Справа № 320/6066/16-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2019-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

17 січня 2019 року

Київ

справа №320/6066/16-а

адміністративне провадження №К/9901/21122/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стрелець Т. Г.,

суддів - Білоуса О.В., Желтобрюх І.Л.

розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу №320/6066/16-а

за позовом депутата Мелітопольської міської ради Запорізької області ОСОБА_1 до Мелітопольського міського голови ОСОБА_2, третя особа - Мелітопольська міська рада Запорізької області, про визнання відсутності повноважень та скасування розпорядження, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою депутата Мелітопольської міської ради Запорізької області ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2017 року (постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді - Чередниченка В.Є., суддів: Іванова С.М., Панченко О.М.)

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У вересні 2016 року депутат Мелітопольської міської ради Запорізької області ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у подальшому уточненим, в якому просив

- визнати ОСОБА_2 таким, у якого були відсутні повноваження Мелітопольського міського голови в період часу з 20 листопада 2015 року по 30 вересня 2016 року;

- визнати незаконним та скасувати розпорядження відповідача №13 від 30 травня 2016 року «Про зупинення рішень десятої сесії Мелітопольської міської ради Запорізької області VII скликання від 27 травня 2016 року» в частині зупинення рішень ради №24 «Про створення тимчасової контрольної комісії Мелітопольської міської ради, затвердження її назви та завдання, персонального складу комісії та її голови (ВКБ) та №27 «Про створення тимчасової контрольної комісії Мелітопольської міської ради, затвердження її назви та завдання, персонального складу комісії та її голови (КП «Мелітополькомунтранс).

2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 30 жовтня 2015 року постановою Мелітопольської міської виборчої комісії позивача зареєстровано депутатом Мелітопольської міської ради. 10 листопада 2015 року під час проведення першої сесії Мелітопольської міської ради VІІ скликання були розглянуті та прийняті рішення по питанням, зазначеним у порядку денному, після чого було проголосоване за закриття чергової сесії. Однак, 20 листопада 2015 року з інтернету та ЗМІ йому стало відомо, що 20 листопада 2015 року в приміщенні по вул. К.Маркса, 5 в м. Мелітополі відбулося продовження першої сесії міської ради в присутності 15 депутатів, що унеможливлює проведення сесії через відсутність кворуму, та є грубим порушенням Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Під час цієї сесії членом міської виборчої комісії було здійснено оголошення рішення про обрання ОСОБА_2 міським головою. В судовому порядку дії Мелітопольської міської ради щодо скликання, відкриття, проведення 20 листопада 2015 року о 10-00 год. другого пленарного засідання були визнані протиправними. У зв'язку з цим, позивач вважає, що міський голова, у якого не розпочались повноваження, оскільки проведення пленарного засідання 20 листопада 2015 року визнано судом протиправним, інші оголошення виборчою комісією здійснено не було, прийняття присяги не здійснювалося, незаконно зупинив дію рішень десятої сесії міської ради від 27 травня 2016 року, чим порушив його конституційні права як громадянина і депутата ради, який є представником громади міста.

3. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 жовтня 2016 року поновлено депутату Мелітопольської міської ради Запорізької області ОСОБА_1 строк на звернення до адміністративного суду за його позовом до Мелітопольського міського голови про визнання відсутності повноважень, визнання незаконним та скасування розпорядження.

Короткий зміст рішення суду І інстанції

4. 30 листопада 2016 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області вирішив:

Адміністративний позов депутата Мелітопольської міської ради Запорізької області ОСОБА_1 до Мелітопольського міського голови, третя особа - Мелітопольська міська рада Запорізької області, про визнання відсутності повноважень та скасування розпорядження задовольнити частково.

Визнати, що повноваження ОСОБА_2 як Мелітопольського міського голови розпочалися з 30 вересня 2016 року.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Мелітопольського міського голови №13 від 30 травня 2016 року «Про зупинення рішень десятої сесії Мелітопольської міської ради Запорізької області VII скликання від 27 травня 2016 року» в частині зупинення рішень ради №24 «Про створення тимчасової контрольної комісії Мелітопольської міської ради, затвердження її назви та завдання, персонального складу комісії та її голови (ВКБ) та №27 «Про створення тимчасової контрольної комісії Мелітопольської міської ради, затвердження її назви та завдання, персонального складу комісії та її голови (КП «Мелітополькомунтранс).

