Справа № 813/1213/18
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2019-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/2447/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Улицького В.З. та Кузьмича С.М.,

з участю секретаря судового засідання - Луців І.І.,

а також сторін (їх представників):

від відповідача - Шиба А.І.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській обл. на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.09.2018р. в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лембуд» до Головного управління ДФС у Львівській обл. про визнання протиправним та скасування наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки (суддя суду І інстанції: Лунь З.І., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 10 год. 22 хв. 10.09.2018р., м.Львів; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 18.09.2018р.),-

В С Т А Н О В И В:

26.03.2018р. позивач Товариство з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ «Лембуд» звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ відповідача Головного управління /ГУ/ ДФС у Львівській обл. № 1249 від 26.02.2018р. «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Лембуд»; всі витрати по розгляду справи покласти на відповідача (а.с.4-9).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10.09.2018р. заявлений позов задоволено; визнано протиправним та скасовано наказ відповідача ГУ ДФС у Львівській обл. № 1249 від 26.02.2018р. «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Лембуд»; вирішено питання про розподіл судових витрат (а.с.76-80).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач ГУ ДФС у Львівській обл., який покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до невірного вирішення спору, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.85-86).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що на підставі отриманої податкової інформації відповідачем скеровано платнику податків запити щодо надання інформації та документального підтвердження господарських операцій з контрагентами. Вказані запити були оформлені із дотриманням вимог закону та скеровані на адресу позивача. У них чітко зазначено, що ГУ ДФС у Львівській обл. виявлені факти, що свідчать про недостовірність визначення ТзОВ «Лембуд» даних податкових зобов'язань та податкового кредиту по взаємовідносинах з контрагентами, що містяться в податкових деклараціях з ПДВ за період серпень-вересень, жовтень 2017 року.

Разом з тим, підприємством не надано в повному обсязі витребовувану інформацію та копій документів, які стосуються господарських відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків з контрагентами, через що не усунуто сумніви податкового органу щодо правомірності господарських операцій з контрагентами. Також у подальшому підприємством не допущено посадових осіб відповідача до проведення призначеної позапланової перевірки.

Окрім цього, аналіз скерованих позивачу запитів вказує на те, що останні містять вказівку на норми права, на підставі яких вказані запити були скеровані, а також наведені факти відображення недостовірних даних у поданих деклараціях та окреслений обов'язковий перелік документів, які необхідно надати податковому органу.

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, представника відповідача на підтримання поданої скарги, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, позивач ТзОВ «Лембуд» перебуває на обліку в органах державної фіскальної служби з 06.05.2015р., є платником податку на прибуток, податку на додану вартість /ПДВ/, податку на доходи фізичних осіб та військового збору (а.с.38-43).

04.12.2017р. відповідачем ГУ ДФС у Львівській обл. скеровано на адресу позивача ТзОВ «Лембуд» запит № 23100/10/13-01-14-08-13, в якому просив у 15-денний строк надати інформацію та належно засвідчені копії документів, що безпосередньо стосуються господарських відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків з контрагентом - постачальником ТзОВ «Евертон Прайм» за період серпень-вересень 2017 року та подальше використання придбаних товарів (робіт, послуг) у вказаного постачальника (а.с.20-21).

На вказаний запит скеровано відповідь № б/н від 29.12.2017р., згідно якої позивачем підтверджено наявність господарських відносин з контрагентом ТзОВ «Евертон Прайм» згідно договору поставки № 08-09/2017 від 08.09.2017р., в рамках якого здійснені операції по придбанню товарів на загальну суму 100000062 грн. Також платником податків вказано на нечіткість переліку витребовуваних документів, у зв'язку з чим останній просить уточнити цей перелік. До відповіді були долучені копії зазначеного договору та видаткових накладних (а.с.22).

08.12.2017р. відповідачем ГУ ДФС у Львівській обл. скеровано на адресу позивача ТзОВ «Лембуд» запит № 23733/10/13-01-14-14, в якому просив у 15-денний строк надати інформацію та належно засвідчені копії документів, що безпосередньо стосуються господарських відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків з контрагентами СП «Київ захід», ТзОВ «Папір мал», ТзДВ «Укр мідь», ТзОВ ТД «Гал кат», ТзОВ «Інтенсив», ТзОВ «Укр алюміній», ТзОВ «Екомет плюс», ТзДВ «Гал кат», ТзОВ «Сучасні айпі технології», ПрАТ «Івано-Франківськцемент», ТзОВ «Стобуд+», ТзОВ «Текс хауз», ТзОВ «Евертон прайм», ТзОВ «Енерком груп», ТзОВ «Інтервел груп», ТзОВ «Камерія», ТзОВ «Карго солюшн», які відображені в податкових деклараціях з ПДВ за серпень-вересень 2017 року (а.с.24-25).

