Справа № 461/194/19
Суддя: Волоско І. Р.
Дата ухвалення: 2019-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/194/19
У Х В А Л А

"10" січня 2019 р. м. Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Волоско І.Р.

секретар Мисько С.М.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправною, скасування постанови про порушення митних правил №4438/20900/18 та закриття провадження у справі,

в с т а н о в и в :

в провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправною, скасування постанови про порушення митних правил №4438/20900/18 та закриття провадження у справі.

Разом із позовною заявою, позивачем 10.01.2019 року подано заяву щодо забезпечення позову, в якій просить зупинити виконання постанови про порушення митних правил №4438/20900/18 від 14.08.2018 року Жидачівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Відповідно до ч.1 ст.154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, оскільки розгляд заяви про забезпечення позову відбувається без повідомлення учасників справи, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову та інші матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно ч.2 вищевказаної статті, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч.1 ст.151 КАС України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно ч.2 вищевказаної статті, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд приймає до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів та враховує співмірність вимог заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Суд приходить до висновку, що позивачем не вказані очевидні ознаки протиправності рішень та дій відповідача, а також, не наведені ознаки небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача.

Крім того, суд вважає, що у заяві про забезпечення позову, з урахуванням предмету спору, позивачем не наведено реальних обставин та обґрунтування щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Проаналізувавши викладені законодавчі норми, повно та всебічно дослідивши матеріали адміністративного позову, суд вважає, що позивачем під час подання заяви про забезпечення адміністративного позову, належним чином не обґрунтовано існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, та те, що для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, з матеріалів поданого позову суд не вбачає очевидних ознак протиправності оскаржуваних дій та документів, а тому подана заява є необґрунтована та така, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150-154, 229 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Р. Волоско