Справа № 826/14521/16
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2019-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

18 січня 2019 року

м. Київ

справа №826/14521/16

адміністративне провадження №К/9901/32396/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М.,

суддів Анцупової Т.О., Стародуба О.П.,

розглянув у письмовому провадженні

касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" Смолія Б.В.

на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.10.2017 (головуючий суддя Мазур А.С.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 30.01.2018 (колегія суддів у складі: головуючого судді Василенка Я.М., суддів Кузьменка В.В. і Шурка О.І.) у справі № 826/14521/16

за позовом ОСОБА_4

до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» Волкова Олександра Юрійовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

І. ПРОЦЕДУРА

1. ОСОБА_4.(далі - позивач) звернувся в суд з позовною заявою до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича (далі - відповідач-1), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач-2 або Фонд), в якій просив:

- визнати бездіяльність відповідача-1 щодо не включення його до списку (переліку) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, протиправною;

- зобов'язати уповноважену особу Фонду у публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» внести зміни до списку (переліку) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, щодо позивача із зазначенням сум до виплати у розмірі 170 000,00 грн.;

- зобов'язати відповідача-2 внести зміни до загального реєстру вкладників банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, щодо позивача із зазначенням суми до виплати у розмірі 170 000,00 грн.

2. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.10.2017, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.01.2018, позов задоволений частково.

Визнано протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку щодо не включення позивача до списку (переліку) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Зобов'язано відповідача-1 подати відповідачу-2 зміни та доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, стосовно рахунків позивача, відкритих у банку, у межах гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами.

В іншій частині позову відмовлено.

Присуджено здійснені позивачем (ІНН НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) документально підтверджені судові витрати у розмірі 551,21 (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 21 копійка) за рахунок бюджетних асигнувань уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку через Фонд.

3. Уповноважена особа Фонду на здійснення ліквідації вказаного банку Смолій Б.В. звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати вказані судові рішення в частині задоволених позовних вимог, відмовити у цій частині позову та надати можливість взяти участь у судовому розгляді його скарги.

4. Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду (далі - Суд) ухвалою від 12.03.2018 відкрив касаційне провадження.

5. В судовому засіданні, що відбулося 19.12.2018, Суд за згодою сторін продовжив розгляд справи в письмовому провадженні.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

6. 04.11.2015 позивач уклав з ПАТ "Банк Михайлівський" (далі - банк) договір №980-025-000001766 банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)», відповідно до якого банк з ініціативи клієнта відкриває на його ім'я поточний рахунок НОМЕР_2 в гривні для зберігання грошей клієнта та здійснює його розрахунково-касове обслуговування за допомогою платіжних інструментів, а клієнт зобов'язується оплачувати послуги банку.

7. 06.05.2016 позивач уклав з ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (далі - товариство) договір №980-025-000234688, згідно з яким позивач передає йому у власність грошові кошти у розмірі 170000,00 грн. на строк 181 день, які товариство повертає позивачу на рахунок НОМЕР_2, відкритий у банку, а проценти - на рахунок НОМЕР_3, відкритий у тому ж банку.

8. 19.05.2016 товариство перерахувало на рахунок НОМЕР_2 грошові кошти у розмірі 170 000,00 грн.

9. 23.05.2016 на підставі рішення НБУ №14/БТ вказаний банк віднесено до категорії неплатоспроможних та запроваджено тимчасову адміністрацію до 22.07.2016 включно. Виконавча дирекцією Фонду прийняла рішення №812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» та від 13 червня 2016 року №991 «Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський».

10. Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 12 липня 2016 №124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» виконавча дирекція Фонду прийняла рішення №1213 «Про початок процедури ліквідації публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» та призначила уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банка ОСОБА_5 строком на 2 роки з 13 липня 2016 року до 12 липня 2018 року.

11. Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 01 вересня 2016 року №1702 вказану особу змінено на Волкова Олександра Юрійовича з 05 вересня 2016 року.

