Справа № 808/1669/18
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2019 року м. Дніпросправа № 808/1669/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

за участю представника відповідача: Школової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу комунального підприємства «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2018 року, (суддя суду першої інстанції Конишева О.В.), прийняту у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя, в адміністративній справі №808/1669/18 за позовом комунального підприємства «Підприємство комунальної власності» до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-

в с т а н о в и в :

Комунальне підприємство "Підприємство комунальної власності" Енергодарської міської ради зверонулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 04.01.2018.

В обгрунтування адміністративного позову позивача зазначив, що за період з 20.10.2017 року по 08.11.2017 року згідно вказаних касових книг встановлено, що по рахунку " 311" було оприбутковано готівкові кошти у сумі 2 298 759, 67 грн. з каси підприємства до установи банку. Для підтвердження підприємство надає належним чином завірені копії банківських виписок, квитанцій та чеки, які відображають оприбуткування отриманої готівки через установи банку без порушення п. 2.2, п. 2.6 "Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", Затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 р. № 637. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2018 року в задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована доводами адміністративного позову. Також, позивач зазначив, що ні в акті фактичної перевірки, ні в наданих до суду запереченнях відповідач не зазначає, з аналізу яких документів або з виявлення яких фактів, які можуть бути перевірені судом, відповідач дійшов висновку про порушення позивачем пп. 2.2, 2.6 Положення №637. Крім того, позивач вважає, що об'єктивною стороною такого правопорушення як не оприбуткування готівки є приховання виручки, тоді як проведення готівкових коштів через РРО із роздрукуванням фіскальних чеків сум розрахунків та належним чином заповнення в КОРО сум розрахунків є свідченням їх занесення до фіскальної пам'яті, що виключає приховування відповідної суми виручки. В даному випадку у контролюючого органу були відсутні підстави для застосування до нього штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення норм п. 2.6 Положення №637.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому він зазначає, що в ході перевірки встановлено фактичну розбіжність між коштами, які надійшли до центрів, та коштами, що надійшли на рахунки підприємства, а саме: кошти, отримані центрами від населення, не перераховувались до банківських установ, тому що документальне підтвердження передачі готівки до банку в ході перевірки було відсутнє. Також, не надано підтвердження передачі коштів відповідним установам, що надавали послуги за які розраховувалось населення. Зазначене, на думку відповідача, свідчить про невідображення в касових документах (неоприбуткування) готівки, яка не внесена до банку та повернулась від головного бухгалтера до каси підприємства.

Від представника позивача адвоката ОСОБА_3 16.01.2019 року, на електронну адресу суду, надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з зайнятістю в іншому судовому засіданні.

За приписами п. 2 ч. 2 ст. 205 КАС України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку в разі першаої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

У відповідності ж до п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Таким чином, підставою для відкладення розгляду справи на іншу дату при неявці, повідомленого належним чином, учасника справи або його представника до судового засідання, є поважні причини такої неявки.

Як видно з повідомлення про вручення поштового відправлення, позивачем отримано повістку про призначення справи до розгляду на 16.01.2019 року, ще 23.11.2018 року. (а.с.170) Таким чином, позивач мав достатньо часу для вирішення питання щодо забезпечення участі його повноважного представника в судовому засіданні 16.01.2019 року, а в разі зайнятості адвоката ОСОБА_3 залучити до участі у справі іншого представника.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що виходячи із обґрунтувань клопотання фактично обставиною, що унеможливила участь представника позивача ОСОБА_3 у судовому засіданні 16.01.2019 р. є надання адвокатом переваги справі №280/5248/18, призначеній на ту ж саму дату в час в іншому суді, такі обставини не можуть визнаватись судом поважними для відкладення розгляду справи, оскільки є суб'єктивними.

Відтак, враховуючи обмеженість строку розгляду справи в суді апеляційної інстанції, з урахуванням відсутності поважних причин для неприбуття представника позивача до суду, колегія суддів вирішила в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи - відмовити, розгляд справи здійснити за відсутності представника, повідомленого належним чином про час та місце розгляду справи, позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив суд апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм процесуального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що до ГУ ДФС у Запорізькій області надійшли листи Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області №1-6795 вих-17 від 20.10.2017 та №1-7005вих.17 від 01.11.2017 з інформацією, яка свідчить про можливі порушення позивачем законодавства з питань регулювання обігу готівки.