На вказаний запит скеровано відповідь № б/н від 10.01.2018р., згідно якої позивачем вказано на загальну неконкретизованість скерованого запиту стосовно можливих порушень законодавства та переліку документів, які необхідно представити відповідачу, чим порушено принцип правової визначеності. Також фактичною підставою для скерування цього запиту є приписи пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу /ПК/ України, а не пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України. Виходячи з цих міркувань, запит залишений без розгляду (а.с.26).

18.12.2017р. відповідачем ГУ ДФС у Львівській обл. скеровано на адресу позивача ТзОВ «Лембуд» запит № 24686/10/13-01-14-14, в якому просив у 15-денний строк надати інформацію та належно засвідчені копії документів, що безпосередньо стосуються господарських відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків з контрагентами ТДВ «Укр-мідь», ТДВ «Гал-Кат», ТзОВ «Укр-Алюміній», ТзОВ «Інтенсив», ТзОВ «Центрбудпостач», ТзОВ «Інтробуд», ТзОВ «Скірос», ПП «Автоінтерлогістик», ТзОВ «Спирит-Трейд», ТзОВ «Еко опт груп», ТзОВ «Есортмент груп», які відображені в податковій декларації з ПДВ за жовтень 2017 року (а.с.16-17).

На вказаний запит скеровано відповідь № б/н від 17.01.2018р., згідно якої позивачем вказано на загальну неконкретизованість скерованого запиту стосовно можливих порушень законодавства та переліку документів, які необхідно представити відповідачу, чим порушено принцип правової визначеності. Також фактичною підставою для скерування цього запиту є приписи пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України, а не пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України. Виходячи з цих міркувань, запит залишений без розгляду (а.с.18).

10.01.2018р. відповідачем ГУ ДФС у Львівській обл. скеровано на адресу позивача ТзОВ «Лембуд» запит № 784/10/13-01-14-14, в якому просив у 15-денний строк надати належно засвідчені копії документів, що безпосередньо стосуються господарських відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків з контрагентом - постачальником ТзОВ «ТД «Гал-Кат» за період жовтень 2017 року та подальше використання придбаних товарів (робіт, послуг) у вказаного постачальника (а.с.12-13).

На вказаний запит скеровано відповідь № б/н від 26.01.2018р., згідно якої позивачем підтверджено наявність господарських відносин з контрагентом ТзОВ «ТД «Гал-Кат» згідно договору купівлі-продажу № 8-п від 01.08.2017р., в рамках якого здійснені в жовтні 2017 року операції по реалізації товару (виливки мідні) на загальну суму 51558869 грн. 94 коп. Також платником податків вказано на нечіткість переліку витребовуваних документів, у зв'язку з чим останній просить уточнити цей перелік. До відповіді були долучені копії зазначеного договору та видаткових накладних (а.с.14-15, 37).

На підставі пп.16.1.5, 16.1.7 п.16.1 ст.16, пп.20.1.2 п.20.1 ст.20, п.73.3 ст.73, пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України та враховуючи доповідну записку начальника управління аудиту ГУ ДФС у Львівській обл. Гереги І.О. № 101/13-01-14-14-15 від 21.02.2018р. відповідачем видано наказ № 1249 від 26.02.2018р. «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Лембуд» (а.с.10, 50).

На підставі цього наказу видано направлення № 1809 від 26.02.2018р. на здійснення документальної позапланової виїзної перевірки позивача тривалістю 5 робочих днів (а.с.49).

Посадовою особою відповідача здійснено вихід за адресою підприємства для проведення вказаної перевірки, однак останнє не допустило ревізора до проведення перевірки.

Зазначені фактичні обставини сторонами не заперечуються, а відтак останні колегія суддів не вважає спірними.

Приймаючи рішення по справі та задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що на два запити податкового органу позивачем у встановлений строк надані письмові пояснення та їх документальне підтвердження. Разом з тим, в решта спірних запитах не вказані конкретні факти порушення позивачем вимог податкового законодавства, не конкретизовано суть та розмір допущених порушень; без зазначення вказаних фактів платник податків позбавлений можливості надати необхідні пояснення та їх документальне підтвердження. Отже, із запиту не видається можливим встановити конкретні обставини, з якими податковий орган пов'язує виявлені порушення податкового законодавства зі сторони позивача.

Також у скерованих позивачу запитах не конкретизований перелік документів, які витребовувалися від платника податків, а перераховані відповідачем документи не стосуються порядку обчислення та сплати податків.

Також необґрунтованими є доводи відповідача про те, що запити направлені позивачу у зв'язку з можливим порушенням ним податкового законодавства, оскільки у вказаних запитах позивача не вказано жодних відомостей про виявлені факти під час аналізу податкової звітності, які свідчать про можливі порушення позивачем або його контрагентами вимог податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Звідси, якщо запит податкового органу про надання інформації оформлений з порушенням законодавчо встановленого порядку, платник податків звільняється від обов'язку надання відповіді на такий запит, що, у свою чергу, виключає право контролюючого органу призначати проведення перевірки з підстав ненадання пояснень та їх документальних підтверджень на обов'язковий письмовий запит.

Між тим, наведені висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає такими, що не відповідають нормам чинного законодавства та фактичним обставинам справи, з наступних причин.

В межах справи основним спірним питанням є законність підстав прийнятого оскаржуваного наказу про призначення документальної позапланової виїзної перевірки позивача, та надання належної йому правової оцінки.

При вирішенні наведеного спору колегія суддів враховує наступне.

Розглядувані правовідносини регулюються приписами ПК України (в редакції, діючій на момент виникнення цих відносин).

Згідно з пп.20.1.4 п. 20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

За змістом п.73.3 ст.73 ПК України письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин, зокрема, коли: за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених ст.39 цього Кодексу; виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків відповідних документів; у разі проведення зустрічної звірки; в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до абз.11 п.73.3 ст.73 ПК України платники податків та інші суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).

У разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п'ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Порядок складання та оформлення запитів контролюючими органами врегульовано Порядком періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затв. постановою КМ України № 1245 від 27.12.2010р. (в редакції, діючій на момент виникнення цих відносин).

Відповідно до п.п.9, 10, 12 вказаного Порядку органи державної податкової служби мають право звернутися до суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та документального підтвердження такої інформації. В окремих випадках зазначений запит може надсилатися з використанням засобів телекомунікаційного зв'язку з накладенням електронного цифрового підпису органу державної податкової служби.

Запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу.

У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

Письмовий запит про подання інформації надсилається суб'єкту інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

виявлення за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, фактів, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері протидії легалізації (відмиванню) доходів, отриманих злочинним шляхом, та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби;

виникнення потреби у визначенні рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок;

виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

подання щодо платника податків скарги про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної;

проведення зустрічної звірки;

в інших випадках, визначених Податковим кодексом України.

З наведеного слідує, що вимоги, які висуваються до змісту запиту є нормативно визначеними і поширювальному тлумаченню не підлягають.

Як вбачається із змісту запитів № 23100/10/13-01-14-08-13 від 04.12.2017р., № 23733/10/13-01-14-08-13 від 08.12.2017р., № 24686/10/13-01-14-14 від 18.12.2017р. та № 784/10/13-01-14-14 від 10.01.2018р. відповідач на підставі пп.16.1.5, 16.1.7 п.16.1 ст.16. пп.20.1.2 п.20.1 ст.20 п.73.3 ст.73. пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України та п.14 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затв. постановою КМ України № 1245 від 27.12.2010р., просив позивача надати пояснення та документальне підтвердження господарських відносин з його контрагентами.

У наведених запитах зазначені відомості про виявлені факти, що свідчать про порушення ТзОВ «Лембуд» податкового законодавства по взаємовідносинах з визначеними контрагентами, при цьому наявне покликання на опрацьовану податковим органом податкову інформацію, а саме даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних показників, поданих до податкового органу декларацій та звітів.

Окрім цього, відповідачем наголошено на недотриманні ТзОВ «Лембуд» вимог п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, пп. «а» п.198.1, п.п.198.3, 198.5 ст.198, п.201.10 ст.201 ПК України, Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затв. наказом Міністерства фінансів України № 966 від 23.09.2014р., ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.п.2.1, 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затв. наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995р.

В силу приписів закону вимога про надання відповідної інформації повинна визначати у запиті конкретні підстави, тобто, наявність чітко окреслених обставин. У разі наявності обставин для подання інформаційного запиту, що передбачені пп.1, 3 абз.3 п.73.3 ст.73 ПК України, податковий орган повинен вказати у запиті, які саме факти свідчать про порушення платником податків законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що скеровані позивачу запити містили вказівку на фактичну і правову підстави направлення запиту - п.73.3 ст.73, пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України, а також обставини, встановлені за наслідком діяльності інформаційних систем автоматизованого моніторингу. Запити містили опис інформації, що запитується, та орієнтовний перелік документів, що її підтверджують.

З огляду на наявні в матеріалах справи письмові запити, колегія суддів не встановила їх невідповідність вищенаведеним вимогам законодавства, що надавало б позивачу можливість не надавати відповідь на такі обов'язкові запити та відмовити у цьому.

Разом з тим, суд першої інстанції не звернув уваги та не врахував ту обставину, що позивачем не у повній мірі та однобічно надано письмові пояснення та їх документальне підтвердження на запити № 23100/10/13-01-14-08-13 від 04.12.2017р. та № 784/10/13-01-14-14 від 10.01.2018р.

Зокрема, із змісту цих запитів слідує, що витребовувана інформація стосується як придбання товарів (робіт, послуг) у контрагентів ТзОВ «Евертон Прайм» і ТзОВ «Гал-Кат», так й їх подальшого використання. Разом з тим, позивачем у своїх поясненнях вказав лише щодо придбання товарів у вказаних контрагентів в рамках договорів поставки № 08-09/2017 від 08.09.2017р. та купівлі-продажу № 8-п від 01.08.2017р., представив копії договорів та видаткових накладних; інших пояснень та первинних документів платником податків не надано.

За таких обставин на позивача покладався обов'язок щодо надання інформації, про надання якої і складені запити податкового органу, а у податкового органу виникло право на проведення позапланової документальної перевірки внаслідок безпідставної відмови у цьому.

Також отримання податковим органом відповіді платника податків на запит не виключає можливості призначення позапланової перевірки у випадку недостатності наданих відомостей або у випадку, якщо надана інформація не спростовує виявлені факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового законодавства, та потребує подальшої перевірки.

Таким чином, запити податкового органу містять обґрунтовані підстави для їх надіслання, в них зазначені порушення, які були допущені позивачем, із зазначенням інформації, яка це підтверджує, що відповідає приписам п.73.3 ст.73 ПК України та п.12 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затв. постановою КМ України № 1245 від 27.12.2010р.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов до невірного висновку про те, що вищезазначені запити відповідача про надання інформації оформлені з порушенням законодавчо встановленого порядку, а тому позивач звільнений від обов'язку надавати відповідь на ці запити відповідно до абз.14 п.73.3 ст.73 ПК України.

Окрім цього, правовою підставою для проведення позапланової перевірки відповідачем визначено приписи пп.16.1.5, 16.1.7 п.16.1 ст.16, пп.20.1.2 п.20.1 ст.20, п.п.1 і 3 абз.3 п.73.3 ст.73, пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України.

За змістом пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України, який був правовою підставою для прийняття спірного наказу, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Таким чином, вказана норма надає можливість проведення позапланової перевірки у разі отримання податкової інформації, яка свідчить про порушення вимог податкового законодавства, при цьому змістова конструкція цієї норми обумовлює наявність інформації, як така, що допускає порушення, але не обов'язково.

Внаслідок отримання такої інформації, виникає обґрунтована та законодавчо встановлена необхідність для контролюючого органу із здійснення належного податкового контролю.

Належною формою реалізації такого обов'язку, є спрямування письмового запиту до платника податків із зазначенням у запиті про існуючі порушення з боку такого платника та необхідність надання ним пояснень та документів. Метою запиту є підтвердження або спростування тієї інформації, яка є у податкового органу, при чому достовірність такої інформації про порушення може бути як категорична, так і умовна. Встановлення порушення та формування висновків про це можливе лише після отримання запитуваної контролюючим органом інформації. Тому наведення у запиті з посиланням на інформацію, як можливого порушення, а не категоричного висновку про порушення з боку платника податків, передбачає наявність інформації, яка потребує додаткової перевірки, яку можливо реалізувати шляхом здійснення запиту та проведеного аналізу після її отримання.

У випадку, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту, в податкового органу існують підстави для її призначення.

Окрім цього, із наведеної норми убачається, що виявлені факти, які свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями у визначений законом строк. За таких обставин у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень.

Однак, у випадку, якщо ці пояснення необґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена. Встановлення законодавцем вказаного правила спрямоване на гарантування дотримання прав платників податків, звуження підстав для проведення перевірки, усунення можливості зловживання правом на перевірку.

В той же час, суб'єкт господарювання має право не погодитись з рішенням про призначення перевірки і оспорити його у суді. При цьому, право платника оскаржувати рішення контролюючого органу про проведення перевірки стосовно нього не залежить від виду такої. У такому спорі суб'єкт владних повноважень зобов'язаний довести обґрунтованість свого рішення з посиланням на недоліки пояснень суб'єкта господарювання та їх документальне обґрунтування.

Із змісту спірного наказу слідує, що останній винесений після скерування неодноразових запитів на адресу позивача і неотримання у визначений законом строк в повному обсязі обґрунтованих пояснень (із документальними підтвердженнями) про відсутність порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого ПК України законодавства.

Тобто, фактичною підставою для проведення позапланової виїзної перевірки позивача стало ненадання ним пояснень та їх документального підтвердження на обов'язкові письмові запити. Письмові запити щодо необхідності подання пояснень сформовані податковим органом на підставі інформації з інформаційних систем автоматизованого моніторингу.

Відповідно до змісту п.74.3 ст.74 ПК України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Вказівка позивача на окремі дефекти запиту про надання інформації і наказу про призначення податкової перевірки для вирішення оспорюваного питання значення немає, оскільки відповідно до усталеної судової практики, зокрема, відсутність або неповнота посилань на конкретні пункти ПК України не повинні розглядатися як підстава для визнання наказу протиправним, якщо зі змісту такого наказу видається за можливе ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу для призначення відповідної перевірки.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що податковий орган при направленні запиту про надання інформації діяв на підставі, в порядку і у спосіб, передбачений законодавством.

Судом першої інстанції за наслідками судового розгляду не надано належної оцінки вказаним обставинам. Відповідно до положень п.25 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18.07.2006р., суд зобов'язаний оцінити кожен специфічний, доречний та важливий аргумент, а інакше вони не виконують свої зобов'язання щодо п.1 ст.6 Конвенції.

Отже, під час судового розгляду встановлено дотримання відповідачем обов'язкових умов для проведення позапланової виїзної документальної перевірки, що дає підстави для висновку про обґрунтованість та підставність прийнятого наказу № 1249 від 26.02.2018р. «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Лембуд» та відсутність підстав для його скасування.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені Верховним Судом по аналогічній категорії справ, зокрема, в постанові Касаційного адміністративного суду від 22.05.2018р. у справі № 820/4605/17, які в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов'язковими під час вирішення наведеного спору.

Оцінюючи в сукупності вищевикладене, приймаючи до уваги наявність правових підстав для проведення відповідачем позапланової перевірки позивача, передбачених пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність заявленого позову.

Наведені обставини мають вирішальне значення під час розгляду наведеного спору, відтак решта доводів сторін не носить принципового характеру.

Враховуючи підтвердження в судовому засіданні обставин, якими контролюючий орган обґрунтував свої доводи та заперечення, заявлений позивачем позов не підлягає до задоволення.

Також в порядку ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви належить покласти на позивача ТзОВ «Лембуд»; сума сплаченого ГУ ДФС у Львівській обл. судового збору за подання апеляційної скарги відшкодуванню не підлягає.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права (незастосування закону, який підлягав застосуванню), що призвело до невірного вирішення спору, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.310, п.2 ч.1 ст.315, п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.317, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській обл. задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.09.2018р. скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Лембуд» до Головного управління ДФС у Львівській обл. про визнання протиправним та скасування наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки, - відмовити.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покласти на позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Лембуд»; сума сплаченого Головним управлінням ДФС у Львівській обл. судового збору за подання апеляційної скарги відшкодуванню не підлягає.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді В. З. Улицький
С. М. Кузьмич
Дата складення повного судового рішення: 16.01.2019р.