Справа № 640/868/19
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2019-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про забезпечення позову

18 січня 2019 року м. Київ №640/868/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Шрамко Ю.Т., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову, подану, у відповідності до п. 1 ч. 1 статті 153 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), до подачі позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 із заявою про забезпечення позову, в якій зазначає про те, що він має намір звернутись у строк, передбачений КАС України, до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства охорони здоров'я України (далі також - МОЗ України) та Кабінету Міністрів України (далі також - КМУ) про визнання дій МОЗ України протиправними, визнання протиправним та скасування розпорядження Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 року № 1094-р «Про утворення Національного Одеського медичного університету».

При цьому у поданій заяві ОСОБА_1 просить вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 року №1094-р «Про утворення Національного Одеського медичного університету»;

- встановлення заборони Міністерству охорони здоров'я України (ідентифікаційний код: 00012925, місцезнаходження: 01021, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 7) вчиняти будь-які дії, спрямовані на проведення реорганізації Одеського національного медичного університету;

- встановлення заборони Кабінету Міністрів України (ідентифікаційний код: 00031101, місцезнаходження: 01008, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 12/2) приймати будь-які акти, спрямовані на проведення реорганізації Одеського національного медичного університету.

Згідно з п. 1 ч. 1 статті 153 КАС України, заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до приписів ч. 1 статті 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

На підставі наведених вимог КАС України розгляд поданої заяви про забезпечення позову здійснюється без повідомлення учасників справи.

При вирішенні питання щодо наявності підстав для забезпечення адміністративного позову суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Згідно зі статтею 151 КАС України, позов може бути забезпечено, зокрема, зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Розпорядженням КМУ від 27 грудня 2018 року № 1094-р було вирішено, зокрема, погодитися з пропозицією Міністерства охорони здоров'я щодо утворення Національного Одеського медичного університету, реорганізувавши шляхом злиття Одеський національний медичний університет та Кримський державний медичний університет імені С.І. Георгієвського.

Як вбачається з доданих до заяви ОСОБА_1 матеріалів, він є співробітником Одеського національного медичного університету, а саме, займає посаду завідувача кафедри травматології та ортопедії. Відповідно, Розпорядженням КМУ від 27 грудня 2018 року № 1094-р безпосередньо стосується прав та законних інтересів ОСОБА_1, оскільки врегульовує питання подальшої діяльності закладу освіти, з яким останній перебуває в трудових відносинах.

Відповідно до ч. 1 статті 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України», Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов'язкові для виконання акти - постанови і розпорядження.

Акти Кабінету Міністрів України з організаційно-розпорядчих та інших поточних питань видаються у формі розпоряджень Кабінету Міністрів України.

Згідно з вимогами статті 50 Закону України «Про Кабінет Міністрів України», право ініціативи у прийнятті актів Кабінету Міністрів України мають члени Кабінету Міністрів України, центральні органи виконавчої влади, державні колегіальні органи, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації.

Проекти актів Кабінету Міністрів України готуються міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, державними колегіальними органами, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями.

Проекти актів Кабінету Міністрів України, внесені на його розгляд, реєструються Секретаріатом Кабінету Міністрів України. Зареєстровані проекти актів Кабінету Міністрів України вносяться до бази даних електронної комп'ютерної мережі. Їх оприлюднення на офіційному веб-сайті Кабінету Міністрів України здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При цьому, відповідно до статті 78 Закону України «Про вищу освіту», громадський контроль у сфері вищої освіти є правом суспільства та окремих громадян, працівників у сфері вищої освіти, осіб, які навчаються, органів громадського самоврядування, професійних спілок, організацій роботодавців та їх об'єднань, громадських організацій отримувати у встановленому законодавством порядку доступ до інформації на всіх етапах прийняття рішень у сфері вищої освіти і науки, вносити пропозиції та зауваження до них, погоджувати прийняття визначених законом рішень.

Громадський контроль здійснюється громадськими об'єднаннями та окремими громадянами на принципах відкритості і прозорості.

Відповідно до п. 3 § 154 Глави 2 Розділу 14 Регламенту Кабінету Міністрів України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18 липня 2007 року № 950, акти Кабінету Міністрів України підлягають обов'язковому оприлюдненню відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

В свою чергу, відповідно до вимог статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядники інформації, в даному випадку - КМУ, зобов'язані оприлюднювати, в тому числі, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності.

Водночас, на офіційному веб-сайті КМУ відсутні будь-які відомості щодо дотримання порядку оприлюднення проекту розпорядження Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 року № 1094-р, у зв'язку з чим, позбавлено можливості зацікавлених осіб, в тому числі ОСОБА_1, взяти участь у його обговоренні, подати свої пропозиції до нього, в той час, як статтею 78 Закону України «Про вищу освіту» таке право громадянам гарантоване на всіх етапах прийняття рішень у сфері вищої освіти і науки.

