Справа № 303/5677/18
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2019-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 січня 2019 року м. Ужгород№ 303/5677/18

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Іванчулинця Д.В.,

при секретарі судового засідання Костелей І.Ф.,

за участю сторін:

представника позивача - Гомович О.П.,

представника відповідача - Староста В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Велішан" в особі директора Гомович Оксани Петрівни до начальника Мукачівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Гарапко Михайла Юрійовича про визнання дій державного виконавця протиправними та скасування постанови про арешт грошових коштів боржника, -

В С Т А Н О В И В:

17 вересня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Велішан" в особі директора Гомович Оксани Петрівни звернулося до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до начальника Мукачівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Гарапко Михайла Юрійовича, про визнання дій державного виконавця протиправними та скасування постанови про арешт грошових коштів боржника, якою просить суд: 1) прийняти позовну заяву до провадження, винести ухвалу про відкриття позовного провадження; 2) визнати протиправними дії начальника Мукачівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області п. Гарапко М. Ю. в частині накладення арешту на грошові кошти, належні ТОВ "Велішан" в АТ "Райффайзен Банк Аваль", (рахунок 7, МФО 380805, ) та в АТ "ОТП Банк", (рахунок 1457, МФО 3000528, ); 3) скасувати постанову винесену 28.08.2018 року начальником Мукачівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області п. Гарапко М. Ю. про арешт коштів боржника, виконавче провадження № 57094175, в частині накладення арешту на грошові кошти належні ТОВ "Велішан" в АТ "Райфайзен Банк Аваль", (рахунок 7, МФО 380805, ), в АТ "ОТП Банк", (рахунок 1457, МФО 3000528, розрахунковий рахунок 7535) та в АТ "Укрексімбанк", МФО 322313, ; 4) судові витрати, пов'язані з розглядом позовної заяви покласти на Мукачівський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області.

25 вересня 2018 року суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області, по справі 303/5677/18 виніс ухвалу, якою передав справу за підсудністю до Закарпатського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач просить суд визнати дії начальника Мукачівського відділу ДВС в частині накладення арешту на кошти боржника ТОВ «Велішан», які містяться на трьох банківських рахунках протиправними, оскільки арешт таких рахунків порушує права та охоронювані законом інтереси боржника, третіх осіб та суперечить чинному законодавству України. Зокрема, на розрахункові рахунки а АТ «Райффайзен Банк Аваль», та в АТ «ОТП Банк», які відкриті на виконання Закону України « Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» та використовуються підприємством для надання матеріального забезпечення, оплати праці та соціальних послуг застрахованим особам (працівникам ТОВ «Велішан»), здійснення податкових і кредитних зобов'язань позивачем, тобто це є рахунки, які не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, стягнення на підставі виконавчих та інших документів. На підставі вищенаведеного просить позов задовольнити.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив закрити провадження в адміністративній справі у зв'язку з тим, що на виконанні у Мукачівському РВ ДВС у Закарпатській області знаходилось виконавче провадження АСВП № 57094175, щодо стягнення з ТОВ «Велішан» на користь Державного бюджету України штрафу у розмірі 446760 грн., стягувачем у вищевказаному виконавчому провадженні було Управління Держпраці у Закарпатській області. 22.10.2018 року державним виконавцем Мукачівського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Старостою В.В. керуючись п.9 ч.1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Припинено чинність арешту майна боржника та скасовані інші заходи примусового виконання рішення, припинено чинність постанови про арешт коштів боржника ВП №57094175 від 28.08.2018 року.

В судовому засіданні представник позивача конкретизував позовні вимоги в частині - визнати дії Мукачівського районного відділу ДВС протиправними та відшкодувати судові витрати пов'язані з розглядом справи, просив їх задовольнити. Позивні вимоги щодо визнання протиправними дії в частині - накладення арешту на грошові кошти та скасування постанови про арешт коштів, просив не розглядати, у зв'язку з тим що даний позов був поданий коли діяв арешт коштів, але на даний час арешт уже знятий.

Представник відповідача в судовому засіданні уточнюючі позовні вимоги не визнав, проти задоволення таких заперечив. У зв'язку з вищенаведеним просить суд відмовити у задоволенні позову з мотивів, що викладені у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Суд встановив, що постановою від 28.08.2018 року було відкрито виконавче провадження № 57094175 про стягнення з ТОВ «Велішан» 446760 грн. боргу та накладено арешт на грошові кошти позивача.

22.10.2018 року постановою про закінчення виконавчого провадження № 57094175 припинено чинність арешту майна боржника та припинено чинність постанови про арешт коштів боржника ВП № 57094175 від 28.08.2018 року.

Статтею 39 Закону України "Про виконавче провадження" визначено підстави для закінчення виконавчого провадження. Зокрема, п.9 ч.1 ст.39 вказаного закону передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.40 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), припинення виконавчого провадження у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або припинення виконавчого провадження, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Закон України "Про виконавче провадження" № 1404-VІІІ від 02.06.2016 року визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до частини 4 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Частиною першою статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 1 статті 4 Закон України "Про виконавче провадження" передбачено, що у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред'явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв'язку та адреси електронної пошти.

Виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов'язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов'язаний мати таку печатку (ч.3 ст.4 Закону № 1404-VIII).

Згідно ч.4 ст.4 Закон України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред'явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред'явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

Як вбачається зі змісту постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.08.2018 року ВП №57094175 державним виконавцем Мукачівського районного відділу ДВС була розглянута заява про примусове виконання рішення згідно постанови № ЗК275/217/АВ-ТД-ФС-126 від 17.07.2018 року яка була видана Управлінням Держпраці у Закарпатській області про стягнення з ТОВ «Велішан» 446760 грн. боргу.

22.10.2018 року відповідачем керуючись п.9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

З аналізу даних правових норм слідує, що на державного виконавця покладено обов'язок примусового виконання рішень. Серед виконавчих документів, при примусовому виконанню, вказано постанову Управління Держпраці у Закарпатській області. Державний виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, серед іншого, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Отримавши заяву стягувача про примусове виконання рішення, державний виконавець перевіряє відповідність виконавчого документа вимогам ст.4 Закон України "Про виконавче провадження", і в разі відсутності визначених ч.4 ст.4 Закон України "Про виконавче провадження" підстав для повернення виконавчого документа, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Суд зазначає, що Закон України "Про виконавче провадження" не передбачено повноважень виконавцю перевіряти відповідність вищевказаної постанови про накладення штрафу , а передбачено перевіряти вимоги, яким має відповідати виконавчий документ.

В той же час суд акцентує увагу на тому, що Законом України "Про виконавче провадження" взагалі не передбачені підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження. Як вже зазначалося, ч.4 ст.4 Закон України "Про виконавче провадження" визначено тільки підстави для повернення виконавчого документу.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що уточнені позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки державний виконавець діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом України "Про виконавче провадження".

Приписами ч.1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 139, 241-246, 255, 257, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Велішан" в особі директора Гомович Оксани Петрівни до начальника Мукачівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Гарапко Михайла Юрійовича про визнання дій державного виконавця протиправними та скасування постанови про арешт грошових коштів боржника - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені пп. 15.5 п. 15 Розділу VII КАС України).

Суддя Д.В. Іванчулинець