Справа № 603/25/19
Суддя: Галіян І. М.
Дата ухвалення: 2019-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 603/25/19
Провадження №2-а/603/1/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2019 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Галіяна І. М.

секретаря судового засідання Бішко І.М.

розглянувши в судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

позивач: ОСОБА_1

відповідач: інспектор СРПП №2 ПП Монастириського ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області

предмет позову: скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в Монастириський районний суд Тернопільської області з позовом про скасування постанови про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі від 06.01.2019 року серії ДПО18 №231911 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач посилається на те, що 06.01.2019 року інспектором СРПП №2 ПП Монастириського ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_2, було винесено постанову по справі про скоєння ним адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №231911 згідно якої на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення вимог п. 9.8 ПДР України, а саме за те, що він поза межами населеного пункту керував транспортним засобом без увімкненого ближнього світла фар або без увімкнених денних ходових вогнів, з чим він не погоджується, вважає дану постанову незаконною та необґрунтованою з підстав зазначених в адміністративному позові так як жодних правил дорожнього руху не порушував, оскільки ближнє світло фар у період з 01 жовтня по 01 травня він ніколи не вимикає та відповідачем невірно кваліфіковано його дії.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, суду подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день час та місце розгляду справи про що свідчить повідомлення про виклик на судове засідання отриманий уповноваженою особою Монастириського ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 268 КАС України, учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а тому суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе розгляд справи провести за наявними в справі матеріалами.

Частиною 9 ст. 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглядаючи зазначений спір, суд керується наступним.

Реалізуючи свої повноваження у сфері безпеки дорожнього руху, суб'єкти владних повноважень повинні діяти добросовісно та на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Суд при вирішенні справи відповідно до ст. 6 КАС України, керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частинами 1, 2 ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Виходячи зі змісту наведеної норми, саме на субєкта владних повноважень покладається обов'язок довести правомірність свого рішення з використанням доказів які були покладені в основу оскаржуваного рішення з обґрунтуванням висновків про правомірність своїх дій та порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху.

Між тим, будь-які докази в обґрунтування правомірності своїх дій відповідачем не були надані, у зв'язку з чим суд розглядає справу на підставі наявних доказів.

Так, згідно постанови від 06.01.2019 року серії ДПО18 №231911 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, винесеної інспектором СРПП №2 ПП Монастириського ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_2 вбачається, що на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що він керував транспортним засобом поза межами населеного пункту без увімкненого ближнього світла фар або увімкнених денних ходових вогнів, чим порушив вимоги п. 9.8 ПДР України.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку порушення користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів.

Згідно п. 9.8 ПДР України, з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

При цьому відповідно до п. 1.10 ПДР денні ходові вогні - зовнішні світлові прилади білого кольору, передбачені конструкцією транспортного засобу, установлені спереду транспортного засобу і призначені для покращення видимості транспортного засобу під час його руху у світлий час доби.

Всупереч вказаним вимогам закону під час притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 поза увагою відповідача залишились обставини, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи по суті.

Згідно із ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

В позовній заяві позивач заперечував факт порушення ним ПДР України. В той же час відповідач суду не надав доказів на підтвердження порушень позивачем ПДР України.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Виходячи з вищевикладеного, суд, дійшов висновку, що вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не підтверджується жодним допустимим доказом, окрім постанови про адміністративне правопорушення, складеної відповідачем без зазначення доказів правомірності винесення даної постанови.

Відповідачем, в порядку визначеному ч. 1 ст. 261 КАС України не представлено суду достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, не надано жодних документів (матеріалів), які стали підставою для прийняття рішення про притягнення позивача до відповідальності. В матеріалах справи взагалі відсутні будь-які показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, та які, в свою чергу, стверджували про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Окрім зазначеного, аналіз положень ПДР свідчить про те, що денні ходові вогні це зовнішні світлові прилади. Вони є попереджувальним сигналом. Правила користування зовнішніми світловими приладами передбачено розділом 19 ПДР. Правила користування попереджувальними сигналами містяться у розділі 9 ПДР. Згідно з п. 9.1 (г) ПДР, попереджувальними сигналами є також увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби.

Відповідно до п. 9.8 ПДР, під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, з 01 жовтня по 01 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами, повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар.

Таким чином п.9.8 ПДР врегульовано порядок користування попереджувальними сигналами у визначений період, у світлу пору доби, під час руху транспортних засобів за межами населених пунктів.

Отже, користування зовнішніми освітлювальними приладами регулюється розділом 19 ПДР, а користування попереджувальними сигналами розділом 9 ПДР.

Частина 2 ст. 122 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбачає відповідальність, зокрема, за порушення водіями правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, що врегульовано відповідними правилами дорожнього руху, однак як зазначено в оскаржуваній постанові, позивач здійснив порушення під час керування транспортним засобом.

Таким чином, за не ввімкнені за межами населеного пункту в період часу з 01 жовтня до 01 травня денних ходових вогнів чи ближнього світла фар настає відповідальність за ст. 125 КУпАП, а тому в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КАС України.

Окремо суд звертає увагу на те, що оскаржувана постанова серії ДПО18 №231911 від 06.01.2019 року, всупереч вимогам ст. 283 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів не містить відомостей про порядок її оскарження.

Суд погоджується з твердженням позивача, що постанова серії ДПО18 №231911 від 06.01.2019 року прийнята без повного та всебічного зясування обставин справи.

Також суд враховує відсутність достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності винесеної оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

З огляду на встановлені судом обставини суд дійшов висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а прийняте посадовою особою оскаржуване рішення (постанова) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є необґрунтованою, прийнятою без повного та обєктивного зясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 7, 245, 289, п. 2 ч. 1 ст. 293 КУпАП, ст.ст. 77, 243-246, 255, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (паспорт серії НЮ №155832, ІПН НОМЕР_1), проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 до інспектор СРПП №2 ПП Монастириського ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області, юридична адреса місцезнаходження: вул.Гетьмана Сагайдачного 2 м.Монастириська Тернопільської області, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

2.Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 06.01.2019 року серії ДПО18 №231911 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до восьмого апеляційного адміністративного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 17.01.2019 року.

Суддя ОСОБА_3