Зазначене вище в сукупності дає суду підстави вважати наявними ознаки очевидної протиправності такого розпорядження, що, у відповідності до вимог статті 150 КАС України, свідчить про часткову обґрунтованість поданої заяви про забезпечення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 статті 104 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Відповідно до ч. 1 статті 106 ЦК України, злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

Так, відповідно до ч. 1 статті 31 Закону України «Про вищу освіту», рішення про утворення, реорганізацію (злиття, приєднання, поділ, перетворення) чи ліквідацію закладу вищої освіти приймається: для закладів державної форми власності - Кабінетом Міністрів України.

Отже, розпорядження Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 року № 1094-р є рішенням уповноваженого органу державної влади про припинення, в тому числі, Одеського національного медичного університету в результаті реорганізації шляхом злиття з іншою юридичною особою - Кримським державним медичним університетом імені С.І. Георгієвського.

Відповідно до ч. 3 статті 105 ЦК України, учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Відповідно до ч. 2 статті 107 ЦК України, після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи у разі злиття складає передавальний акт, який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов'язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов'язання, які оспорюються сторонами.

Відповідно до ч. 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», передавальний акт є підставою державної реєстрації створення юридичної особи.

За змістом ч. 14 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», передавальний акт є підставою для державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її реорганізації після закінчення процедури припинення.

Відповідно до ч. 4 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», у разі злиття юридичних осіб здійснюється державна реєстрація новоутвореної юридичної особи та державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті злиття. Злиття вважається завершеним з дати державної реєстрації припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті злиття.

Таким чином, вбачається, що під час розгляду адміністративної справи за позовом, поданим ОСОБА_1, МОЗ України, у відповідності до наведених вище положень, буде розпочато процедуру реорганізації Одеського національного медичного університету, створено комісію з реорганізації, встановлено строк заявлення вимог кредиторами. В результаті процедури реорганізації, Одеський національний медичний університет буде припинено як юридичну особу.

Відповідно, внаслідок проведення реорганізації Одеського національного медичного університету його працівники повинні бути переведені на роботу до новоствореної юридичної особи. При цьому, враховуючи зміст статті 40 Кодексу законів про працю України, можливе звільнення працівників в результаті реорганізації.

Наведене дає підстави суду вважати, що невжиття заходів забезпечення позову в даному випадку може істотно ускладнити ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду, оскільки фактична реалізація розпорядження Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 року № 1094-р за час розгляду адміністративної справи призведе до того, що у випадку задоволення позовних вимог та скасування розпорядження, повернення Одеському національному медичному університету його майна буде значно ускладненим, переведення та звільнення працівників будуть незаконними, а отже, доведеться докласти значних зусиль та понести витрати для повторного переведення та поновлення відповідних працівників на посадах.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 були надані належні та переконливі докази існування обставин, які є прямими підставами для вжиття судом заходів забезпечення адміністративного позову у порядку, визначеному КАС України.

Щодо способу забезпечення позову, на думку суду, достатнім, допустимим і належним способом, який дозволить зберегти існуюче становище до звершення розгляду справи по суті позовних вимог, є вжиття заходів забезпечення шляхом зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 року №1094-р «Про утворення Національного Одеського медичного університету».

Суд вважає за необхідне додатково наголосити, що вказаний спосіб забезпечення позову, в розрізі вимог, які позивач ставить у поданій заяві про забезпечення позову, є достатнім для захисту оспорюваних прав ОСОБА_1 з огляду на те, що зупинення дії вказаного розпорядження позбавить МОЗ України та КМУ правових підстав для подальшого вчинення будь-яких дій та прийняття актів, спрямованих на проведення реорганізації Одеського національного медичного університету.

Таким чином суд визнає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню частково, подану ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову.

Крім того, встановлення таких заходів забезпечення адміністративного позову до вирішення судом спору у даній справі відповідає предмету позову, намір про подання якого зазначено ОСОБА_1 у заяві про забезпечення позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 248 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову - задовольнити частково.

2. Зупинити дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 року №1094-р «Про утворення Національного Одеського медичного університету».

3. В задоволенні іншої частини заяви про забезпечення позову відмовити.

4. Дана ухвала підлягає негайному виконанню згідно з ч. 1 статті 156 КАС України.

5. Дана ухвала може бути пред'явлена до виконання у порядку та спосіб, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», у строк до 18 січня 2022 року.

Стягувач: ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1).

Боржник : Кабінет Міністрів України (01008, місто Київ, вулиця Грушевського, 12/2).

Роз'яснити, що дана ухвала діє до вирішення адміністративної справи №826/569/18 по суті та набрання судовим рішенням у вказаній справі законної сили.

Дана ухвала суду підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко