Справа № 1740/1934/18
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/3048/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2018 року, головуючий суддя - Щербаков В.В., ухвалене у м. Рівне, повний текст якого складено 09.10.2018 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання дій протиправними, зобов»язання вчинення певних дій,-

В С Т А Н О В И В:

В липні 2018 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просив визнати дії протиправними щодо визнання правочинів (трансакцій), здійснених ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 19.05.2016 року в сумі 380 000,00 грн. з призначенням платежу повернення коштів згідно з договором №980-053-000229474 від 27.04.2016 року на рахунок НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1; 19.05.2016 року в сумі 4 724,21 грн. з призначенням платежу оплата процентів по Договору №980-053-000229474 від 27.04.2016 року на рахунок НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1; нікчемними та невключення рахунку НОМЕР_2, відкритого в ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», до переліку рахунків за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов»язати вчинити дії щодо внесення рахунку НОМЕР_2, відкритого в ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», до переліку рахунків за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та визначити суму, що підлягає відшкодуванню в розмірі 199 999,21 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що дії відповідача щодо визнання нікчемними правочинів (трансакцій) з перерахування коштів на поточний рахунок НОМЕР_2, відкритий в ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» є протиправними, оскільки вони не відповідають нормам чинного законодавства.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2018 року закрито провадження у даній справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дії уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» щодо визнання нікчемними правочини (трансакції), здійснені ТОВ «ІРЦ» 19.05.2016 з призначенням платежу: «повернення коштів згідно з договором №980-053-000229474 від 27.04.2016» в сумі 380 000,00 грн.; «оплата процентів по договору №980-053-000229474 від 27.04.2016» в сумі 4 724,21 грн., на рахунок НОМЕР_2.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2018 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» щодо невключення рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_2, відкритого в ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов»язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» (б-р.Т. Шевченка, 35, м. Київ 01060) внести зміни та доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, щодо рахунку НОМЕР_2, відкритого на ім»я ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) в ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», на суму 199 999,21 грн. (сто дев»яносто дев»ять тисяч дев»ятсот дев»яносто дев»ять гривень двадцять одна копійка).

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, Уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» оскаржила його в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не досліджено обставин, за якими фізична особа набуває права на отримання гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду у разі, коли кошти залучались не банками, а фінансовими установами як позика або вклад, та не досліджено суб»єктний склад договору.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв»язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 27.01.2016 року між позивачем та ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» укладений договір банківського рахунку №980-053-000001263 «Поточний рахунок» «Ощадний». За умовами вказаного договору ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» відкриває клієнту на його ім»я поточний рахунок НОМЕР_2 в гривні для зберігання грошей і здійснює його розрахункове касове обслуговування за допомогою платіжних інструментів відповідно до вимог чинного законодавства України, умов цього договору та розпоряджень клієнта.

27.04.2016 року між ОСОБА_1 та небанківською фінансовою установою ТОВ «ІРЦ» було укладено договір №980-053-000229474, згідно з умовами якого ТОВ «ІРЦ» залучено від позивача кошти в сумі 300 000,00 грн. При цьому, ТОВ «ІРЦ» зобов»язувалося здійснювати повернення коштів на поточний рахунок позивача НОМЕР_2, відкритий в ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ».

12.05.2016 року між позивачем та ТОВ «ІРЦ» було укладено договір про внесення змін до договору від 27.04.2016 року №980-053-000229474, відповідно до якого ТОВ «ІРЦ» додатково залучено від позивача кошти в сумі 80000,00грн. Відтак, всього за договором від 27.04.2016 року №980-053-000229474 ТОВ «ІРЦ» було залучено від позивача кошти в сумі 380 000,00 грн.

Факт внесення позивачем коштів для ТОВ «ІРЦ» підтверджується платіжними дорученнями від 27.04.2016 року №6712514 на суму 300 000,00 грн. та від 12.05.2016 року №2244817 на суму 80 000,00грн.

19.05.2016 року ТОВ «ІРЦ» було здійснено дострокове повернення коштів на поточний рахунок НОМЕР_2.

20.05.2016 року позивачу була видана готівка в касі банку з поточного рахунку НОМЕР_2 в сумі 184 725,00 грн.

Залишок в блоці грошових коштів на рахунку позивача становить 199 999,21грн.

Листом від 19.06.2018 року №ЗГ1(К)/2775 уповноважена особа ФГВФО повідомила позивача про те, що перекази коштів (трансакції), здійснені ТОВ «ІРЦ» 19.05.2016 на його рахунок НОМЕР_2 є нікчемними на підставі статей 215, 216 Цивільного кодексу України та пунктів 7-9 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

У той же час, постановою Правління Національного банку України «Про віднесення ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку» №917/БТ від 22.12.2015 року установлено факт здійснення ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» ризикової діяльності та достроково припинено Угоду №121 від 26.11.2015 року, укладену між Національним банком України та ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ». Зазначеною постановою вказаний банк віднесений до категорії проблемних строком до 180 днів та до кінця цього строку йому встановлено ряд обмежень.

