Справа № 638/13339/18
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 р.Справа № 638/13339/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання Патової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Громадянки Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.09.2018 року, головуючий суддя І інстанції: Омельченко К.О., по справі № 638/13339/18

за позовом Головного Управління Державної міграційної служби в Харківській області

до Громадянки Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1

про затримання та примусове видворення іноземця за межі України,

ВСТАНОВИВ:

Головне Управління Державної міграційної служби в Харківській області звернулось до суду із позовом, в якому просило примусово видворити за межі України громадянку Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1, затримати відповідача на строк шість місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою ідентифікації та забезпечення його видворення.

Рішенням Дзержинського районного суду від 17.09.2018 адміністративний позов задоволено.

Затримано з метою забезпечення видворення за межі території України громадянина Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, терміном до шести місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Примусово видворено за межі України громадянина Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На зазначене рішення представником позивача подано апеляційну скаргу, в якій останній просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник зазначає, що суд першої інстанції неповністю з'ясував обставини, які мають значення для справи, у зв'язку з чим дійшов помилкових висновків, зокрема не було враховано Закон України "Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки В'єтнам про реадмісію громадян обох держав, підписану 25.09.2007 в м. Нью-Йорку, та оскільки відповідач визначену цією міжнародною угодою процедуру реадмісії не застосував, підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, 08.09.2018 року працівниками Слобідського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківський області виявлено громадянку Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1 без документів на право проживання на території України.

Постановою заступника начальника Слобідського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківський області від 08.09.2018 року ПР МХК 123221 громадянку Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

В ході проведення перевірки встановлено, що відповідач прибула на територію України поза пунктом пропуску Державного кордону з метою транзитного проїзду до країн Європейського союзу, паспортні документи відсутні, близьких родичів серед громадян України не має, постійного джерела доходів, гарантій приймаючої сторони України не має, підстави для подальшого перебування на території України відсутні.

Згідно з письмовими поясненнями, наданими відповідачем Головному Управлінню Державної міграційної служби в Харківській області, остання залишити територію України не має можливості з огляду на відсутність коштів та документів.

Відповідно до рішення Індустріального РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області від 10.09.2018 року відповідач підлягала примусовому поверненню до країни походження та була зобов'язана покинути територію України у термін до 11.09.2018 року.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з наявності законодавчих підстав для примусового видворення відповідача з території України.

Колегія суддів погоджується із такими висновками з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Положеннями ч. 2 ст. 25 цього Закону визначено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов'язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв'язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, може лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Отже, вказаною нормою встановлено, що примусове видворення з України іноземця на підставі винесеної постанови адміністративного суду застосовується, якщо рішення про примусове повернення не виконано іноземцем в установлений строк без поважних причин.

Також із наведених норм слідує, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення. Тобто обов'язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове повернення.

Так, згідно з рішенням Індустріального РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області про примусове повернення з України громадянку Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1 зобов'язано покинути територію України до 11.09.2018 року, про що вона була повідомлена 10.09.2017 року, що підтверджується її розпискою на вказаному рішенні.

Підставою для прийняття такого рішення слугувала та обставина, що відповідач прибула на територію України поза пунктом пропуску Державного кордону з метою транзитного проїзду до країн Європейського союзу. Зазначена обставина додатково підтверджується фактом притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що не оскаржувалось відповідачем.

Отже, на час розгляду справи судом першої інстанції вказане рішення відповідачем не виконане без поважних причин. Обґрунтованих підстав вважати, що громадянка Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1 буде вживати заходів для добровільного виконання рішення про повернення з України матеріалами справи не підтверджено.

За таких обставин колегія суддів підтримує висновки суду першої інстанції щодо знаходження відповідача на території України із порушенням положень Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та наявності підстав для примусового видворення особи за межі території України.

Одночасно слід вказати, що ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено вичерпний перелік обставин, за яких іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн, зокрема: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки. Також забороняється колективне примусове видворення іноземців та осіб без громадянства.

Наведений перелік підстав є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Серед обставин, встановлених в ході судового розгляду та визнаних відповідачем, не вбачається підстав, які б зумовлювали заборону застосування до відповідача процедури примусового повернення до країни походження.

Отже, з огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо необхідності застосування у даному випадку процедури реадмісії відповідно до Закону України "Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки Вєтнам про реадмісію громадян обох держав, підписану 25.09.2007 в м. Нью-Йорку", з огляду на передбачені ч. 1 ст. 30 Закону України Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» повноваження відповідача на примусове видворення особи за наявності обставин, що встановлені судовим розглядом.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у справі № 752/16392/17 у постанові від 28.11.2018.

Таким чином, оскільки відповідачем не виконано рішення про примусове повернення, враховуючи відсутність у громадянки Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1 документів на право перебування на території України, та на відсутність встановлених Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» заборон на примусове видворення відповідача, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог та необхідності примусового видворення за межі території України громадянки Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1.

Такі висновки суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 21.11.2018 у справі №491/807/17.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 288, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Громадянки Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.09.2018 року по справі № 638/13339/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов Н.С. Бартош