В решті позовних вимог відмовити.

5. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що судовими рішеннями у справах №№ 320/9963/15-а, 320/9964/15-а, 320/9669/15-а встановлено, що дії Мелітопольської міської ради щодо скликання, відкриття та проведення 20 листопада 2015 року другого пленарного засідання першої сесії Мелітопольської міської ради Запорізької області VII скликання були незаконні, а збори депутатів Мелітопольської міської ради у цей день не набули повноважень (компетенції) пленарного засідання сесії міської ради.

Повноваження Мелітопольського міського голови ОСОБА_2 у встановленому законом порядку, на пленарному засіданні, були оголошені секретарем Мелітопольської міської виборчої комісії лише 30 вересня 2016 року. Після чого ОСОБА_2 прийняв присягу.

Відповідач, хоча і був обраний на виборчу посаду, без встановлених територіальною виборчою комісією порушень, однак його повноваження розпочалися лише 30 вересня 2016 року, а не 20 листопада 2015 року. Отже, спірне розпорядження винесене ним в порушення статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

6. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2017 року скасовано судове рішення суду першої інстанції від 30 листопада 2016 року у справі №320/6066/16-а та ухвалено нове судове рішення, яким позов в частині позовних вимог щодо визнання Мелітопольського міського голови ОСОБА_2 таким, у якого були відсутні повноваження Мелітопольського міського голови в період часу з 20 листопада 2015 року по 30 вересня 2016 року залишено без розгляду. У задоволені позову в іншій частині відмовлено.

7. Апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що позивачем при зверненні до суду 18 серпня 2016 року з позовними вимогами щодо визнання відповідача таким, у якого були відсутні повноваження Мелітопольського міського голови в період часу з 20 листопада 2015 року по 30 вересня 2016 року було пропущено передбачений законодавством шестимісячний строк звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів. Строк звернення до суду має обчислюватися з 20 листопада 2015 року, тобто з дати, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Доказів поважності підстав пропуску строку звернення до суду позивач не надав.

Щодо позовних вимог про скасування незаконного розпорядження відповідача про зупинення дії рішень десятої сесії міської ради від 27 травня 2016 року, у зв'язку з неприйняттям відповідачем присяги, то суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що приймаючи розпорядження від 31 травня 2016 року №13, відповідач діяв відповідно до своїх повноважень, встановлених статтями 42, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Короткий зміст вимог касаційної скарги

8. 11 квітня 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга депутата Мелітопольської міської ради Запорізької області ОСОБА_1.

У касаційній скарзі скаржник просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2017 року та залишити в силі постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 листопада 2016 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження за скаргою депутата Мелітопольської міської ради Запорізької області ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2017 року.

9. 13 лютого 2018 року вказана касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах.

II. АРГУМЕНТИ СТОРІН

10. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу (позивач у справі):

Касаційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду апеляційної інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

ОСОБА_1 зазначає, що суд апеляційної інстанції не звернув увагу, що в своєму позові він посилався на рішення Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2016 року у справах №320/9663/15-а та №320/9664/15-а. Дії Мелітопольської міської ради щодо проведення пленарного засідання 20 листопада 2015 року, на якому оголошувалися результати виборів міського голови та його повноваження, визнані вказаними судовими рішеннями протиправними та незаконними. Саме судом розтлумачено незаконність проведення пленарного засідання 20 листопада 205 року і саме з цим моментом позивач суб'єктивно пов'язує своє розуміння порушення його прав, та виникнення права на усунення будь яких порушень закону, пов'язаних із здійсненням депутатської діяльності. Крім того, в судовому засіданні в суді першої інстанції заявлялося клопотання про поновлення строків звернення до суду, яке було розглянуто позитивно.

Зазначає, що в апеляційній скарзі ставилася вимога про скасування спірного розпорядження в повному обсязі, але крім доводів щодо незаконного набуття повноважень міським головою з 20 листопада 2015 року взагалі не наведено аргументів законності розпорядження Мелітопольського міського голови від 30 травня 2016 року №13.

IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

11. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено що ОСОБА_1 постановою Мелітопольської міської виборчої комісії Запорізької області від 30 жовтня 2015 року зареєстрований депутатом Мелітопольської міської ради Запорізької області, що підтверджується його посвідченням депутата (а.с.8).

12. 10 листопада 2015 року під час проведення першої сесії Мелітопольської міської ради VII скликання, на якому по регламенту відбулося вручення депутатам посвідчень, приймалось рішення про обрання головуючого на сесійних засіданнях. Крім того, член фракції позивача - ОСОБА_4, була обрана на посаду секретаря Мелітопольської міської ради, шляхом таємного голосування, більшістю голосів. Були розглянуті та прийняті рішення по питанням, зазначених у порядку денному. У зв'язку з вичерпанням порядку денного депутатами міської ради було проголосовано за закриття чергової першої сесії Мелітопольської міської ради Запорізької області VII скликання.

13. 10 листопада 2015 року чергова перша сесія Мелітопольської міської ради Запорізької області VII скликання була закрита.

14. Постановою Мелітопольської міської виборчої комісії Запорізької області від 17 листопада 2015 року №160 ОСОБА_2 визнано обраним Мелітопольським міським головою.

15. Постановою Мелітопольської міської виборчої комісії Запорізької області від 19 листопада 2015 року №167 ОСОБА_2 зареєстровано Мелітопольським міським головою.

16. 20 листопада 2015 року в приміщені по вул. К.Маркса, 5 в м. Мелітополі відбулося продовження першої сесії Мелітопольської міської ради VII скликання.

17. Сесію в присутності 15 депутатів від 42 загального складу Мелітопольської міської ради відкрив депутат ОСОБА_3 та оголосив продовженою після перерви.

18. Член Мелітопольської міської виборчої комісії Запорізької області Соломяна В.В. проінформувала про результати виборів на посаду Мелітопольського міського голови - ОСОБА_2

19. Не погоджуючись із продовженням першої сесії Мелітопольської міської ради VII скликання позивач звернувся до суду із відповідним адміністративним позовом.

20. За результатами розгляду вказаної справи, постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2016 року у справі №320/9664/15-а за позовом депутата Мелітопольської міської ради ОСОБА_1 до Мелітопольської міської ради про визнання дій протиправними, визнано протиправними дії Мелітопольської міської ради щодо скликання, відкриття, проведення 20 листопада 2015 року, о 10 годині, другого пленарного засідання першої сесії Мелітопольської міської ради Запорізької області VII скликання.

21. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2016 року у справі №320/9663/15-а за аналогічним позовом депутата Мелітопольської міської ради ОСОБА_6 визнано протиправними дії Мелітопольської міської ради щодо скликання, відкриття, проведення 20 листопада 2015 року о 10 годині, другого пленарного засідання першої сесії Мелітопольської міської ради Запорізької області VII скликання.

22. Крім того, постановою Мелітопольського міськрайонного суду від 21 червня 2016 року, яка набрала законної сили 06 вересня 2016 року, збори депутатів Мелітопольської міської ради Запорізької області VII скликання, які відбулися 20 листопада 2015 року о 10 год. в приміщенні Мелітопольської міської ради, визнано такими, що не набули повноважень (компетенції) пленарного засідання сесії Мелітопольської міської ради.

23. Як вважає позивач повноваження Мелітопольського міського голови розпочались, у встановленому законом порядку, після оголошення секретарем Мелітопольської міської виборчої комісії 30 вересня 2016 року на пленарному засіданні рішення про його обрання. Після чого ОСОБА_2 прийняв присягу.

24. Десятою сесією Мелітопольської міської ради VII, яка була проведена 27 травня 2016 року, були прийняті рішення: №24 «Про створення тимчасової контрольної комісії Мелітопольської міської ради, затвердження її назви та завдання, персонального складу комісії та її голови КВКБ) та №27 «Про створення тимчасової контрольної комісії Мелітопольської міської ради, затвердження її назви та завдання, персонального складу комісії та її голови (КП «Мелітополькомунтранс).

25. Розпорядженням відповідача №13 від 30 травня 2016 року «Про зупинення рішень десятої сесії Мелітопольської міської ради Запорізької області VII скликання від 27 травня 2016 року» зупинено дію зазначених рішень Мелітопольської міської ради.

26. Правомірність та обґрунтованість вказаних розпоряджень відповідача та визнання відповідача таким, у якого були відсутні повноваження Мелітопольського міського голови в період часу з 20 листопада 2015 року по 30 вересня 2016 року є предметом даного спору.

