Справа № 360/2984/18
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року справа №360/2984/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Сіваченка І.В.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Кобець О.А.

за участю сторін по справі:

позивач: ОСОБА_2

відповідач: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Луганського окружного адміністративного суду (суддя Басова Н.М.) від 15 листопада 2018 року у справі № 360/2984/18 (дата складання повного тексту рішення 15 листопада 2018 року) за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області про визнання протиправною бездіяльність, скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області про визнання протиправними дії щодо винесення рішення від 08.08.2018 року №177982 про відмову в перерахунку пенсії, з урахуванням вимог ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», виходячи з індивідуального коефіцієнту заробітку 3,16, обчисленого з заробітної плати за період з 01.05.1979 року по 31.05.1984 року, починаючи з 01.08.2018 року; визнання протиправним та скасувати рішення від 08.08.2018 року №177982 про відмову в перерахунку пенсії, з урахуванням вимог ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», виходячи з індивідуального коефіцієнту заробітку, обчисленого з заробітної плати за період з 01.05.1979 року по 31.05.1984 року; зобовязання здійснити перерахунок пенсії з урахуванням вимог ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», виходячи з індивідуального коефіцієнту заробітної плати 3,16, обчисленого з заробітної плати за період з 01.05.1979 року по 31.05.1984 року, починаючи з 01.08.2018 року, та виплатити недоотримані суми пенсії з 01.08.2018 року.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року в задоволені адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Позивач зазначив, що судом не прийнято до уваги те, що ним був обраний період з 01.05.1978 року по 31.05.1984 року та відповідачем на свій розсуд добавлений період з 2000 по 2008 роки з персоніфікованого обліку, що не відповідає приписам ч.4 ст.42 Закону України №1058. Позивач також зазначив, що відповідач при проведенні розрахунку індивідуального коефіцієнту заробітку додатково додає заробітну плату за період з 01.01.2001 року по 30.06.2008 року, що в результаті знижує коефіцієнт з 3,16 до 1,70135. Крім того, позивачем було подано заяву про перерахунок без додавання зарплатні після виходу на пенсію

Відповідачем на адресу Донецького апеляційного адміністративного суду надіслано відзив на апеляційну скаргу в якому просить розгляд адміністративної справи проводити за відсутністю представника відповідача.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на скаргу, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивачеві з 24.08.1999 року призначена пенсія за віком на пільгових умовах за списком №1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі Закон № 1788-XII). Після призначення пенсії позивач продовжував працювати.

Матеріалами пенсійної справи також підтверджено, що в подальшому неодноразово відбувався перерахунок розміру пенсії у звязку зі зміною діючого на той час законодавства.

З 01.01.2004р. набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV), на підставі якого розпорядженням №177082 від 16.02.2004 р. відповідач зробив перерахунок розміру пенсії позивача з 01.01.2004 р., при якому період роботи взятий за 60 місяців з 01.05.1975р. по 31.05.1984р. При розрахунку індивідуальний коефіцієнт для обчислення становив 2,15255, сума коефіцієнтів заробітної плати 129,15327.

Оскільки позивач продовжував працювати, то відповідно до ст.42 Закону № 1058-IV останній звернувся до відповідача з заявою від 13.07.2006р. про перерахунок пенсії з додаванням стажу та більшого заробітку згідно даних бази персоніфікованого обліку та сплати внесків до ПФУ. У звязку з чим розпорядженням №177982 від 04.10.2006 відповідачем був зроблений відповідний перерахунок із застосуванням індивідуального коефіцієнту 1,81675.

Таким чином, на підставі особистої заяви позивача від 13.07.2006, починаючи з цього часу індивідуальний коефіцієнт середнього заробітку почав зменшуватись.

В подальшому, позивач кожні два роки подавав заяви про перерахунок розміру пенсії у звязку з тим, що його трудовий стаж продовжував збільшуватись, відповідач на підставі цих заяв робив відповідний перерахунок, а коефіцієнт середнього заробітку зменшувався.

В останнє перерахунок відбувся на підставі заяви позивача у серпні 2012 року розпорядженням №177982 від 09.08.2012.

Свою трудову діяльність позивач завершив 30.06.2012 р.

Позивач звернуся до відповідача з заявою від 06 серпня 2018 року про перерахунок пенсії у звязку зі зміною надбавки ст.40 період з 01.05.1979 по 31.05.1984 у кількості 60 місяців.

Відповідач провів два варіанти перерахунку розміру пенсії позивача. При обчисленні першого варіанту були використані періоди з 01.09.1979 року по 31.10.1984 рік за 60 місяців та з 01.07.2000р. по 30.06.2008р. При обчисленні другого варіанта були використані періоди з 01.05.1979 року по 31.05.1984 рік за 60 місяців, та з 01.07.2000р. по 30.06.2008р. згідно даних персоніфікованого обліку.

Обравши найбільш вигідніший варіант для позивача, рішенням від 08.08.2018 року №177982 відповідачем було відмовлено у перерахунку пенсії, оскільки після перерахунку пенсії з 01.08.2018р. середній заробіток склав 6397,79 грн, а в пенсійній справі 6404,56 грн. Індивідуальний коефіцієнт середнього заробітку склав 1,69955, а в пенсійній справі 1,70135, що веде к зменшенню розміру пенсії, який складав 4216,56 грн.

Наведені обставини сторонами не оспорюються. Спірним у справі є правомірність застосування відповідачем індивідуального коефіцієнту середнього заробітку у розмірі 1,70135 та включення у розрахунок окрім 60 місяців, які просив позивач, ще і періоду з 01.07.2000р. по 30.06.2008р. згідно даних персоніфікованого обліку.

Відповідно до частини 4 статті 42 Закону №1058-IV у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

За приписами абзацу першого частини 1 статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що починаючи з 01.01.2004р. при визначенні періодів страхового стажу, який необхідно враховувати при призначенні та перерахунку розміру пенсії, органи Пенсійного фонду повинні враховувати страховий стаж починаючи з 01.07.2000р. згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу форма ОК5. Крім того, за бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами також враховувати заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про те, що відповідач при визначенні заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії правомірно включив в такий розрахунок розмір заробітної плати позивача за період з 01.07.2000р. по 30.06.2008р. згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу форма ОК5 (даних персоніфікованого обліку).

Оскільки позивач продовжував працювати по 30.06.2012 року включно і особисто звертався до відповідача з відповідними заявами про проведення перерахунку розміру пенсії у звязку зі збільшенням стажу та збільшенням розміру заробітної плати згідно даних бази персоніфікованого обліку та сплати внесків до ПФУ, то при обрахунку його розміру заробітної плати для обчислення пенсії неможливо врахувати лише 60 місяців за період роботи з 01.05.1979 року по 31.05.1984 рік.

У відповідності до вимог частини 2 статті 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що при обчисленні коефіцієнта заробітної плати (доходу) позивача відповідачем правомірно було враховано також коефіцієнти заробітної плати за період з 01.07.2000р. по 30.06.2008р.

Як встановлено судом, відмовляючи позивачу у проведенні перерахунку пенсії, відповідач здійснив два варіанти розрахунку з визначенням періодів, які просив включити позивач, і з визначенням періодів, які вже були враховані при останньому перерахунку пенсії. Встановивши, що такий перерахунок призведе до зменшення розміру пенсії позивача, відповідач і прийняв спірне рішення.

За приписами ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про те, що відповідач, приймаючи спірне рішення діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, а тому правомірно відмовив у задоволенні позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

У абзаці першому частини 1 статті 40 Закону №1058-IV чітко встановлено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Крім того, приведений у позовній заяві позивачем розрахунок індивідуального коефіцієнту для обчислення взагалі не відповідає діючому законодавству.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року у справі № 360/2984/18 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року у справі №360/2984/18 - залишити без змін.

Вступна та резолютивна постанови прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 16 січня 2019 року.

Повне судове рішення складено 17 січня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 16 січня 2019 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: І.В. Сіваченко

ОСОБА_1