Справа № 607/16865/18
Суддя: Братасюк В. М.
Дата ухвалення: 2019-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.01.2019 Справа №607/16865/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Братасюка В.М.

за участю секретаря Созанської Т.І.,

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Кондрат Л.Р.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №552468 від 22 серпня 2018 року, якою його визнано винним за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що 22 серпня 2018 року близько 21 год. 38 хв., рухаючись по вул. С.Бандери м. Тернополя та під'їжджаючи до світлофора, який регулює перехрестя, звернув увагу, що на ньому горить зелений сигнал світлофора та продовжив рух, однак перетнувши стоп-лінію, звернув увагу, що сигнал світлофора змінився на жовтий. Тому, пересвідчившись, що він не створює перешкод для руху іншим учасниками дорожнього руху, дотримуючись п.8.11 ПДР України, закінчив розпочатий маневр. Однак, працівники поліції не взявши до уваги його пояснення та винесли постанову про накладення адміністративного стягнення. За таких обставин, позивач вважає, що оскаржувана постанова винесена незаконно та необґрунтовано, а тому просить її скасувати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заперечував вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, однак в подальшому визнав, що ним було допущено порушення правил дорожнього руху, а саме проїзд на заборонений «жовтий» сигнал світлофора, проте просив Суд врахувати, що правопорушення було вчинено вперше і просив Суд зменшити вдвічі суму штрафу.

Представник відповідача УПП у Тернопільській області ДПП Кондрат Л.Р. в судовому засіданні відносно задоволення позову заперечила, з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву, вважає оскаржувану постанову законною та обґрунтованою, винесену уповноваженою посадовою особою, за наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а тому в задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі.

Заслухавши пояснення та дослідивши докази, Судом встановлені наступні обставини.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №552468 від 22 серпня 2018 року, ОСОБА_1 22 серпня 2018 року о 21 год. 38 хв. в м. Тернополі по просп. Степана Бандери, 23, керуючи транспортним засобом марки «Nissan NV 200» номерний знак НОМЕР_1, проїхав перехрестя на заборонений (жовтий) сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 (ґ) Правил дорожнього руху України.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Згідно з п.1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих вплів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов'язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як встановлено Судом, причиною зупинки автомобіля позивача інспектором патрульної поліції, було те, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Nissan NV 200» номерний знак НОМЕР_1, проїхав перехрестя на заборонений (жовтий) сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 (ґ) Правил дорожнього руху України.

Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за проїзд на заборонений сигнал світлофора.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (даті - Закон) поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Як вбачається із відзиву на позовну заяву, інспектор після зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 виніс постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП, оскільки останній здійснив проїзд на заборонений (жовтий) сигнал світлофора. На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення вказаного в оскаржуваній постанові, представником відповідача до відзиву на позовну заяву долучено диск із відеофіксацією з нагрудних відеокамер працівників патрульної поліції, зі змісту якого вбачається, що позивач визнав факт вчинення правопорушення, пояснює проїзд на сигнал світлофора, що забороняє рух тим, що впевнився у відсутності пішоходів на пішохідному переході.

Позивач відповідно до ст.268 КУпАП мав можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу, тому жодним чином не був обмежений у своїх правах щодо надання пояснень причин його зупинки, крім того він жодним чином їх і не заперечував.

Інспектором патрульної поліції встановлена особа правопорушника, ступінь його вини та інші обставини, жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивачем на місці вчинення правопорушення не надано, постанова винесена згідно ст.258 КУпАП.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП)

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з частиною 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України «При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду».

Так постановою Верховного суду у справі № 536/583/17 вказано «Згідно із частиною 1 статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною 1 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Отже, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в Кодексі України про адміністративні правопорушення.

Висновки аналогічного змісту містяться у рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015року по справі №1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення».

Таким чином, складена інспектором поліції постанова є належним і допустимим доказом правомірності рішення, дій відповідача по справі, судом не встановлено порушень під час її складання, які були б беззаперечною підставою для її скасування.

Щодо клопотання позивача про зменшення штрафу накладеного згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №552468 від 22 серпня 2018 року, якою його визнано винним за ч. 2 ст. 122 КУпАП у двічі, то Суд наголошує на тому, що згідно ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. Згідно п. 4 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: а саме змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Разом з тим, санкція ч. 2 ст. 122 КУпАП, передбачає накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто 425 гривень) або 50 штрафних балів. З цих підстав клопотання позивача до задоволення не підлягає, оскільки інспектором патрульної поліції при винесенні оскаржуваної постанови на позивача було накладено мінімальне стягнення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Аналізуючи вищенаведені факти, суд вважає, доведеною провину позивача у вчиненні правопорушення вказаного в оскаржуваній постанові. А тому, приймаючи до уваги, те що дотримання вимог правил дорожнього руху є невід'ємною частиною організації процесу дорожнього руху, з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху та уникнення дорожньо-транспортних пригод, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, тобто проїзд на заборонений сигнал світлофора. Доказів, які б спростовували факт порушення позивачем вимог п. 8.7.3 (ґ) ПДР України, судом здобуто не було, а ті обставини, з яких позивач просить скасувати постанову, не можуть істотно вплинути на цілком законне рішення, ухвалене працівниками патрульної поліції.

При вказаних обставинах, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №552468 від 22 серпня 2018 року, відповідає вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки при її винесенні, виконано усі вимоги чинного законодавства та на підставі повного і всебічного з'ясування обставин вирішено справу, а тому в задоволенні позову, слід відмовити.

Керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 255, 286 КАС, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №552468 від 22 серпня 2018 року - відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок державного бюджету.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному пунктом 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України, до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк