.22 ч.3 ст.18 Закону 1404-VІІІ виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно ч.5 ст.18 Закону № 1404-VІІІ під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Згідно п.5 ч.3 ст.19 Закону № 1404-VІІІ боржник зобов'язаний за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п'яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Згідно ч. 1, 5 ст. 52 Закону № 1404-VІІІ виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

У разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

Згідно ч. 1 ст. 53 Закону № 1404-VІІІ виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб.

Зазначені особи зобов'язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику.

В даному випадку на виконання п.2 постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 55583162 від 22.01.2018р., яким зобов'язано боржника подати декларацію про доходи та майно, попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей, боржником - ПАТ "Компанія "Райз" - не надано декларацію про доходи та майно, і у відповідності до вимог ст.18 Закону № 1404-VІІІ державним виконавцем здійснено виклик керівника ПАТ "Компанія "Райз", який також вимоги державного виконавця не виконав.

Згідно наданих копій матеріалів виконавчого провадження орган стягнення вживав заходи до примусового виконання судового рішення, а саме: 23.01.2018 р. - ним здійснено запит до Офісу великих платників податків ДФС щодо надання інформації про наявність і розмір дебіторської заборгованості ПАТ "Компанія "Райз" в розрізі платників податків-дебіторів; 15.02.2018 р. - повторно викликано керівника ПАТ "Компанія "Райз", 13.07.2018 р. - направлено вимоги до ДФС України та офісу великих платників податків ДФС України про надання витягу з Єдиного реєстру податкових накладних щодо виданих та отриманих ПАТ "Компанія "Райз" податкових накладних за звітні періоди 2014-2018 роки.

Відповідно до листа ДФС України від 17.07.2018 р. № 12601/5/99-99-12-03-06-16 орган стягнення повідомлено про те, що згідно з даними обліково-звітної інформації системи органів ДФС ПАТ "Компанія "Райз" подало останню фінансову звітність за результатами фінансово-господарської діяльності першого кварталу 2018 року, а саме форму № 1 "Баланс", де відображено на кінець звітного періоду суму у рядку 1040 "Довгострокова дебіторська заборгованість" - 10000 тис. грн., рядку 1125 "Дебіторська заборгованість за продукцію, товари, роботи, послуги" - 164912 тис. грн., рядку 1130 "Дебіторська заборгованість за розрахунками за виданими авансами" - 482355 тис. грн., рядку 1135 "Дебіторська заборгованість за розрахунками з бюджетом" - 27445 тис. грн., рядку 1136 "Дебіторська заборгованість за розрахунками у тому числі з податку на прибуток" - 16614 тис. грн., рядку 1140 "Дебіторська заборгованість за розрахунками з нарахованих доходів" - 1904 тис. грн., рядку 1145 "Дебіторська заборгованість за розрахунками із внутрішніх розрахунків" - 14815209 тис. грн., рядку 1155 - "Інша поточна дебіторська заборгованість" - 2022411 тис. грн.

Згідно листа Офісу великих платників податків ДФС України від 20.07.2018 р. №8680/9/28-10-111-08-06 ВП ВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України надіслано витяг з Єдиного реєстру податкових накладних щодо виданих та отриманих ПАТ "Компанія "Райз" податкових накладних за звітний період 2014-2018 роки на електронному носії.

Таким чином, у суду відсутні підстави для висновку про те, що органом стягнення до скерування позивачу запиту від 03.09.2018р. за вих. № 55583162/20.1-4/23 допущено бездіяльність щодо отримання інформації про наявне у боржника майно з офіційних джерел.

Проте, орган стягнення не обмежений у своєму праві отримувати інформацію, що дозволить провести належне виконання виконавчого документу, виключно органами державної влади та офіційними реєстрами інформації, про що прямо свідчить зміст ст. 18 Закону № 1404-VІІІ.