Приймаючи до уваги проведення ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» операцій, що призвели до збільшення зобов»язань ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» перед фізичними особами в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок зменшення зобов»язань перед юридичною особою, постановою Правління Національного банку України «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» до категорії неплатоспроможних» №14/БТ від 23.05.2016 року, ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» віднесено до категорії неплатоспроможних.

На підставі постанови Правління Національного банку України №14/БТ від 23.05.2016 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» №812 від 23.05.2016 року та рішення «Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» №991 від 13.06.2016 року. Згідно з вказаними актами розпочата процедура виведення ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком з 23.05.2016 року до 12.07.2018 року включно.

12.07.2016 року Правлінням Національного банку України прийнято рішення «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» №124-рш. Відповідно до цього, Виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення «Про початок процедури ліквідації ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» та делегування повноважень ліквідатора банку» №1213 від 12.07.2016, згідно з яким з 13.07.2016 року до 12.07.2018 року включно розпочато процедуру ліквідації, а також призначено уповноважену особу ФГВФО та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ».

Наказом уповноваженої особи ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» №27/1 від 24.05.2016 року було створено комісію по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними.

Наказом уповноваженої особи ФГВФО №42/2 від 01.06.2016 року затверджено результати проведеної перевірки правочинів на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними, викладені в акті №3 Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, за яким встановлено нікчемність правочинів (трансакції) з виконання 19.05.2016 року платіжних документів ТОВ «ІРЦ» про перерахуванню коштів на рахунки 2445 фізичних осіб в сумі 206 980 863,90грн., відповідно до положень пунктів 7-9 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Серед яких і дострокове повернення коштів в сумі 384 724,21грн. на поточний рахунок НОМЕР_2, здійснене 19.05.2016 року ТОВ «ІРЦ».

У зв»язку з чим, рахунок позивача НОМЕР_2, відкритий в ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», не внесено до Переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем належними та допустимими доказами не доведено існування вказаного балансу та відсутність майнових прав позивача на кошти, які надійшли на його рахунок, відкритий в ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» згідно трансакцій, які є предметом спору.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VI ), Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року № 14 (далі Положення №14), Інструкцією про проведення касових операцій банками в Україні, затвердженою Постановою правління НБУ від 01.06.2011 року №174 (далі - Інструкція №174) та Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою Постановою правління НБУ від 12.11.2003 року №492 (далі - Інструкція №492).

У п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону №4452-VI визначено, що вкладник фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону № 4452-VI вклад-кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Згідно із ч. 1 ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Згідно із ч. 2 ст. 27 Закону №4452-VI уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує, зокрема:

- перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

- перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону.

В силу вимог ч. 2 ст. 38 Закону № 4452-VI, протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду забезпечує перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Аналіз зазначених норм чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства свідчить, що для отримання відшкодування фізичною особою за рахунок Фонду має бути дотримана обов»язкова умова: особа має бути вкладником та повинна мати вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Фактично відповідач визнав нікчемними дві розрахункові банківські операції з перерахування коштів з одного рахунку на інший. При цьому, на дату запровадження в Банку тимчасової адміністрації кошти, які позивач передавала в позику ТОВ «ІРЦ» вже обліковувалися на її розрахунковому рахунку в банку, оскільки ТОВ «ІРЦ» повернуло їх їй разом з нарахованими процентами.

Відповідно до п. п. 7-9 ч. 3 ст. 38 Закону №4452-VI правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з таких підстав:

- банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

- банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов»язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України;

- здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов»язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що покликання відповідача на положення п. 7-9 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI, як на правову підставу для визнання зазначених вище трансакцій нікчемними, є необґрунтованими, оскільки відповідачем жодним чином не доведено наявності підстав, за яких правочини відповідно до ст. 38 Закону № 4452-VI є нікчемними.

Здійснюючи операції з перерахування коштів, банк не вчиняє окремі правочини, а виконує свої зобов»язання з обслуговування клієнтів банку, передбачені Цивільним кодексом України, Законом України «Про банки і банківську діяльність», Інструкцією №492, та договорами з відповідними клієнтами банку.

Якщо внаслідок проведених операцій Фонду, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державною виплат), то ст. 38 Закону 4452-VI не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі ст. 228 Цивільного кодексу України. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31.10.2018 року у справі №822/1083/17.

При цьому, відповідачем не зазначено, за яких конкретних підстав даний правочин ним віднесено до нікчемних, доказів на підтвердження нікчемності зазначеного правочину (спрямованості його на порушення прав та свобод особи або держави, незаконне заволодіння майном) відповідачем також не надано, а відтак - суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2018 року у справі №1740/1934/18 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 243 КАС України - з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
В. В. Святецький

Повний текст постанови складено 21.01.2019 року.