Справа № 360/3695/18
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

22 січня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3695/18

Луганський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді - Петросян К.Є.,

за участю:

секретаря судового засідання Грищенко М.І.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Держпраці у Луганській області до публічного акціонерного товариства Лисичанськвугілля про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,-

ВСТАНОВИВ:

13 листопада 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Держпраці у Луганській області (далі ГУ Держпраці в Луганській області або позивач) до публічного акціонерного товариства Лисичанськвугілля (далі ПАТ «Лисичанськвугілля» або відповідач) про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду, в обґрунтування якого зазначено наступне.

На підставі заяви ПАТ Лисичанськвугілля від 08 грудня 2017 року № 01/12-1121 щодо направлення представників інспекторського складу Управління гірничого нагляду Головного управління Держпраці у Луганській для проведення позапланових перевірок, керуючись ст.ст. 4, 6 і 7 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності від 05.04.2007 № 877-V, і у відповідності з наказом Головного управління від 30 жовтня 2018 №501 та направленням на перевірку від 30.10.2018 №01-17/62, посадовими особами Головного управління 02.11.2018 проведено позапланову перевірку субєкта господарювання - ПАТ «Лисичанськвугілля» на предмет дотримання вимог нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки.

За результатами перевірки складений акт перевірки від 02.11.2018 № ВЛ- 2/11 та припис від 02.11.2018 № ВЛ-2/11, у яких зафіксовано 5 порушень Правил безпеки у вугільних шахтах, затверджених Наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 22.03.2010 № 62.

На думку позивача, виявлені порушення вимог чинних нормативно-правових актів України з охорони праці у ПАТ Лисичанськвугілля створюють загрозу здоровю і життю працівників субєкта господарювання.

На підставі викладеного просить суд застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до публічного акціонерного товариства Лисичанськвугілля, а саме зобовязати відповідача зупинити виконання робіт шляхом заборони спуску у шахту підземних працівників відокремлених підрозділів ПАТ Лисичанськвугілля без індивідуально закріплених ізолювальних саморятівників, у звязку з загрозою життю та здоров'ю людей до усунення встановлених порушень.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 19.11.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с.1-2).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 17.01.2019 закрито підготовче провадження у справі за адміністративним позовом Головного управління Держпраці у Луганській області до публічного акціонерного товариства Лисичанськвугілля про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (а.с.62).

У судовому засіданні представники позивача надали пояснення, аналогічні предявленому позову, просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представники відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог ГУ Держпраці у Луганській області заперечували, 08.01.2018 надали відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначено наступне (а.с. 36).

Відповідно до журналів обліку видачі світильників та саморятівників, який ведеться в кожній шахті ПАТ «Лисичанськвугілля», в обовязковому порядку перед спуском в шахту за кожним працівником закріплюється саморятівник під особистий підпис, про що позивач не має зауважень. Тобто, отримання працівником шахти саморятівника перед спуском у шахту не створює загрозу здоровю та життю людей, а навпаки забезпечує захист його здоровя та життя при виникненні пожежі. Тому вважає твердження про створення загрози життю працівників, які працюють у шахті, нелогічним та таким, що не відповідає дійсності, так як і за працівниками Держпраці під особистий підпис у журналі закріплюється саморятівник при проведені ними обстежень.

З огляду на наведені підстави, на думку відповідача, загрози здоровю та життю працівника, зайнятого на підземних роботах не вбачається, якщо він перед спуском в шахту отримає саморятівник. Загроза його життю та здоровю можлива лише при відсутності у нього саморятівника.

На підставі викладеного, просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог ГУ Держпраці в Луганській області у повному обсязі.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-79, 90 КАС України, суд дійшов такого.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 05.04.2007 № 877-V Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (далі Закон № 877), Положенням про організацію та здійснення державного гірничого нагляду державного нагляду (контролю) у сфері промислової безпеки та охорони праці в системі Держгірпромнагляду України, затвердженим наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 11.08.2011 № 826, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.12.2011 № 1531/20269 (далі Положення № 826), Законом України Про охорону праці від 14.10.1992 № 2694-ХІІ (далі Закон № 2694), Правилами безпеки у вугільних шахтах, затверджених наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 22.03.2010 № 62 (далі НПАОП 10.0-1.01-10 Правила безпеки у вугільних шахтах).

Державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом (частина перша статті 4 Закону № 877).

Відповідно до частини четвертої статті 4 Закону № 877 виключно законами встановлюються:

органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності;

види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю);

повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг;

вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності;

спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю);

санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

Відповідно до частини першої статті 38 Закону №2694 державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють:

центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці;

центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері ядерної та радіаційної безпеки;

центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки;

центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у звязку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообовязкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Головне управління Держпраці у Луганській області зареєстровано як юридична особа 26.05.2015, № запису 0001902 на підставі розпорядчого акта постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 100, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (а.с.19,20).

Відповідно до пункту 1 Положення про Головне управління Держпраці у Луганській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 03.08.2018 №84, Головне управління Держпраці у Луганській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується (а.с.8-10).

Згідно з Положенням про Головне управління Держпраці у Луганській області відповідно до покладених на нього завдань Головне управління, зокрема: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства з охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення; здійснює державний нагляд (контроль) у сфері гірничих відносин на підприємствах вугільної, гірничорудної та нерудної промисловості, під час проведення гірничих робіт, будівництва та експлуатації, ліквідації або консервації гірничих підприємств.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 6 Закону № 877 подання субєктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням є однією з підстав для здійснення позапланових заходів.

Для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки (частина перша статті 7 Закону № 877).

Судом встановлено, що на підставі заяви ПАТ Лисичанськвугілля від 08 грудня 2017 року № 01/12-1121 щодо направлення представників інспекторського складу Управління гірничого нагляду Головного управління Держпраці у Луганській для проведення позапланових перевірок, керуючись статтями 4, 6 і 7 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності від 05.04.2007 № 877-V, у відповідності із наказом Головного управління від 30.10.2018 №501 та направленням на перевірку від 30.10.2018 №01-17/629, посадовими особами Головного управління 02.11.2018 було проведено позапланову перевірку субєкта господарювання - публічного акціонерного товариства Лисичанськвугілля, , розташованого за адресою: 93100, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Малиновського, буд. 1, на предмет дотримання вимог нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки.

Згідно графіку перевірок обєктів шахт ПАТ «Лисичанськвугілля» спільно з інспекторським складом Управління гірничого нагляду на листопад 2018 року (додаток до наказу ГУ Держпраці у Луганській області від 30.10.2018 №501) обєктами перевірки, що підлягають перевірки на забезпеченість підземних працівників засобами індивідуального захисту є такі відокремлені підрозділи ПАТ «Лисичанськвугілля»: ОСОБА_5 ім. Г.Г. Капустіна, ОСОБА_5 «Привільнянська», ОСОБА_5 «Новодружеська», ОСОБА_5 ім.Д.Ф. Мельникова (а.с.14,15).

Шахта ім. Г.Г. Капустіна, ОСОБА_5 «Привільнянська», ОСОБА_5 «Новодружеська», ОСОБА_5 ім.Д.Ф. Мельникова є відокремленими підрозділами Публічного акціонерного товариства Лисичанськвугілля, що не заперечується сторонами по справі, а також підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 18.01.2019 № (а.с.67-77).

За результатами перевірки позивачем складений акт перевірки від 02 листопада 2018 року №ВЛ- 2/11 та припис від 02 листопада 2018 року № ВЛ-2/11, у яких зафіксовано 5 порушень Правил безпеки у вугільних шахтах, затверджених Наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 22.03.2010 №62, а саме: підземні працівники відокремлених підрозділів Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугіля» не забезпечені засобами індивідуального захисту (далі - ЗІЗ), а саме відповідачем порушено:

- статті 8, 13 Закону України № 2694 в частині індивідуального закріплення ізолювальними саморятівниками, а саме потрібно - 2205 одиниць, мається - 1095 одиниць, не вистачає - 1110 одиниць, що є порушенням пункту 4 глави 1 розділу ІV, пункту 4 глави 3 розділу ІV, пункту 10 глави 3 розділу ІV НПАОП 10.1.01-10 «Правила безпеки у вугільних шахтах»;

- статті 8, 13 Закону України № 2694 щодо індивідуального закріплення головними акумуляторним світильниками: потрібно - 2139 одиниць, мається - 771 одиниця, не вистачає - 1368 одиниць, що є порушенням пункту 4 глави 1 розділу ІV, пункту 4 глави 3 розділу ІV, пункту 7 глави 11 розділу УП НПАОП 10.0-1.01-10 «Правила безпеки у вугільних шахтах»;

- статті 8, 13 Закону України № 2694 щодо індивідуального закріплення респіраторами для захисту органів дихання від пилу: потрібно - 1060 одиниць, мається - 940 одиниць, не вистачає - 120 одиниць, що є порушенням пункту 4 глави 1 розділу ІV, пункту 25 глави 1 розділу IV, пункту 4 глави 3 розділу ІV НПАОП 10.0-1.01-10 «Правила безпеки у вугільних шахтах»;

- статті 8, 13 Закону України № 2694 щодо забезпечення фільтрів протипилових респіраторів: потрібно - 18872 одиниці, мається - 6750 одиниць, не вистачає - 12122 одиниць, що є порушенням пункту 4 глави 1 розділу ІV, пункту 25 глави 1 розділу IV, пункту 4 глави 3 розділу ІV НПАОП 10.0-1.01-10 «Правила безпеки вугільних шахтах»;

- статті 8, 13 Закону України № 2694 щодо забезпечення індивідуальними перев'язувальними пакетами у підземних пунктах допоміжної гірничорятувальної команди (далі - ДГК): потрібно - 80 одиниць, мається - 20 одиниць, не вистачає - 60 одиниць, що є порушенням пункту 4 глави 1 розділу ІV, пункту 20 глави 1 розділу IV, пункту 5 глави 3 розділу ІV НПАОП 10.0-1.01-10 «Правил безпеки у вугільних шахтах» (а.с.16-18, 97).

У звязку з виявленням порушень вимог законодавства, зазначених у рядках № 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5 таблиці, виконуючого обовязки генерального директора ПАТ Лисичанськвугілля ОСОБА_6 попереджено про необхідність негайного зупинення робіт (виробництва) спуск у шахту підземних працівників відокремлених підрозділів ПАТ «Лисичанськвугілля» без індивідуально закріплених ізольованих саморятівників (а.с.17 на звороті).

Вищевказаний акт підписано в.о. генерального директора ПАТ Лисичанськвугілля ОСОБА_6 без зауважень та вручено останньому (а.с.18).

Підставою для звернення позивача до суду з даним позовом стали виявленні у рядках № 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5 розділу 5 акта перевірки порушення, а саме підземні працівники відокремлених підрозділів Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугіля» не забезпечені засобами індивідуального захисту.

При цьому, суд зауважує, що відповідачем визнаються виявлені в ході перевірки порушення, визначені в акті перевірки від 02 листопада 2018 року №ВЛ-2/11. Єдиною підставою для відмови у задоволенні позову відповідач зазначає відсутність фактів безпосереднього спуску працівників ПАТ «Лисичанськвугілля» до шахти без саморятівників. Сам факт відсутності необхідної кількості саморятівників порівняно із штатною чисельністю працівників, на думку відповідача, не створює умов для загрози життю та здоровю.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 8 Закону №2694 на роботах із шкідливими і небезпечними умовами праці, а також роботах, пов'язаних із забрудненням або несприятливими метеорологічними умовами, працівникам видаються безоплатно за встановленими нормами спеціальний одяг, спеціальне взуття та інші засоби індивідуального захисту, а також мийні та знешкоджувальні засоби. Працівники, які залучаються до разових робіт, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварій, стихійного лиха тощо, що не передбачені трудовим договором, повинні бути забезпечені зазначеними засобами.

Роботодавець зобов'язаний забезпечити за свій рахунок придбання, комплектування, видачу та утримання засобів індивідуального захисту відповідно до нормативно-правових актів з охорони праці та колективного договору.

У разі передчасного зношення цих засобів не з вини працівника роботодавець зобов'язаний замінити їх за свій рахунок. У разі придбання працівником спецодягу, інших засобів індивідуального захисту, мийних та знешкоджувальних засобів за свої кошти роботодавець зобов'язаний компенсувати всі витрати на умовах, передбачених колективним договором.

Згідно з колективним договором роботодавець може додатково, понад встановлені норми, видавати працівникові певні засоби індивідуального захисту, якщо фактичні умови праці цього працівника вимагають їх застосування.

Згідно з положеннями статті 13 Закону № 2694 роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

З цією метою роботодавець забезпечує функціонування системи управління охороною праці, а саме:

створює відповідні служби і призначає посадових осіб, які забезпечують вирішення конкретних питань охорони праці, затверджує інструкції про їх обов'язки, права та відповідальність за виконання покладених на них функцій, а також контролює їх додержання;

розробляє за участю сторін колективного договору і реалізує комплексні заходи для досягнення встановлених нормативів та підвищення існуючого рівня охорони праці;

забезпечує виконання необхідних профілактичних заходів відповідно до обставин, що змінюються;

впроваджує прогресивні технології, досягнення науки і техніки, засоби механізації та автоматизації виробництва, вимоги ергономіки, позитивний досвід з охорони праці тощо;

забезпечує належне утримання будівель і споруд, виробничого обладнання та устаткування, моніторинг за їх технічним станом;

забезпечує усунення причин, що призводять до нещасних випадків, професійних захворювань, та здійснення профілактичних заходів, визначених комісіями за підсумками розслідування цих причин;

організовує проведення аудиту охорони праці, лабораторних досліджень умов праці, оцінку технічного стану виробничого обладнання та устаткування, атестацій робочих місць на відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці в порядку і строки, що визначаються законодавством, та за їх підсумками вживає заходів до усунення небезпечних і шкідливих для здоров'я виробничих факторів;

розробляє і затверджує положення, інструкції, інші акти з охорони праці, що діють у межах підприємства (далі - акти підприємства), та встановлюють правила виконання робіт і поведінки працівників на території підприємства, у виробничих приміщеннях, на будівельних майданчиках, робочих місцях відповідно до нормативно-правових актів з охорони праці, забезпечує безоплатно працівників нормативно-правовими актами та актами підприємства з охорони праці;

здійснює контроль за додержанням працівником технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, використанням засобів колективного та індивідуального захисту, виконанням робіт відповідно до вимог з охорони праці;

організовує пропаганду безпечних методів праці та співробітництво з працівниками у галузі охорони праці;

вживає термінових заходів для допомоги потерпілим, залучає за необхідності професійні аварійно-рятувальні формування у разі виникнення на підприємстві аварій та нещасних випадків.

Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Згідно з частиною першою статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 4 Закону № 2694 визначено, що державна політика в галузі охорони праці базується, у тому числі, на принципах пріоритету життя і здоровя працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.

Згідно з абзацом пятим пункту 1.4 розділу І Положення № 826 загроза життю та здоров'ю працівників - виникнення умов, за яких подальше продовження виконання робіт або експлуатація об'єкта, машин і механізмів несе ризик спричинення внаслідок цих умов фізичної шкоди працівникові, в тому числі такої, яка може призвести до смертельних наслідків.

Пункт 10 глави 3 розділу ІV НПАОП 10.0-1.01-10 Правил безпеки у вугільних шахтах передбачає, що усім, хто опускається в шахту, мають бути видані справні ізолювальні саморятівники. За кожним працівником шахти під особистий підпис у журналі закріплюється саморятівник, кількість яких має відповідати обліковій чисельності працівників, зайнятих на підземних роботах.

Таким чином, згідно вимог Правил безпеки саморятівник повинен бути закріплений за кожним працівником згідно облікової чисельності працівників.

Наказом №62 від 22.03.2010 Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду затверджено правила безпеки у вугільних шахтах, відповідно до яких експлуатація та обслуговування машин і гірничошахтного обладнання, приладів і апаратури, а також їх монтаж, демонтаж і збереження здійснюються відповідно до вимог цих правил та інструкцій (керівництв) з їх експлуатації та відповідно вимог чинного законодавства (а.с.47-48).

Матеріалами справи підтверджено та не заперечувалось відповідачами в ході судового розгляду справи, що облікова чисельність працівників, зайнятих на підземних роботах по відокремленим підрозділам ПАТ «Лисичанськвугілля» складає 2205 осіб, тоді як індивідуально закріплено ізолювальні саморятівники лише відносно 1095 осіб. Тобто, станом на час проведення перевірки та розгляду справи у відповідача не вистачає 1110 одиниць саморятівників.

При цьому суд звертає увагу на ту обставину, що по деяким відокремленим підрозділам навіть середня добова чисельність працівників перевищує кількість наявних саморятівників. Так, згідно довідки відповідача від 16.01.2019 №15/55 по ВП «Шахта Новодружеська» ПАТ «Лисичанськвугілля» станом на 16.01.2019 в наявності 74 саморятівника, а явочна чисельність працівників у листопаді 2018 року складала 138, грудні 2018 року 120 та з 01 по 14 січня 2019 року 120 (а.с.54).

Зазначені обставини є порушенням пункту 4 глави 1 розділу ІV, пункту 4 глави 3 розділу ІV, пункту 10 глави 3 розділу ІV НПАОП 10.1.01-10 «Правила безпеки у вугільних шахтах», та відповідно, на думку суду несуть загрозу життю та здоров'ю людей.

Доводи представників відповідача щодо відсутності встановлених фактів спуску працівників до шахти без саморятівників судом вважаються безпідставними, оскільки зазначений факт не перевірявся позивачем під час проведення перевірки та ґрунтується виключно на висловлюваннях відповідача.

Надані відповідачем журнали обліку видачі світильників та саморятівників не можуть слугувати беззаперечним доказом забезпечення кожного працівника перед спуском в шахту саморятівником (а.с.79-91), оскільки вказані журнали велись відповідачем не у спосіб, передбачений керівництвом по експлуатації саморятівника шахтного, що не заперечувалось відповідачем у судовому засіданні (а.с.47-52).

До того ж суд зауважує, що вказана відповідачем обставина не звільняє його від обовязку щодо забезпечення працівників засобами індивідуального захисту та відповідно не може звільняти від відповідальності через недотримання норм законодавства.

Відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження усунення порушень, викладених в акті перевірки від 02 листопада 2018 року №ВЛ- 2/11, відповідно суд дійшов висновку, що відповідачем не усунуто в повному обсязі зазначені в акті перевірки порушення.

Оскільки станом на день розгляду справи порушення, зазначені в акті перевірки від 02 листопада 2018 року №ВЛ- 2/11 в повному обсязі не усунуто і вказані порушення несуть загрозу життю та здоровю людей, суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, у звязку з чим вони належать до задоволення.

Судові витрати, понесені позивачем у вигляді сплати судового збору, не відшкодовуються, оскільки згідно частиною другою статті 139 КАС України при задоволенні позову субєкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати субєкта владних повноважень, повязані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Держпраці у Луганській області до публічного акціонерного товариства Лисичанськвугілля про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду, - задовольнити.

Застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до публічного акціонерного товариства Лисичанськвугілля та зобовязати Публічне акціонерне товариство Лисичанськвугілля зупинити виконання робіт шляхом заборони спуску у шахту підземних працівників відокремлених підрозділів ПАТ Лисичанськвугілля (ОСОБА_5 ім. Г.Г. Капустіна, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_7 ім.Д.Ф.Мельникова) без індивідуально закріплених ізолювальних саморятівників, у звязку з загрозою життю та здоров'ю людей.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено та підписано 22 січня 2019 року.

Суддя ОСОБА_8