Справа № 120/4272/18-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2019-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

18 січня 2019 р. Справа № 120/4272/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комара П.А., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 21.08.2018 вона звернулася до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці з заявою щодо надання інформації про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, зокрема врахування сум матеріальної допомоги.

Проте, листом управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці від 07.09.2018 №279/Л-1 повідомлено, що матеріальна допомога враховується не в повному обсязі,а лише в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

Вважаючи дії відповідача протиправними, ОСОБА_1 звернулася до суду з вимогами:

- визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці щодо неврахування в повному обсязі при перерахунку пенсії державного службовця ОСОБА_1 сум матеріальної допомоги для вирішення соціально- побутових питань, матеріальної (грошової) допомоги до відпустки;

- зобов'язати управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці з 05.07.2017 провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням сум матеріальної (грошової) допомоги до відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, що вказані в довідці управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці від 05.07.2017 №43/04-45, шляхом ділення їх загальної суми, а саме 20444,19 грн. на наявні місяці роботи в розрахунковому періоді (з 01.05.2016 по 04.07.2017), а саме на 14 місяців, виходячи з розміру 60% суми заробітної плати.

Ухвалою суду від 12.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

02.01.2019 від управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці надійшов відзив на адміністративний позов, згідно якого заперечують щодо позовних вимог та просять відмовити в задоволенні адміністративного позову з огляду на наступне.

У справі відсутній належний предмет оскарження у розумінні статті 19 КАС України - індивідуальний акт суб'єкта владних повноважень, відповідне рішення щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу. ОСОБА_1 звернувся до управління із заявою, наданою у порядку Закону України «Про звернення громадян», на яку 07.09.2018 управлінням було, надано відповідь в межах зазначеного Закону та згідно з його положеннями. Дана відповідь носить інформаційний характер і не може бути розцінена як відповідне рішення суб'єкта владних повноважень.

Законом №889 змінено механізм визначення заробітної плати державних службовців, підстави для застосування нормативно - правових актів, ухвалених до набрання чинності цим Законом, під час визначення заробітної плати для обчислення пенсій відповідно до ст.37 Закону №3723 немає.

Порядок призначення пенсій державних службовців затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №662 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб». Зокрема, зміни при обчисленні заробітної плати: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби); інші виплати враховуються за 60 календарних місяців роботи на посаді державного службовця починаючи з 1 травня 2016 року. У разі коли на дату звернення за ценсією немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби починаючи з 1 травня 2016 року, середньомісячна сума таких виплат визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат на наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 року; матеріальна допомога та виплати, які нараховуються на період, що перевищує календарний місяць, враховується в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60% суми їхньої заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до довідки №44/04-45 від 05.07.2017 про складові заробітної плати для призначення ценсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), станом на 05.07.2017, загальна сума посадового окладу, надбавок за ранг та вислугу років становить 5000,00 грн.

Премії, надбавки та індексація грошових доходів, зазначені в довідці №43/04-45 від 05.07.2017 про складові заробітної плати, визначаються шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 року на кількість таких місяців та становить 1400,89 грн.

Сума матеріальної допомоги враховується в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді, тобто 1/12, множиться на кількість місяців в році окремо, а саме: окремо визначається за 2016, рік та окрема за 2017 рік. Загальна сума зкоригованих матеріальних допомог за 2016 рік та 2017 рік ділиться на наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 року і становить 778,07 грн.

Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії складає 7178,96 грн х 60% = 4307,38 основний розмір пенсії, 262,40 - підвищення за особливі заслуги перед Україною в розмірі 20% від мінімального розміру пенсії.

З 1 квітня 2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІ від 02.03.2015, яким встановлювався особливий порядок виплати пенсії працюючим пенсіонерам.

Незалежно від факту роботи та змін посади пенсія виплачується в повному обсязі інвалідам І та II групи, інвалідам війни III групи, учасникам бойових дій, особам на яких поширюється дія п.1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а також особам визначеним п.З «Прикінцевих положень закону .№ 911 - VIII від 24 грудня 2015 року, та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №1774 - VІІІ від 6 грудня 2016 року.

Порядком виплати пенсій працюючим пенсіонерам в період роботи зокрема на державній службі та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія не виплачується.

Ст. 47 Закону № 1058 визначено, що з 1 жовтня 2017 року пенсії виплачуються без урахування одержаної заробітної плати (доходу) або пенсійних виплат з накопичувальної системи пенсійного страхування чи пенсійних виплат із системи недержаного пенсійного забезпечення, крім випадків, передбачених законом.