Відповідно до пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, на підставі наказу ГУ ДФС у Запорізькій області "Про проведення фактичної перевірки" №3021 від 06.11.2017 року та направлень на проведення фактичної перевірки № 1349, № 1350, №1351, № 1352, № 1353, № 1354, № 1355, № 1356, № 1357, № 1358, № 1359, № 1360, № 1361, № 1362 від 06.11.2017 року, які дійсні з 08.11.2017 року протягом 10 діб, фахівцями ГУ ДФС у Запорізькій області проведено фактичну перевірку сервісних та інформаційних центрів за адресами: м. Енергодар вул. Будівельників, 17; м. Енергодар вул. Будівельників, 38; м. Енергодар вул. Козацька, 22; м. Енергодар вул. Українська, 4-А; м. Енергодар вул. Набережна, 24; м. Енергодар вул. Козацька, 23; м. Енергодар вул. Будівельників, 29, де проводить діяльність КП "Підприємство комунальної власності "Енергодарської міської Ради" (юридична адреса: м. Енергодар, пр. Будівельників, 17, офіс 5-1).

За результатами фактичної перевірки складено акт №0607/08/01/14/32166551.

За результатами вказаної перевірки Головне управлінням Державної фіскальної служби України у Запорізькій області дійшла висновку про порушення позивачем п. 2.2, п. 2.6 "Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 р. № 637 та на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 статті Податкового кодексу України і абз. 3 ст.1 Указу Президента України від 12 червня 1995 № 436/95 "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" були визначені штрафні санкції, так як позивачем не надано жодного підтверджуючого документа щодо оприбуткування готівки установою банку.

Головним управлінням Державної фіскальної служби України у Запорізькій області (далі - відповідачі) прийняте податкове повідомлення-рішення від 04.01.2018 року № , яким комунальному підприємству "Підприємство комунальної власності" Енергодарської міської ради (далі - позивач) застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності в сумі 11 493 798,35 грн. (штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг).

Вважаючи податкове повідомлення - рішення від 04.01.2018 року № протиправним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що на підставі документів, які були надані позивачем не можливо встановити достовірну передачу грошових коштів, отриманих від населення за комунальні послуги, до банківської установи, без додаткового співставлення з іншими документами, на які посилається позивач в призначенні платежу в квитанціях, які не надавалися ні до суду ні під час проведення перевірки. В свою чергу, в касовій книзі не відображено і повернення коштів до каси підприємства, що є порушенням п. 2.6 Положення №637.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 6 статті 33 Закону України від 20 травня 1999 року №679-ХІУ "Про Національний банк України", Постановою Правління НБУ від 15.12.2004 року №637, зареєстрована в Мінюсті України 13.01.2005 за N40/10320, затверджено Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, яке було чинне на момент перевірки (далі - Положення №637).

Преамбулою Положення №637 закріплено, що це Положення визначає порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою.

Відповідно до пп. 2.1 Положення №637, підприємства (підприємці), які відкрили поточні рахунки в банках і зберігають на цих рахунках свої кошти, здійснюють

розрахунки за своїми грошовими зобов'язаннями, що виникають у господарських відносинах, пріоритетно в безготівковій формі, а також у готівковій формі (з дотриманням чинних обмежень) у порядку, установленому законодавством України.

Підпунктом 2.2 Положення №367 визначено, що Підприємства (підприємці) здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, які не здійснюють підприємницької

діяльності) через касу як за рахунок готівкової виручки, так і за рахунок коштів, одержаних із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів.

Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку. Якщо підприємства (підприємці) та фізичні особи

здійснюють готівкові розрахунки без відкриття поточного рахунку шляхом унесення до банків готівки для подальшого її перерахування на рахунки інших підприємств (підприємців) або фізичних осіб, то такі розрахунки для платників коштів є готівковими, а для отримувачів коштів безготівковими. (пп. 2.5 Положення №637)

У відповідності до пп. 2.6 Положення №637, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Підприємствам, яким Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" ( 265/95-ВР ) надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО та РК і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної

операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів тощо), дозволяється оприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністю

операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку.

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

В пункті 3.4 Положення №637 встановлено, що видача готівки з кас проводиться за видатковими касовими ордерами або видатковими відомостями. Документи на видачу готівки мають підписувати керівник і головний бухгалтер або працівник підприємства, який на це уповноважений керівником. До видаткових ордерів можуть додаватися заява на видачу готівки, розрахунки тощо

Відповідно до пункту .3.5 Положення №63 у разі видачі окремим фізичним особам готівки (у тому числі працівникам підприємства) за видатковим касовим ордером або видатковою відомістю касир вимагає пред'явити паспорт чи документ, що його замінює, записує його найменування і номер, ким і коли він виданий. Фізична особа розписується у видатковому касовому ордері або видатковій відомості про одержання готівки із зазначенням одержаної суми (гривень - словами, копійок - цифрами), використовуючи чорнильну або кулькову ручку з чорнилом темного кольору. Якщо видаткова відомість складена на видачу готівки кільком особам, то одержувачі також пред'являють паспорти чи документи, що їх замінюють, і розписуються у відповідній графі документа

Видачу готівки касир проводить тільки особі, зазначеній у видатковому касовому ордері або видатковій відомості.

