Справа № 605/439/18
Суддя: Горуц Р. О.
Дата ухвалення: 2019-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 605/439/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"18" січня 2019 р. Підгаєцький районний суд

Тернопільської області

в складі :

головуючого судді Горуц Р.О.

за участю:

секретаря судового засідання Дармограй Т.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м.Підгайці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ВБДР УПП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції Базалицького Ростислава Андрійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора ВБДР УПП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції Базалицького Р.А., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю з підстав викладених у адміністративному позові та просить їх задовольнити.

В судовому засіданні позивач пояснив, що перед винесення оскаржуваної постанови інспектором поліції йому не роз'яснювались права передбачені ст.268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Вказана постанова виносилась інспектором поліції без попереднього з'ясування усіх обставин, що мали значення для правильного вирішення справи, у своєму службовому автомобілі, при цьому він в той час знаходився в автобусі. Інспектор поліції на його твердження про те, що в автобусі є передбачений аварійний вихід, а саме у боковому склі, не було належним чином відреаговано і останній у цьому не переконався, а зразу ж почав складати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення.

В судове засідання відповідач та представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Причин своєї неявки суду не повідомили.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази у їх сукупності, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У відповідності із п.3 ч.1 ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує ряд питань, зокрема: чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду і ін.

Судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 була розглянута 31 липня 2018 року, проте судом не здобуто будь-яких доказів належного повідомлення позивача, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення і цим самим не забезпечено останнньому можливість, скористатись правами, передбаченими ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім цього, відповідачем при винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, порушено вимоги ст.ст.278-280 КУпАП, зокрема не було враховано обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачених ст.ст.33-35 КУпАП та не з'ясовано інших обставин, що мали значення для правильного вирішення справи (зокрема, поліцейським, не було враховано та перевірено (підтверджено або спростовано) пояснення позивача про те, що він керував автобусом Mersedes-Benz Sprinter, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, із незаблокованим аварійним виходом).

Суб'єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП є умисел або необережність, проте судом не здобуто, а відповідачем не представлено доказів наявності у діях правопорушника за наведених у поданій позовній заяві обставин, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП, зокрема його вини, як основної і обов'язкової ознаки суб'єктивної сторони будь-якого адміністративного проступку.

Згідно ч.2 ст.77 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, проте останній без поважних причин в судове засідання не з'явився, не надіслав суду заяви, у якій би зазначив своє ставлення до заявленого позову та не представив суду належних та допустимих доказів, що підтверджують правомірність його дій та винність позивача у вчиненні даного правопорушення.

Інспектором ВБДР УПП в Івано-Франківській області старшим лейтенантом поліції Базалицьким Р.А. не було звернуто увагу на те, що аварійним виходом у автобусі, відповідно до вимог чинного законодавства України, може бути, як двері, люк так і вікно, яке виходячи із фотографій наданих позивачем, у транспортному засобі, яким керував останній, позначено, як "запасний вихід".

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В силу ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Положенням ч.1 ст.283 КУпАП визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна відповідати вимогам вказаної статті.

Встановлено, що винесенню оскаржуваної постанови не передував розгляд зазначеної справи за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу, тобто вказана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 31 липня 2018 року, винесена без розгляду такої справи, а отже й без дотримання порядку встановленого КУпАП.

Викладене дає підстави вважати, що відповідачем не вжито заходів для забезпечення всебічного, повного і об'єктивного з'ясування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Наявні у справі матеріали не містять беззаперечних доказів і є неналежними та не достатніми для однозначного висновку про винність позивача в порушенні Правил дорожнього руху.

За наведених вище обставин, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підставний, а тому підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 5, 6, 9, 77, 90, 242-246, 286 КАС України, Правилами дорожнього руху затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, ст.ст.247,251,252,268,278,280,283,287,288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії інспектора ВБДР УПП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції Базалицького Ростислава Андрійовича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП згідно постанови про накладення адміністративного стягнення серії БР №030471 від 31 липня 2018 року - протиправними.

Постанову інспектора ВБДР УПП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції Базалицького Ростислава Андрійовича серії БР №030471 від 31 липня 2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 680 грн. - скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Підгаєцький районний суд Тернопільської області.

Суддя: Р. О. Горуц