IV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

27. Конституція України.

27.1. Частина друга статті 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

28. Кодекс адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017 року)

28.1. Частина друга статті 2. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

28.2. Частина третя статті 2. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

28.3. Частина друга статті 99. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

28.4. Частина третя статті 99. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

28.5. Стаття 100. Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

29. Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21 травня 1997 року №280/97-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)

29.1. Частина перша статті 42. Повноваження сільського, селищного, міського голови починаються з моменту оголошення відповідною сільською, селищною, міською виборчою комісією на пленарному засіданні ради рішення про його обрання. Повноваження сільського, селищного, міського голови закінчуються в день відкриття першої сесії відповідної сільської, селищної, міської ради, обраної на наступних чергових місцевих виборах, або, якщо рада не обрана, з моменту вступу на цю посаду іншої особи, обраної на наступних місцевих виборах, крім випадків дострокового припинення його повноважень відповідно до частин першої та другої статті 79 цього Закону.

29.2. Частина четверта статті 42. Сільський, селищний, міський голова: 1) забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; 2) організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; 3) підписує рішення ради та її виконавчого комітету; 4) вносить на розгляд ради пропозицію щодо кандидатури на посаду секретаря ради; 5) вносить на розгляд ради пропозиції про кількісний і персональний склад виконавчого комітету відповідної ради; 6) вносить на розгляд ради пропозиції щодо структури виконавчих органів ради, апарату ради та її виконавчого комітету, їх штатів, встановлених відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України; 7) здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету; 8) скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради; 9) забезпечує підготовку на розгляд ради проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку, цільових програм з інших питань самоврядування, місцевого бюджету та звіту про його виконання, рішень ради з інших питань, що належать до її відання; оприлюднює затверджені радою програми, бюджет та звіти про їх виконання; 10) призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів; 11) скликає загальні збори громадян за місцем проживання; 11-1) вносить на розгляд ради пропозиції про утворення спеціалізованої установи з надання безоплатної первинної правової допомоги; 11-2) вносить на розгляд ради пропозиції щодо кандидатури на посаду керівника установи з надання безоплатної первинної правової допомоги; 12) забезпечує виконання рішень місцевого референдуму, відповідної ради, її виконавчого комітету; 13) є розпорядником бюджетних коштів, використовує їх лише за призначенням, визначеним радою; 14) представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства; 15) звертається до суду щодо визнання незаконними актів інших органів місцевого самоврядування, місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, які обмежують права та інтереси територіальної громади, а також повноваження ради та її органів; 16) укладає від імені територіальної громади, ради та її виконавчого комітету договори відповідно до законодавства, а з питань, віднесених до виключної компетенції ради, подає їх на затвердження відповідної ради; 17) веде особистий прийом громадян; 18) забезпечує на відповідній території додержання законодавства щодо розгляду звернень громадян та їх об'єднань; 18-1) бере участь у здійсненні державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності в межах та у спосіб, встановлені Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності"; 19) здійснює інші повноваження місцевого самоврядування, визначені цим та іншими законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання її виконавчих органів; 20) видає розпорядження у межах своїх повноважень.

29.3. Частина четверта статті 59. Рішення сільської, селищної, міської ради у п'ятиденний строк з моменту його прийняття може бути зупинено сільським, селищним, міським головою і внесено на повторний розгляд відповідної ради із обгрунтуванням зауважень. Рада зобов'язана у двотижневий строк повторно розглянути рішення. Якщо рада відхилила зауваження сільського, селищного, міського голови і підтвердила попереднє рішення двома третинами депутатів від загального складу ради, воно набирає чинності.

V. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

30. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, згідно зі статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

31. Аналізуючи вищенаведені положення законодавства та обставини справи, колегія суддів Верховного Суду зазначає наступне.

32. Залишаючи без розгляду позовні вимоги про визнання відповідача таким, у якого були відсутні повноваження Мелітопольського міського голови в період часу з 20 листопада 2015 року по 30 вересня 2016 року, суд апеляційної інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду.

33. Як правильно встановлено судом апеляційної інстанції у тексті позовної заяви від 19 вересня 2016 року позивач зазначав, що з засобів масової інформації йому стало відомо про продовження 20 листопада 2015 року у приміщенні по вул. К.Маркса. 5 в м. Мелітополі першої сесії Мелітопольської міської ради, за відсутності кворуму. Сесія була відкрита депутатом ОСОБА_3, на ній відбулось оголошення членом міської виборчої комісії результатів виборів щодо трьох депутатів та Мелітопольського міського голови ОСОБА_2 Отже вказані обставини свідчать про те, що саме з 20 листопада 2015 року позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. У зв'язку з цим перебіг шестимісячного строку звернення до суду розпочався 20 листопада 2015 року, а даний позов подано до суду 19 вересня 2016 року, тобто з пропуском строку, встановленого статтею 99 КАС України.

34. Також суд апеляційної інстанції вірно зауважив, що практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строку для звернення до суду за захистом порушених прав.

Встановлене законом обмеження строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

35. Щодо посилання касатора на те, що ним не пропущено строк звернення до суду, оскільки суб'єктивне розуміння порушення своїх прав він пов'язує з прийняттям 14 липня 2016 року Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом рішення, яким визнані протиправними дії Мелітопольської міської ради щодо скликання, відкриття, проведення 20 листопада 2015 року о 10 годині другого пленарного засідання першої сесії Мелітопольської міської ради VІІ скликання, колегія суддів Верховного Суду зазначає таке.

36. Аналіз статей 99, 100 КАС України свідчить про те, що законодавець перебіг строку звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів позивача пов'язує з певними подіями або обставинами, які порушують права та інтереси.

Тобто, строк звернення до суду за захистом прав та інтересів має обчислюватися з настанням певної події або дії та врахування суб'єктивного відношення позивача до цього. Прийняття судового рішення, яким дії суб'єкта владних повноважень визнані протиправними не впливає на наявність самої дії суб'єкта владних повноважень та відношення до неї позивача, лише позивач має вирішити чи порушує його права та інтереси певні події чи дії суб'єкта владних повноважень, чи не порушує та довести це у суді.

37. Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог щодо скасування розпорядження Мелітопольського міського голови №13 від 30 травня 2016 року, колегія суддів Верховного Суду виходить з наступного.

38. Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

39. Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду з даним позовом та розгляду справи судами попередніх інстанцій; далі - КАС України) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

40. Статтею 6 КАС України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

41. Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб'єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

42. Стосовно "порушеного права", за захистом якого особа може звертатися до суду, то за змістом Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року №18-рп/2004 це поняття, яке вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття "охоронюваний законом інтерес". Щодо останнього, то в тому ж рішенні Конституційного Суду України зазначено, що "поняття "охоронюваний законом інтерес" означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб'єктивного права; б) є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб'єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

43. Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

44. Звертаючись до суду з позовом про скасування акту суб'єкта владних повноважень, позивач має обґрунтувати, яким чином даний акт порушує його права та охоронювані законом інтереси.

45. Аналізуючи позовні вимоги в частині визнання протиправними та скасування розпорядження відповідача від 30 травня 2016 року №13, яким було зупинено ряд рішень десятої сесії Мелітопольської міської ради Запорізької області VІІ скликання від 27 травня 2016 року, зокрема, №24 «Про створення тимчасової контрольної комісії Мелітопольської міської ради Запорізької області VІІ скликання, затвердження її назви та завдання, персонального складу комісії та її голови (ВКБ)» та №27 «Про створення тимчасової контрольної комісії Мелітопольської міської ради Запорізької області VІІ скликання, затвердження її назви та завдання, персонального складу комісії та її голови (КП «ТРК Мелітополь»)», колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що ОСОБА_1 не обґрунтував чим вказаний документ, прийнятий відповідачем в межах повноважень, наданих йому статтею 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", порушує його права та обов'язки.

Відповідно, скасування вказаного розпорядження не відповідатиме меті та завданню адміністративного судочинства, що полягає у ефективності судового захисту порушених та оспорюваних прав.

46. У зв'язку з цим, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у цій частині.

47. Згідно зі статтею 350 Кодексу адміністративного судочинства Українисуд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

48. З урахуванням викладеного, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що судом апеляційної інстанції винесено законне і обґрунтоване рішення, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу депутата Мелітопольської міської ради Запорізької області ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

2. Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2017 року у справі №320/6066/16-а - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. Г. Стрелець

Судді О. В. Білоус

І. Л. Желтобрюх