Якщо видача готівки проводиться за довіреністю, оформленою у встановленому порядку згідно із законодавством України, у тому числі й особи, що не має змоги у зв'язку з хворобою або з інших поважних причин поставити підпис власноручно, то в тексті ордера після прізвища, імені та по батькові одержувача готівки бухгалтер зазначає прізвище, ім'я та по батькові особи, якій довірено одержати готівку. У разі видачі готівки за видатковою відомістю перед підписом про одержання грошей касир робить у ній напис "За довіреністю". Видача готівки за довіреністю проводиться відповідно до вимог, передбачених у пункті 3.5 цієї глави. Довіреність залишається в касира і додається до видаткового касового ордера або видаткової відомості

Приймання одержаної з банку готівки в касу та видача готівки з каси для здавання її до банку оформляються відповідними касовими ордерами (прибутковим або видатковим) з відображенням такої касової операції в касовій книзі.

Документом, що свідчить про здавання виручки до банку, є відповідна квитанція до прибуткового документа банку на внесення готівки, засвідчена підписами відповідальних осіб банку та відбитком печатки (штампа) банку. Документом, що свідчить про здавання виручки до банку через інкасаторів, є копія супровідної відомості до сумки з готівковою виручкою (готівкою), засвідчена підписом та відбитком печатки інкасатора-збирача (п.3.7 Положення №637).

Таким чином, відсутність відповідного запису в касовій книзі на підставі касового ордеру про отриману готівку свідчить про неоприбуткування такої готівки, що тягне за собою відповідальність у вигляді штрафної санкції у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми, яка передбачена абзацом 3 статті 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" № 436/95 від 12.06.1995.

Встановлені обставини справи свідчать, що сервісні центри, де проводить діяльність КП «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради» проводять прийом платежів від населення за комунальні послуги.

Відповідачем в ході перевірки виявлено надходження готівки від населення відповідно до прибуткових ордерів, записів в касовій книзі за період з 20.10.2017 року по 08.11.2017 року. При оформленні отриманих від населення готівкових коштів та їх відображення к касових документах позивачем дотримано вимоги чинного законодавства.

Факти видачі з каси готівкових коштів за період з 20.10.2017 року по 08.11.2017 року відображені в касовій книзі видатковими касовими ордерами через головного бухгалтера ОСОБА_4, в бухгалтерському обліку - по рахунку 311 «розрахунки в національній валюті». При цьому, факт передачі готівки в банк за період з 20.10.2017 року по 08.11.2017 року позивачем документально не підтверджено, до перевірки не надано ні квитанції до прибуткового ордеру про передачу коштів в банк, ні договору на інкасацію грошових коштів сервісних центрів до банківських установ.

Не надання позивачем до перевірки документів на підтвердження факту передачі коштів до банківської установи підтверджується переліком наданих документів до перевірки, якому відсутні квитанції до прибуткового ордеру про передачу коштів в банк та договір на інкасацію грошових коштів сервісних центрів до банківських установ.

Отже, під час перевірки відповідачем встановлено невідображення позивачем в касових документах готівки, яка не внесена до банку та повернулась від головного бухгалтера до каси підприємства.

Крім того, за період з 20.10.2017 по 08.11.2017 (включно) КП"ПКВ"ЕМР отримано готівкові кошти від клієнта "VIKTORIYA MYAKHOKHOD" через термінал №10312004 ПАТ Укрсоцбанк за адресою пр.Будівельників, 36, м.Енергодар:

в сумі 313658,89 грн. згідно чеку №366797, виданий 20.10.2017о 15:23:03,

в сумі 900000,00 грн. згідно чеку №366798, виданий 20.10.2017о 15:25:25,

в сумі 754820,93 грн. згідно чеку №366920, виданий 01.11.2017о 16:09:58.

