Справа № 201/17446/16-а(2а/201/8/2017)
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2019-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

17 січня 2019 року

Київ

справа №201/17446/16-а(2а/201/8/2017)

провадження №К/9901/20247/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Білоуса О. В., Стрелець Т. Г.,

розглянувши у письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу № 201/17446/16-а

за позовом ОСОБА_1 до інспектора 8 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції м. Дніпро Департаменту патрульної поліції Шумейка Андрія Олександровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Дніпро на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2017 року (суддя Антонюк О.А.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2017 року (судді Олефіренко Н.А., Шальєва В.А., Білак С.В.),

І. Суть спору

1. В грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора поліції 8 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції м. Дніпро Департаменту патрульної поліції Шумейко А.О. (далі - Інспектор УПП) про визнання дій протиправними і скасування постанови серії АР № 135711 від 06 грудня 2016 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП).

2. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що при прийнятті спірної постанови відповідач не взяв до уваги його пояснень, не надав належної оцінки обстановці, за якої йому (позивачу) поставили за провину порушення Правил дорожнього руху (далі - ПДР), не навів обставин, які б вказували на наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи

3. 06 грудня 2016 року о 10:10 год. Інспектор УПП зупинив автомобіль «ВАЗ 211540-110-20», державний номер НОМЕР_1, за кермом якого був позивач.

4. Підставою для зупинки слугувало те, що ОСОБА_1 на вул. Космонавтів біля будинку 21 здійснив обгін ближче ніж як за 50 метрів перед пішохідним переходом у населеному пункті, чим порушив вимоги пункту 14.16 В ПДР.

5. Відтак щодо ОСОБА_1 складено постанову серії АР № 135711 від 06 грудня 2016 року, якою його притягнули до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КпАП в вигляді штрафу на суму 425 грн.

6. ОСОБА_1 не погодився з правомірністю притягнення його до адміністративної відповідальності, відтак звернувся з цим позовом до суду.

ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

7. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська постановою від 08 лютого 2017 року позов задовольнив.

8. Скасував постанову серії АР № 135711 від 06 грудня 2016 року, винесену інспектором 8 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції м. Дніпро Департаменту патрульної поліції Шумейко А.О. про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за частиною другою статті 122 КпАП.

9. Провадження в адміністративній справі щодо ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КпАП - закрив.

10. Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Дніпро на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

11. Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 15 березня 2017 року залишив постанову суду першої інстанції без змін.

12. При прийнятті таких рішень суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що відповідач всупереч положень КпАП не провів дій по розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачених статтями 278, 279 цього Кодексу.

IV. Касаційне оскарження

13. У касаційній скарзі Департамент патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Дніпро, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить змінити їхні судові рішення в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Дніпро на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

14. Свої вимоги обґрунтовує з покликанням на правовий висновок Верховного Суду України у справі № 306/17/16-а, за змістом якого судовий збір за подання позову про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення не сплачується, що однаковою мірою стосується як позивача, так і відповідача - суб'єкта владних повноважень.

V. Релевантні джерела права та акти їх застосування

15. Відповідно до статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

16. За статтями 1, 2 Закону від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI) судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом, і включається до складу судових витрат. Платниками цього платежу є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи-підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

17. Частина друга статті 3 цього ж Закону містить перелік об'єктів, за які не справляється судовий збір, а його стаття 5 - перелік суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання до суду позовів, заяв, скарг <…>, а також підстави звільнення від сплати судового збору осіб, які звертаються із заявами про захист не власних прав, а охоронюваних законом прав та інтересів інших осіб.

18. Згідно з частиною першою статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Частиною другою цієї норми встановлено розміри ставок судового збору залежно від документа і дії, за яку він справляється, та платника судового збору. Зокрема, за підпунктом 2 пункту 3 частини другої цієї статті за подання апеляційної скарги на рішення суду <…> встановлена ставка у відсотковому відношенні до ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

19. Відповідно до цієї ж статті за подання, зокрема, до адміністративного суду позовних заяв розміри ставок судового збору диференційовано за характером спору (майновий/немайновий), а також правовим статусом платника судового збору (фізична особа/фізична особа-підприємець/юридична особа/суб'єкт владних повноважень).

20. Відповідно до статті 287 КпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

21. Постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

22. Згідно із пунктом 3 частини першої статті 288 КпАП постанову уповноваженого органу державної влади чи його посадової особи [так само як постанову адміністративної комісії чи рішення виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради (пункти 1, 2 цієї частини статті)] про накладення адміністративного стягнення <…> може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду у порядку, визначеному КАС, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

23. У частині четвертій статті 288 КпАП передбачено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

24. За правилами статті 94 КАС у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа (частина перша).

25. Якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз (частина друга).

26. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено (частина третя).

27. У справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються (частина четверта).

28. У разі відмови у задоволенні позовних вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, а також залишення адміністративного позову без розгляду судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок Державного бюджету України (частина п'ята).

29. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат (частина шоста).

VІ. Висновки Верховного Суду

30. Одним із питань, яке суд першої інстанції повинен вирішити при прийнятті рішення по суті спору є розподіл судових витрат.

31. У цій справі, з огляду на предмет оскарження, позивач звільнений від сплати судового збору і при зверненні до суду його не сплачував.

32. З огляду на результат судового розгляду справи та визначені процесуальним законом правила розподілу судових витрат, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, безпідставно стягнули на користь державного бюджету за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Дніпро судовий збір.

33. Тому судові рішення, які є предметом касаційного перегляду в цій справі, в частині стягнення судового збору підлягають скасуванню.

34. Відповідно до частини першої статті 350 КАС підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

35. Переглянувши рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах своїх повноважень та доводів касаційної скарги, визначених у статті 341 КАС, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги заявника в цій частині обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню.

VII. Судові витрати

36. З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 242, 341, 345, 349, 351, 355 - 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Дніпро задовольнити частково.

2. Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2017 року в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Дніпро на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн. - скасувати.

3. У решті постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2017 року в цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Смокович

Судді О.В. Білоус

Т.Г. Стрелець