Позивач, як і будь-яка інша особа приватного права, також зобов'язана надавати на запит державного виконавця необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну, якщо це безпосередньо стосується конкретного виконавчого провадження і може сприяти його проведенню.

Суд не може погодитися з висновком позивача про те, що для скерування до нього запиту про надання інформації необхідним є визначення його статусу як особи, залученої до проведення виконавчих дій, оскільки ст. 18 або будь-які інші положення Закону № 1404-VІІІ таких обмежень не містять.

З огляду на зміст запиту від 03.09.2018р. за вих. № 55583162/20.1-4/23 у суду відсутні підстави для висновку про те, що орган стягнення поставив позивачу вимогу надати інформацію, яка виходить за межі виконавчого провадження та не стосується належного виконання виконавчого документа.

Зокрема, у ньому викладено вимогу надати відомості про належне Приватному акціонерному товариству "Компанія "Райз" майно, що перебуває у позивача, та майно чи кошти, які позивач повинен передати Приватному акціонерному товариству "Компанія "Райз"; довідку про стан заборгованості позивача перед Приватним акціонерним товариством "Компанія "Райз", пояснення щодо підстав і строків її виникнення та належним чином засвідчені копії підтверджуючих документів.

Належне боржнику майно, що перебуває у володінні позивача, в тому числі, і заборгованість позивача перед боржником, можуть бути використані для погашення заборгованості боржника перед іншими особами, як і будь-яке інше майно боржника, тому з'ясування наявності чи відсутності такого майна є компетенцією органу стягнення.

Запитувана інформація не міститься в офіційних джерелах, зокрема, в державних реєстрах, тому посилання позивача на Порядок надання інформації Державною фіскальною службою України на запити органів державної виконавчої служби та приватних виконавців, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 13.12.2016 р. №3639/5/1085, не можна визнати обґрунтованим.

Орган стягнення не звернувся в даному випадку з запитом про отримання інформації, що могла бути ним отримана з будь-яких інших джерел.

Щодо посилання позивача на ст. 36 Закону № 1404-VІІІ, то вона стосується розшуку боржника і не має відношення до правовідносин сторін, оскільки органом стягнення шляхом скерування запиту розшукувався не боржник, а його майно.

Щодо посилання позивача на те, що орган стягнення безпідставно вимагає інформацію та документи щодо володіння майном та коштами, які належать або мають бути передані ПАТ "Компанія "Райз" за весь час діяльності підприємства, то вказаної вимоги запит не містить, тоді як у ньому мова йде про поточний стан взаємовідносин позивача з боржником.

Якщо у попередні періоди позивач мав у володінні майно боржника (включаючи заборгованість перед боржником), і станом на час отримання запиту вказане майно повернуте (заборгованість погашена), то вказана інформація очевидно не може бути використана для стягнення заборгованості у виконавчому провадженні ВП №55583162, і не вимагається органом стягнення.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З врахуванням викладеного у суду відсутні підстави для висновку про те, що орган стягнення діяв при скеруванні запиту від 03.09.2018р. за вих. № 55583162/20.1-4/23 на порушення вказаних принципів.

Також суд зазначає, що згідно усталеної правової позиції ЄСПЛ право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії" (Immobiliare Saffi v. Italy), [GC], N 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V); рішення від 15.10.2009 р. у справі YURIY NIKOLAYEVICH IVANOV v. UKRAINE (заява №40450/04; п. 51) http://hudoc.echr.coe.int/eng?i=001-95032; ttps://zakon.rada.gov.ua/laws/show/974_479

Вжиття органом стягнення всіх можливих заходів на виконання остаточного судового рішення, яке, до того ж, не пов'язане з позбавленням позивача належного йому майна, не може вважатися порушенням його прав, тоді як спрямоване на захист прав іншої особи - стягувача у виконавчому провадженні.

На підставі вищевикладеного, ст. 241-246, 255, 257-262, 287, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня виготовлення його повного тексту.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 17.01.2019 р.