Отримані готівкові кошти на загальну суму 1 213 658,89 грн. відображені в касовій книзі підприємства з призначенням платежу "для виплати заробітної плати":

в сумі 313 658,89 грн. прибутковим касовим ордером від 20.10.2017 №13960 "Прийнято від Предст.праців. КП"ПКВ"ЕМР ОСОБА_5 Повернення коштів з картков.рах.ОСОБА_5 на користь працівників КП"ПКВ"ЕМР (зар.плата)" з відображенням в бухгалтерському обліку за рахунком 6851 "розрахунки з іншими кредиторами";

в сумі 900 000,00 грн. прибутковим касовим ордером від 20.10.2017 №13959 "Прийнято від Предст.праців. КП"ПКВ"ЕМР ОСОБА_5 Повернення коштів з картков.рах. ОСОБА_5 на користь працівників КП"ПКВ"ЕМР (зар.плата)" з відображенням в бухгалтерському обліку за рахунком 6851 "розрахунки з іншими кредиторами";

в сумі 754 820,93 грн. прибутковим касовим ордером від 01.11.2017 №14624 "Прийнято від Предст.праців. КП"ПКВ"ЕМР ОСОБА_5 Повернення коштів з картков.рах. ОСОБА_5 на користь працівників позивача (зар.плата)" з відображенням в бухгалтерському обліку за рахунком 6851 "розрахунки з іншими кредиторами".

Підприємство без залучення банківської установи, як посередника, сплачувало зарплату працівникам та відображало ці факти в касовій книзі підприємства:

видатковим касовим ордером від 23.10.2017 №1143 "Видано. Поточна заробітна плата. зар.плата за серпень2017" з відображенням в бухгалтерському обліку за рахунком 661 "розрахунки за виплатами працівникам";

видатковим касовим ордером від 30.10.2017 №1160 "Видано. Поточна заробітна плата. зар.плата за серпень 2017" з відображенням в бухгалтерському обліку за рахунком 661 "розрахунки за виплатами працівникам";

видатковим касовим ордером від 01.11.2017 №1178 "Видано. Поточна заробітна плата. зар.плата за вересень 2017" з відображенням в бухгалтерському обліку за рахунком 661 "розрахунки за виплатами працівникам";

видатковим касовим ордером від 02.11.2017 №1182 "Видано. Поточна заробітна плата. зар.плата за вересень2017" з відображенням в бухгалтерському обліку за рахунком 661 "розрахунки за виплатами працівникам";

видатковим касовим ордером від 06.11.2017 №1186 "Видано. Поточна заробітна плата. зар.плата за вересень2017" з відображенням в бухгалтерському обліку за рахунком 661 "розрахунки за виплатами працівникам".

видатковим касовим ордером від 07.11.2017 №1190 "Видано. Поточна заробітна плата. зар.плата за вересень 2017" з відображенням в бухгалтерському обліку за рахунком 661 "розрахунки за виплатами працівникам";

видатковим касовим ордером від 08.11.2017 №1202 "Видано. Поточна заробітна плата. зар.плата за вересень2017" з відображенням в бухгалтерському обліку за рахунком 661 "розрахунки за виплатами працівникам".

Тобто, підприємство без залучення банківської установи, як посередника, сплачувало зарплату працівникам та відображало ці факти в касовій книзі підприємства.

Проти вищезазначених фактів позивач не заперечував, а зазначив, що оприбуткування готівки через установи банків підтверджують копії банківських виписок, квитанцій та чеків, чим виконано вимогу п.3.7. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні №637. Крім того, зазначив, що документом що свідчить про здавання виручки до банку, є відповідна квитанція до прибуткового документа банку на внесення готівки, засвідчена підписами відповідальних осіб банку та відбитком штампом банківської установи.

Вищенаведені факти також свідчать про відсутність документального підтвердження направлення грошових коштів, отриманих від населення до установи банку, при відсутності запису в касовій книзі про повернення коштів до каси підприємства.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно п. 44.6 ст. 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що до перевірки та разом зі скаргою, поданої до органів ДФС, позивачем не було надано документів, що безумовно підтвердили б факт передачі коштів від населення до банківської установи, перерахування їх на спеціальні рахунки підприємства або установам, що надають послуги, розрахунки за які примались позивачем.

В свою чергу, на підставі документів, які були надані позивачем до перевірки не можливо встановити достовірну передачу грошових коштів, отриманих від населення за комунальні послуги, до банківської установи, а надані позивачем до суду копії квитанцій про виплату заробітної плати також не підтверджують факт передачі відповідних коштів до банківської установи без додаткового співставлення з іншими документами, на які посилається позивач в призначенні платежу в квитанціях.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що підстави для задоволення позовних вимог - відсутні.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для зміни або скасування рішення суду в межах доводів апеляційної скарги - відсутні.

Керуючись ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу комунального підприємства «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2018 року у справі №808/1669/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Постанова в повному обсязі складена 16.01.2019 р.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай