Справа № 280/4533/18
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2019-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

15 січня 2019 року Справа № 280/4533/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Сіпаки А.В., при секретарі судового засідання Гопки Л.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, )

до ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1)

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Запорізькій області (далі - позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому позивач просить суд стягнути з відповідача податковий борг з транспортного податку з фізичних осіб у сумі 25000 грн.

В обгрунтування позовних вимог вказує на те, що відповідач має заборгованість зі сплати податкового боргу з транспортного податку у сумі 25000 грн., що виник на підставі податкового повідомлення-рішення №10904668 від 25.09.2017.

Ухвалою судді від 09.11.2018 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судовому засіданні 15.01.2019.

Відповідач правом на подання відзиву у встановлений судом строк не скористався. Ухвала про відкриття провадження направлена за адресою державної реєстрації місця проживання ОСОБА_1 (АДРЕСА_1), однак поштове відправлення повернулося на адресу суду з відміткою поштового зв'язку: "за закінченням встановленого строку зберігання".

Частиною 10 статті 174 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що ухвала про відкриття провадження у справі постановляється з додержанням вимог статті 126 цього Кодексу, частиною 11 якої визначено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Згідно частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи наведене, ухвала про відкриття провадження у справі вручена відповідачу належним чином, однак відзив ним не подано, за таких обставин, керуючись частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, справа підлягає вирішенню за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується відомостями наданими Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області області.

Як вбачається з матеріалів справи, Бердянською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Запорізькій області було прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.09.2017 №10904668, яким відповідачу нараховане грошове зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб у сумі 25000,00 грн.

15 грудня 2018 року, у зв'язку з несплатою ОСОБА_1 податкового боргу, відповідно до податкового повідомлення-рішення від 25.09.2017 №10904668, Бердянською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Запорізькій області винесено податкову вимогу №877-51.

Згідно довідки про стан податкового боргу ОСОБА_1 у відповідача наявний податковий борг перед бюджетом з транспортного податку з фізичних осіб у сумі 25000,00 грн.

Несплата відповідачем податкового боргу у сумі 25000,00 грн. стала підставою для звернення Головного управління ДФС у Запорізькій області з адміністративним позовом про стягнення суми податкового боргу з відповідача у примусовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що вищезазначені податкове повідомлення-рішення і податкова вимога були направлені ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2.

Судом, з метою повного та всебічного розгляду справи, було направлено до Обласного адресно-довідкового підрозділу Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області письмовий запит про надання відомостей про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1

Так, з відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, наявної в матеріалах справи, вбачається, що місцем реєстрації відповідача є: АДРЕСА_1.

Таким чином судом встановлено, що вищезазначені податкове повідомлення рішення та податкова вимога були направлені позивачем за невірною адресою, що не відповідає фактичному місцю реєстрації ОСОБА_1

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у даній справі, суд виходив з наступного.

Відповідно до частини першої статті 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пунктами 15.1, 15.2 статті 15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 16.1.4 статті 16 Податкового кодексу України платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

За змістом підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до підпункту 26.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України є об'єктами оподаткування.

Згідно з підпунктом 267.6.1 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України обчислення суми транспортного податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Відповідно до підпункту 267.8.1. пункту 267.8. статті 267 строк сплати транспортного податку фізичними особами становить 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Як було встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 25.09.2017 Бердянською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Запорізькій області було прийнято податкове повідомлення-рішення №10904668, яким відповідачу нараховане грошове зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб у сумі 25000,00 грн.

Відповідно до пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У зв'язку з несплатою ОСОБА_1 суми податкового боргу, нарахованої згідно податкового повідомлення-рішення від 25.09.2017 №10904668, Бердянською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Запорізькій області винесено податкову вимогу від 15.12.2017 № 877-51.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджено, що податковим органом вищезазначені податкове повідомлення рішення та податкова вимога були направлені за невірною адресою, що не відповідає фактичному місцю реєстрації відповідача.

Статтею 42 Податкового кодексу України встановлено порядок листування з платником податків.

Відповідно до пункту 42.1. статті 42 Податкового кодексу України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Згідно з пунктом 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Так, пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу України встановлено, що податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Згідно з підпунктом 267.8.1 пункту 267.8 статті 267 Податкового кодексу України транспортний податок сплачується: а) фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення; б) юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.

Згідно з статтею 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу. Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до пункту 57.2 статті 57 Податкового кодексу України у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов'язання платника податків з причин, не пов'язаних з порушенням податкового законодавства, та надсилає (вручає) податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум платнику податку, такий платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму податкового зобов'язання у строки, визначені в цьому Кодексі та в статті 297 Митного кодексу України, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що у зв'язку з неотриманням відповідачем податкового повідомлення-рішення сума транспортного податку за податковим повідомленням-рішенням від 25.09.2017 №10904668 не набула характеру узгодженого податкового зобов'язання, у зв'язку з чим, у податкового органу були відсутні підстави для надіслання податкової вимоги в порядку пункту 59.1статті 59 Податкового кодексу України та стягнення податкового боргу у сумі 25000,00 грн. згідно з положеннями пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України.

З аналізу вищезазначених норм суд дійшов висновку, що спірна сума податкового зобов'язання відповідача не набула статусу узгодженого податкового зобов'язання, оскільки позивачем порушено порядок направлення платнику податків податкового повідомлення-рішення, не здійснено повідомлення відповідача про нарахування їй транспортного податку з фізичних осіб, а саме не направлено ОСОБА_1 податкового повідомлення-рішення за адресою її проживання.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги ту обставину, що визначена відповідачу сума податкового боргу у розмірі 25000,00 грн. є неузгодженим податковим зобов'язанням, оскільки податкове повідомлення-рішення від 25.09.2017 №10904668 не було вручено ОСОБА_1, з чого випливає, що встановлений статтею 267 Податкового кодексу України 60-денний строк для сплати транспортного податку не сплинув, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 143, 205, 242-246, 251, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) до ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) про стягнення податкового боргу відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України та може бути оскаржене у порядку та строки, передбачені ст.ст. 293, 295, 296 та 297 КАС України.

Повний текст рішення складено 18.01.2019.

Суддя А.В. Сіпака