12. Оскільки інформацію щодо позивача не включено до відповідного переліку для відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, позивач звернувся до суду з позовом.

ІІІ. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ

13. Позивач обґрунтовував позовні вимоги тим, що отримані кошти банком на його рахунках вважаються вкладом і за відсутності доказів нікчемності правочину відповідач всупереч вимог закону допустив протиправну бездіяльність щодо не включення його до списку вкладників, які мають право на відшкодування коштів.

14. Відповідачі проти задоволення позову заперечували, обґрунтовуючи відсутністю порушень вимог законодавства.

15. Зокрема, зазначили, що договір позивача з товариством є двостороннім і за правовою природою є позикою. 19.05.2016 на рахунок позивача зараховані грошові кошти на підставі нікчемного правочину - договору про відступлення прав вимоги від 18.05.2016 №1805, укладеного банком із товариством. Тому вони не вважаються вкладом і не підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

16. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, врахували таке.

17. Проаналізувавши ст.228 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст.75 Закону України «Про банки і банківську діяльність», п.4 ч.1 ст.1, ч.3 ст.2, ч.ч.1-2 ст.3, ст.7, ч.ч.1-2 ст.26, ст.27, ч.1 ст.34, ч.ч.1, 8 ст.36, ч.2 ст.38, ч.1 ст.54 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон №4452-VI), норми розділів ІІ і ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 року за №1548/21860 (далі - Порядок №14), суди дійшли висновку, що отримані на рахунок позивача від товариства кошти є вкладом, що підлягає відшкодуванню за рахунок Фонду. Оскільки відповідач-1 не вчинив передбачених законодавством дій на включення до відповідного переліку вкладників банку і не довів наявності законних правових підстав для цього, така його бездіяльність є протиправною, а позов у цій частині підлягає задоволенню.

18. Доводи про нікчемність відповідних правочинів суди не врахували, мотивуючи, що договір від 18.05.2016 №1805 відступлення права вимоги стосується відступлення права вимоги за кредитними договорами, у той час коли у межах спірних правовідносин між позивачем та товариством укладено договір, який предметно відноситься до договору позики, де кредитором виступає позивач. Відтак факт укладення банком з товариством договору №1805 не міг жодним чином вплинути на нікчемність оскаржуваних операцій.

19. Суди зауважили, що Перелік, який складається уповноваженою особою, та Загальний реєстр, який затверджується Фондом, є різними за суттю, змістом та призначенням документами. Перелік складається уповноваженою особою Фонду, а Загальний реєстр вкладників формується та затверджується Фондом на підставі Переліку. Перелік, який складається уповноваженою особою, за змістом має характер попереднього документу, який надалі у формі Загального реєстру затверджується Фондом.

20. Позовні вимоги, заявлені до відповідача-2, суди визнали передчасними, у зв'язку з чим відмовили у їх задоволенні.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

21. Відповідач-1 у касаційній скарзі посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення в частині задоволених позовних вимог і в цій частині позову відмовити.

22. Стверджує, що суди не врахували, що договір позики є двостороннім і без участі банку, не встановили правову природу походження відповідних коштів. На його переконання, ці кошти не є вкладом.

23. Наголошує, що дії щодо виявлення укладених банком правочинів, які мають ознаки нікчемності, вчинялись на виконання покладених законом обов'язків, а гарантії Закону №4452-VI не поширюють дію на спірні правовідносини.

24. Стверджує, що суди безпідставно не врахували, що вчинені банком операції здійснені всупереч покладених на нього обмежень згідно з постановою правління НБУ від 22.12.2015 №917/БТ. Не звернули увагу на преюдиційність встановлених постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.08.2017 у справі №826/15961/16 фактів, а стягуючи судовий збір з відповідача-2, не врахували, що він не є отримувачем бюджетних асигнувань.

