Справа № 520/9920/18
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2019-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2019 р. № 520/9920/18

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Рубан В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1) до Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (проспект Незалежності, буд. 2,м. Ізюм,Харківська область,64309) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , в якому просить суд :

- прийняти рішення про визнання бездіяльності начальника Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за запитом позивача від 22 жовтня 2018 року, а саме: неправомірна відмова в задоволенні запиту на інформацію та інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача;

- зобов'язати начальника Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за запитом позивача від 22 жовтня 2018 року, а саме: надати інформацію про черговість виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21 червня 2018 року у справі № 820/3317/18 і повідомити позивача, як стягувача, про виділення коштів та періоду виплати пенсії на підставі постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 25 березня 2011 року у справі № 2002/2-а-220 /11.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що листом в.о. начальника Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 15006/14-11 від 26.10.2018 року протиправно відмовлено у наданні інформації про черговість виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 року у справі № 820/3317/18 та повідомлення про виділення коштів та періоду виплати пенсії на підставі рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 25.03.2011 року у справі № 2002/2-а-220/11, чим порушено права позивача.

Відповідач надав через канцелярію суду відзив, у якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки вважає, що управління діяло згідно вимог законодавства, не порушуючи норми права, що діють в системі пенсійного забезпечення..

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою Барвінківського районного суду Харківської області від 25.03.2011 визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області щодо відмови у перерахунку розміру призначеної державної і додаткової пенсії позивачу відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 09.09.2010 року по 25.03. 2011 року. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області в місячний термін з дня набрання чинності цією постановою здійснити перерахунок державної пенсії, призначеної позивачу відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком, як інваліду другої групи, а також здійснити перерахунок щомісячної додаткової пенсії, призначеної ОСОБА_1, відповідно до ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 09 вересня.2010 року по 25 березня 2011 року, та провести відповідні виплати недоплаченої суми пенсії, з урахуванням раніше здійснених виплат

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 р. (справа №820/3317/18) позов ОСОБА_1 (місце проживання - АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) до Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (місцезнаходження: просп. Незалежності, буд. 2, м. Ізюм, Харківська область, 64300, ідентифікаційний код: 40387920) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправною відмову Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області у донарахуванні та виплаті державної і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за період з 01 січня по 02 серпня 2014 року на підставі постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 25 березня 2011 року у справі № 2002/2-а-220 /11 у розмірі 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зобов'язано Ізюмське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області прийняти рішення щодо донарахування і виплати державної та додаткової пенсії ОСОБА_1 за шкоду, заподіяну здоров'ю, за період з 01 січня по 02 серпня 2014 року на підставі постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 25 березня 2011 року у справі № 2002/2-а-220/11.В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.07.2018 апеляційну скаргу відповідача на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 повернуто скаржнику.

Рішення по справі №820/3317/18 набрало законної сили 23.07.2018 р. та як встановлено з програми «Діловодство спеціалізованого суду» позивачем отримано виконавчий лист.

З матеріалів справи встановлено, що позивач 22.10.2018 р. звернувся до управління та просив надати інформацію про черговість виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 року у справі № 820/3317/18 і повідомити позивача про виділення коштів та періоду виплату пенсії на підставі рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 25.03.2011 року у справі № 2002/2-а-220/11.

За результатами розгляду заяви позивача листом від 26.10.2018 р. № 15006/14-11 повідомлено останнього, що відповідно виконавчого впровадження, яке надійшло до управління, ОСОБА_1 нарахована заборгованість за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року в розмірі 44601грн. 11 коп. Виплата буде проведена відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсій, що фінансуються з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року № 649.

Позивач вважаючи, що відповідач не надав відповідь на його запит в установленому чинним законодавством України порядку, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес визначено Законом України "Про доступ до публічної інформації" та Законом України "Про інформацію".

Статтею 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ч.2 ст. 5 зазначеного закону, одним зі шляхів забезпечення доступу до інформації є її надання за запитами на інформацію.

Положеннями ст. 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначені вимоги до запиту на інформацію.

Так, запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі.

Запит на інформацію має містити: 1) ім'я (найменування) запитувача, поштову адресу абр адресу електронної пошти, а також номер засобу зв'язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації, або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено випадки, у яких розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту, а саме: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

З положень наведеної вище норми Закону вбачається, що перелік випадків, у яких розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Судом встановлено, що позивачем було подано запит на отримання інформації у відповідності до вимог законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації", розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Відповідно до ст.23 Закону України "Про доступ до публічної інформації" рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право серед іншого оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

При цьому, судом встановлено, що саме відповідач є розпорядником запитаної публічної інформації, оскільки відповідно до п.2 Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 р. №649 у цьому Порядку терміни вживаються в такому значенні: боржник - орган Пенсійного фонду України, визначений судом боржником у виконанні судового рішення; стягувач - фізична особа, на користь якої винесено рішення. Пунктами 3, 4,5 та 11 вказаного вище Порядку визначено, що боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України. Черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника.

Аналізуючи відповідь Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про надання відповіді на запит ОСОБА_1 від 26.10.2018 року, судом встановлено, що повної та належної відповіді на поставленні позивачем питання надано не було.

Проте, суд звертає увагу на те, що лист відповідача від 26.10.2018 року не є за своєю суттю відмовою у наданні відповіді.

У вказаному листі не зазначено про відмову у наданні інформації з посиланням на випадки визначені ч.1 ст.22 Закону України "Про доступ до публічної інформації", у яких розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в даній частині у спосіб визнання протиправною бездіяльності Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у ненаданні відповіді на поставленні питання у запиті позивача від 22.10.2018 року.

Враховуючи вищевикладене та висновки суду про протиправність бездіяльності відповідача, суд, з метою відновлення порушеного права ОСОБА_1, вважає за необхідне зобов'язати Ізюмське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути запит ОСОБА_1 від 22.10.2018 р. та надати інформацію про черговість виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 року у справі №820/3317/18 і повідомити ОСОБА_1, як стягувача, про виділення коштів та періоду виплати пенсії на підставі постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 25.03.2011 року у справі №2002/2-а-220/11.

Стосовно вимоги про встановлення судового контролю, суд зазначає, що відповідно до ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу вказаної норми вбачається, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі, є правом, а не обов'язком суду. Отже, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах є саме диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об'єктивних обставин, що підтверджені належними та допустимими доказами. Це виключно як певна (можливо, виняткова) міра впливу на той чи інший орган влади. Застосування наведеної норми - це прерогатива суду.

В своєму ж позові про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення позивач не навів аргументованих доводів, та не надав доказів того, що прийняте рішення суду буде відповідачем тривалий час не виконуватись. Тому вказана вимога позивача не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 246, 257-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у ненаданні відповіді на поставленні питання у запиті ОСОБА_1 від 22.10.2018 року.

Зобов'язати Ізюмське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути запит ОСОБА_1 від 22.10.2018 р. та надати інформацію про черговість виконання рішення Харківського окружного адміністра тивного суду від 21.06.2018 року у справі №820/3317/18 і повідомити ОСОБА_1, як стягувача, про виділення коштів та періоду виплати пенсії на підставі постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 25.03.2011 року у справі №2002/2-а-220.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя (підпис) Рубан В.В.

З оригіналом згідно.

Рішення не набрало законної сили.

Секретар судового засідання Абоян І.І.