Справа № 161/11650/18
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2019-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/4062/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Гром І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора рядового батальйону № 3 Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Хилюк Тетяни Сергіївни, Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

суддя (судді) в суді першої інстанції - Кирилюк В.Ф.,

час ухвалення рішення: 16:11:16,

місце ухвалення рішення - м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення - 20.11.2018 р.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора рядового батальйону №3 Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Хилюк Т.С., Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив суд про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ВР №154793 від 12.07.2018 р., якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 грн. за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 листопада 2018 року позов задоволено. Скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВР №154793 від 12.07.2018 року, винесену відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрито.

Рішення мотивоване тим, що описка в одній цифрі VIN транспортного засобу сталася не з вини страхувальника. На думку суду першої інстанції, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що чинне законодавство забороняє експлуатацію на території України транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, водій транспортного засобу повинен мати такий поліс (сертифікат) при собі, тобто в автомобілі, а не взагалі, та на вимогу працівника поліції пред'явити цей поліс для перевірки. Вказує, що поліс НОМЕР_1 був не чинним на момент розгляду справи, тому в інспектора не було законних підстав брати до уваги такий поліс, оскільки в ньому не співпадала ідентифікуюча ознака у виді VIN номера транспортного засобу, а тому в інспектора були підстави вважати, що цей поліс належить іншому транспортному засобу.

Відзиву на апеляційну скаргу від позивача не надходило.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, відповідно до змісту постанови серії ВР №154793 від 12.07.2018 року, складеної інспектором рядовим батальйону №3 Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Хилюк Т.С., 12.07.2018 року о 09.50 год. ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Дубнівській в м. Луцьку порушив п.п. «ґ» п. 2.1 Правила дорожнього руху України, не маючи при собі поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції керувався тим, що згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Вважає, що оскільки не доведено та не підтверджується належними доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.1 ст. 126 КУпАП, виключається підставність притягнення його до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що не відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За п. 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР України), учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9 ПДР України).

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами,

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 21.2 ст. 21 вказаного Закону передбачено, що контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Згідно з п. 21.3 ст. 21 вказаного Закону, при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Відповідно до п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Виходячи з приписів частини 1 статті 126 КУпАП, частини другої статті 16 Закону України "Про дорожній рух", пунктів 21.2, 21.3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" контроль за наявністю полісів (договорів) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів може здійснюватись відповідними підрозділами Національної поліції. Наведеними положеннями чинного законодавства закріплений безумовний обов'язок при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особи, яка керує ним, мати при собі страховий поліс (сертифікат).

Фактичний VIN номер керованого позивачем автомобіля Volkswagen Passat н.з. 0В 54183 - WVWZZZ3BZWE383120, разом з тим в полісі було зазначено WVWZZZ3BZWE383128. Тобто, останній зазначений в полісі символ не відповідав дійсному VIN номеру автомобіля.

Наявна в матеріалах справи копія полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності не може бути прийнята колегією суддів до уваги в якості доказу правомірності вчинених дій позивачем, оскільки вказаний поліс АМ/7730593 не був наданий під час складання оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення від 12.07.2018 року, натомість був наданий страховий поліс АМ/5922452 на автомобіль з VIN номером кузову - WVWZZZ3BZWE383128.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, розмір штрафу відповідає вимогам санкції ч.1 ст.126 КУпАП, постанова складена на місці вчинення правопорушення, що підтверджується відеозаписом оформлення адміністративного правопорушення, окрім того, інспектор патрульної поліції при винесенні постанови діяв на підставі закону та в межах наданих йому повноважень.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що вина позивача у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена належними доказами, а тому оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення є законною.

Аналізуючи наведені нормативно - правові акти, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції зроблено помилкові висновки щодо задоволення позовних вимог та скасування постанови серії ВР №154793 від 12.07.2018 р., якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 грн. за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Колегія суддів, керуючись статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, якою неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також неправильне застосування норм матеріального права встановлено підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 308, 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 317, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 листопада 2018 року у справі № 161/11650/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора рядового батальйону № 3 Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Хилюк Тетяни Сергіївни, Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - скасувати та прийняти нове судове рішення, яким залишити постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВР №154793 від 12.07.2018 року, винесену відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, без змін, а позовну заяву без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді В. В. Святецький
Л. Я. Гудим
Повне судове рішення складено 17.01.2019 р.