Справа № 470/687/18
Суддя: Луста С. А.
Дата ухвалення: 2019-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/470/1/19
Справа № 470/687/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Лусти С.А.,

за участю секретаря судового засідання Михалюк С.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника Управління патрульної поліції в Миколаївській області, старшого лейтенанта поліції Даніли В.М. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

21 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Березнегуватського районного суду з відповідним позовом до відповідача у якому зазначив, що постановою інспектора 1 роти 4 батальйону УПП в Миколаївській області Агаркова І.О. від 03 вересня 2018 року серія НК №601004 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП. Однак 11 вересня 2018 року начальником УПП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції Данілою В.М. було прийнято рішення про скасування зазначеної постанови та направлення справи на новий розгляд, через невірну кваліфікацію дій правопорушника за ч.1 ст.121 КУпАП, оскільки останній протягом року притягався до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП, а тому його дії повинні були кваліфіковані за ч.4 ст.121 КУпАП та розглянуті судом. Не погоджуючись з вказаним рішенням, як таким, що підписане не уповноваженою на те особою, та посилаючись на відсутність підстав для перегляду постанови від 03 вересня 2018 року за № НК № 601004, ОСОБА_1 просив суд скасувати постанову начальника Управління патрульної поліції в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції Даніли В.М.

Ухвалою судді Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 24 вересня 2018 року позивачу було відмовлено у відкритті провадження, оскільки позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, однак ухвалою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2018 року зазначену ухвалу було скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

21 грудня 2018 року ухвалою судді Березнегуватського районного суду Миколаївської області було відкрито провадження у вказаній справі та призначено судове засідання.

Позивач в судове засідання не з'явився, до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, на їх задоволенні наполягав.

Представник відповідача Ковальський Є.В. (за довіреністю № 174/41/3/01-2019 від 04.01.2019 року) в судове засідання не з'явився, до суду направив відзив на позовну заяву, у якому посилаючись на безпідставність вимог позивача, просив відмовити у їх задоволенні (а.с.39-42).

За частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У пункті 8 частини першої статті 4 КАС України встановлено, що позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, у яких відповідач реалізує владні управлінські функції стосовно заявника.

Згідно частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушенні її права, свободи або законні інтереси.

Тобто обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

За роз'ясненнями Верховного суд право на судовий захист не є абсолютним. Звертаючись до суду з позовом щодо законності правового акта суб'єкта владних повноважень індивідуального характеру та дій, спрямованих на прийняття такого акта, позивач також повинен пояснити, які правові наслідки безпосередньо для нього породжує оскаржене рішення суб'єкта владних повноважень та дії/бездіяльність, які передують його прийняттю. Захисту у порядку адміністративного судочинства підлягають порушені права особи у публічно-правових відносинах, у яких відповідач реалізовує владні управлінські функції стосовно заявника.

Натомість з матеріалів справи слідує, що постановою інспектора 1 роти 4 батальйону УПП в Миколаївській області Агаркова І.О. від 03 вересня 2018 року серія НК №601004, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП. Однак 11 вересня 2018 року начальником УПП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції Данілою В.М. було прийнято рішення про скасування зазначеної постанови та направлення справи на новий розгляд, через невірну кваліфікацію дій правопорушника за ч.1 ст.121 КУпАП, оскільки останній протягом року притягався до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП, а тому його дії повинні були кваліфіковані за ч.4 ст.121 КУпАП та розглянуті судом. При цьому, при скасуванні постанови відповідач діяв у межах повноважень наданих йому статтею 288 КУпАП. Відповідно оскаржувана постанова, яка за своєю суттю є актом індивідуальної дії, породжує права та обов'язки виключно для відповідача, оскільки у зв'язку з її постановленням позивач вважається таким, що не притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, відповідно його права, свободи та законні інтереси не потребують судового захисту. Про зазначене свідчить зокрема і те, що позивач у позові не зазначає які негативні наслідки виникли безпосередньо для нього у зв'язку з прийняттям відповідачем оскаржуваної постанови. При цьому його посилання на підписання постанови не уповноваженою на те особою, також не свідчать про порушення його прав.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити.

З огляду на викладене вище, керуючись ст.ст.241-246, 255, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до начальника Управління патрульної поліції в Миколаївській області, старшого лейтенанта поліції Даніли В.М. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1, паспорт серія НОМЕР_1.

Відповідач: начальник Управління патрульної поліції в Миколаївській області старший лейтенант поліції Даніла В.М., місцезнаходження юридичної особи: 54056, м. Миколаїв, вул. Новозаводська,1-Б/1.

Суддя С. А. Луста