25. В судовому засіданні представник позивача повідомив, що оскаржувані судові рішення виконані і позивач отримав відшкодування.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

26. Верховний Суд, перевіривши та оцінивши доводи касаційної скарги, дотримуючись меж касаційного перегляду, визначених ст.341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), врахував наступне.

27. Відповідно до ч.1 ст.351 КАС України (у редакції з 15.12.217) підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

28. Основні доводи касаційної скарги відповідають заявленим і оціненим судами в оскаржуваних рішеннях запереченням на позов.

29. Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень.

30. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 2 цього Закону вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

31. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 2 цього Закону вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

32. Суди встановили, що на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку між Банком і позивачем діяв договір банківського рахунку, на який надійшли кошти для позивача в сумі 170.000 гривень. Відтак, позивач належить до числа осіб, на яких поширюються гарантій відшкодування вкладів.

33. Згідно з ч.1 ст.27 Закону №4452-VI (у редакції на час виникнення спірних відносин) уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

34. Відповідно до п.5 розділу ІІ Порядку №14 (у редакції на час спірних правовідносин) Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку такі переліки:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення;

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, згідно з додатком 3 до цього Положення;

3) переліки:

рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку;

осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане;

рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду;

рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 Закону.

ГСР визначаються за кожним рахунком окремо.

35. Перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, формується на підставі файла "N" та включає інформацію тільки про осіб, які були вкладниками (мали вклади у банку) та поіменовані у файлі "N".

36. Перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду (далі - Перелік), формується за структурою, визначеною додатком 4 до цього Положення, та не включає інформацію про вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 Закону.

37. Протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків.

38. Відповідно до п.2 розділу ІІІ Порядку №14 Фонд складає на підставі Переліку реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат за формою, наведеною у додатку 5 до цього Положення, що затверджується виконавчою дирекцією Фонду.

39. Рахунок позивача не було внесено до Переліку рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом, оскільки Відповідач-1 вважав нікчемними договору про відступлення прав вимоги від 18.05.2016 №1805, укладеного банком із товариством.

40. Застосувавши положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Суди дійшли правильних висновків про протиправність дій Відповідача-1. Ці висновки узгоджуються з практикою Верховного Суду у подібній категорії справ.

41. Частина 3 ст. 38 Закону № 4452-VI містить перелік умов, за наявності яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними.

42. Зважаючи, що кошти надійшли позивачу на його рахунки до часу введення тимчасової адміністрації банку, з огляду на встановлені судами в цій справі обставини та досліджені докази, правильним є висновок судів попередніх інстанцій про те, що посилання на положення п.п.7-9 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI, як на правову підставу визнання правочинів (транзакцій) нікчемними та не включення рахунків позивача до відповідного переліку, є необґрунтованими, належними доказами не підтверджені.

43. Твердження відповідача-1 про наявність преюдиційних фактів згідно з зазначеною ним постановою Київського апеляційного адміністративного суду є необґрунтованими, оскільки вона не стосувалася безпосередньо сторін і обставин спору у цій справі. Натомість зазначена постанова вирішувала спір за позовом ТОВ «Екосіпан» до Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Банк Михайлівський», Громадська організація «Спілка вкладників Михайлівського» про визнання протиправними та скасування рішень щодо запровадження тимчасової адміністрації в банку, відкликання банківської ліцензії, запровадження процедури ліквідації, зобов'язання вчинити певні дії.

44. Отже суди попередніх інстанцій повно врахували для оцінки доводів та аргументів сторін спору обставини, які мають значення для правильного вирішення спору, а посилання в касаційній скарзі зводяться до їх переоцінки, що не допускається згідно зі ст.341 КАС України.

45. Тому Суд дійшов висновку, що суди ухвалили оскаржувані рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права та правильно вирішили спір. Водночас касаційна скарга не є обґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 341, 343, 356 КАС України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" Смолія Б.В. залишити без задоволення.

2. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.10.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 30.01.2018 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя О.П.Стародуб

Суддя Т.О. Анцупова