Винятком є державні службовці, які одержують пенсію за Законом України «Про державну службу».

З 1 жовтня 2017 року пенсії, призначені після набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» ( після 1 жовтня 2011р.) ( крім осіб з інвалідністю 1 та 2 групи, осіб з інвалідністю внаслідок війни 3 групи та учасники бойових дій, осіб, на, яких поширюється чинність п.1 ст. 10 Закону України «Про статус ветерана війни, гарантії їх соціального захисту») відповідно до Закону України «Про державну службу» в період роботи на посадах державної служби, визначених Законом України від 13.12.2015р. № 889-VIII «Про державну службу», а також на посадах та умовах, передбачених законами України «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону №1058.

Відповідно до ст.ЗЗ Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з цосадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державшії службі та інших надбавок.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок та доплат, і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Так відповідно до даного положення Закону прийнята постанова Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсій».

Відповідно до наведеної постанови розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією за будь-які 60 календарних місяців роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за-пенсією. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60.

Постановою КМУ від 22.12.2010 №1170 надано перелік видів оплати праці та інших виплат, на які не нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та які не враховуються при обчисленні середньомісячної заробітної плати для призначення пенсії. В ч.14 розділу І даної чітко зазначена матеріальна допомога разового характеру, що надається окремим працівникам у зв'язку з сімейними обставинами, на. оплату на лікування, оздоровлення дітей, поховання, а також в ч.І чітко зазначено соціальні допомоги та виплати, встановлені колективним договором. Підсумовуючи викладене, матеріальна допомога є одноразовою виплатою і не зазначена в переліку складових заробітної плати, передбачених ч.2 ст.ЗЗ Закону України «Про державну службу».

Отже, відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України №865 від 31.05.2000 такі виплати, як індексація, грошова винагорода, разова премія, матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально- побутових потреб при визначенні заробітку державного службовця не передбачені, та до розрахунку заробітної плати не включаються.

Стаття 1 Закону України «Про оплату праці» визначає заробітну плату як винагороду, обчислену, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Стаття 2 цього Закону, яка визначає структуру заробітної плати, не містить вказівки на те, що матеріальна допомога входить до структури заробітної плати. Більше, того, у зазначеній нормі Закону відсутнє таке поняття як матеріальна допомога. Матеріальні виплати, зазначені в цій нормі, і матеріальна допомога це не ідентичні поняття, а тому законних підстав для віднесення матеріальної допомоги до складу (структури) заробітної плати державного службовця немає.

Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм юридичну оцінку, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в місті Вінниці. З 05.07.2017 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 №889-VII «Про державну службу», стаж державної служби з 03.11.1999 по 04.07.2017 становить 17 років 07 місяців.

21.08.2018 позивач звернулася до управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці з заявою щодо надання інформації про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, зокрема врахування сум матеріальної допомоги.

Листом від 07.09.2018 №279/Л-1 відповідачем повідомлено, що матеріальна допомога враховується не в повному обсязі,а лише в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді, тобто 1/12, множиться на кількість місяців в році окремо, а саме: окремо визначається за 2016 рік та окремо за 2017 рік. Загальна сума зкоригованих матеріальних допомог за 2016 рік та 2017 рік ділиться на наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 року і становить 778,07 грн.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними та такими, що суперечать законодавству України позивач звернулася до суду за захистом своїх прав.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Право на захист - це суб'єктивне право певної особи, тобто вид і міра її можливої (дозволеної) поведінки із захисту своїх прав. Воно випливає з конституційного положення: "Права і свободи людини і громадянина захищаються судом" (ст. 55 Конституції України).

Отже, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань.

Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Із системного аналізу вказаних норм випливає, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Разом з тим, суд акцентує увагу, що позивач не зверталася до відповідача із заявою щодо проведення перерахунку та виплати пенсії відповідно до Закону України «Про Державну службу» з урахуванням сум матеріальної (грошової) допомоги до відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Отже, вимоги про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці з 05.07.2017 провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням сум матеріальної (грошової) допомоги до відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, не існує, оскільки позивач не зверталася до відповідача із відповідною заявою.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

З урахуванням вимог ст. 139 КАС України сплачений при зверненні до суду судовий збір позивачу не присуджується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В адміністративному позові відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1)

Відповідач: Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, )

Суддя Комар Павло Анатолійович