Справа № 826/8640/17
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2019-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

17 січня 2019 року м. Київ № 826/8640/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрянської Я.І. розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі

за позовом ОСОБА_1

до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "АРТЕМ-БАНК"

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "АРТЕМ-БАНК" в якому просив:

- визнати протиправним дії в.о. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію AT "АРТЕМ-БАНК" Паламарчука В.В. щодо прийняття рішення про визнання правочину нікчемним щодо проведення 26.10.2016 року грошового переказу в сумі 200 000,00 (двісті тисяч) гривень із поточного рахунку №4538.980 ТОВ "АРДО-ТОРГ" на поточний рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_2.980 в AT "АРТЕМ-БАНК";

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію AT "АРТЕМ-БАНК" Луньо Іллі Вікторовича щодо не включення ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків N" НОМЕР_1) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві "АРТЕМ-БАНК" із визначенням суми, що підлягає відшкодуванню в розмірі 200000,00 (двісті тисяч) гривень, 00 копійок.;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "АРТЕМ-БАНК" Шевченка Андрія Миколайовича включити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_1) до загального переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в сумі 200000,00 (двісті тисяч) гривень, 00 копійок, що зберігалися на поточному рахунку НОМЕР_2.980 в AT "АРТЕМ-БАНК", відкритому фізичної особі - ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3) та подати додаткову (уточнюючу) інформацію про вкладників до Фонду гарантування щодо включення ОСОБА_1 до переліку вкладників AT "АРТЕМ-БАНК", що мають право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві "АРТЕМ-БАНК";

- зобов'язати виконавчу дирекцію Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затвердити загальний реєстр вкладників із включенням ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3) для здійснення йому виплати коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в сумі 200000,00 (двісті тисяч) гривень, 00 копійок.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.11.2018р. адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариств "АРТЕМ-БАНК" щодо формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в частині не включення ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1). Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "АРТЕМ-БАНК" включити інформацію про ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з договором банківського рахунку від 26.10.2016р. № ПР/ФО/1410/16, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ "АРТЕМ-БАНК".В іншій частині позовних вимог - відмовлено. Стягнуто на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб витрати зі сплати судового збору в розмірі 640, 0 грн. (шістсот сорок гривень нуль копійок).

10.12.2018р. до суду надійшло клопотання представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі шляхом винесення додаткового рішення у справі.

Ознайомившись із поданим клопотанням, суд приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із частиною 2 цієї статті заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Частиною 3 статті 252 КАС України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно із частиною 4 цієї статті про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Статтею 132 КАС України, в редакції на час розгляду справи судом, встановлено що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду;

3) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов'язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

В той же час, приписи ст. 134 КАС України регламентують витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Компенсація витрат на правову допомогу може бути проведена тільки у тих випадках, якщо вона полягала в участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді - в межах судового розгляду справи.

Відповідно до ст.16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Порядок і умови надання правової допомоги, права й обов'язки адвокатів та інших фахівців у галузі права, які беруть участь в адміністративному процесі і надають правову допомогу, визначаються положеннями КАС України та іншими законами.

Відповідно до ст. 30 Закону № 5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб'єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеною у постановах від 21.03.2018р. у справі № 815/4300/17, від 11.04.2018р. у справі № 814/698/16, від 18.10.2018р. у справі № 813/4989/17.

Судом встановлено, що на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу було подано копії таких документів: договір про надання правової допомоги від 01.01.2018р. № АБО-01/01/18/3, додаткову угоду № 1 до Договору про надання правової допомоги від 01.01.2018р. № АБО-01/01/18/3 від 01.01.2018р., акт наданих послуг (виконаних робіт) № 1 до Договору про надання правової допомоги від 01.01.2018р. № АБО-01/01/18/3 від 01.01.2018р.

Судом встановлено, що правнича допомога адвоката складалась з написання позовної заяви та представництва інтересів клієнта в суді першої інстанції (одне засідання).

З матеріалів справи вбачається, що адміністративний позов пред'явлений позивачем до суду 08.07.2017р. та підписаний ним особисто.

Таким чином, представник позивача не міг надавати послуги з написання позовної заяви, оскільки, як сам зазначає представник, так і вбачається з договору про надання правової допомоги, представництво інтересів позивача здійснювалось з 01.01.2018р.

Одночасно суд зазначає, що 13.03.2018р. до суду подано «Позовна заява Про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії. (Уточнення)».

Однак, як вбачається з додаткової угоди № 1 до Договору про надання правової допомоги від 01.01.2018р. № АБО-01/01/18/3 від 01.01.2018р. послуга, яка підлягає відшкодуванню - «написання позовної заяви», тобто мова не йде про «уточнення».

Більше того, як вбачається з рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.11.2018р. у справі № 826/8640/17, заява представника позивача про уточнення позовних вимог від 13.03.2018р. не прийнята до розгляду, а справа розглядалась в межах позовних вимог викладених в позовній заяві поданій позивачем при пред'явленні позову в 2017р.

Таким чином, витрати на «написання позовної заяви» відшкодуванню не підлягають, оскільки, по-перше, позовна заява подана у 2017р., тоді як договір про надання правової допомоги укладений в 2018р., по-друге, якщо б, навіть, мова в додатку до договору йшла про «уточнену» позовну заяву подану представником 13.03.2018р., то така заява не була прийнята судом до розгляду, оскільки представником позивача не було дотримано вимог ч. 7 ст. 47 КАС України, щодо подання доказів направлення копій такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи, тобто справа розглянута в межах первісних позовних вимог.

Проте, представником позивача не надано жодних пояснень з приводу наявності в матеріалах справи двох договорів та двох додаткових угод в яких зазначені різні суми гонорару (договір про надання правової допомоги № 02/18-ФР від 02.01.2018р. та додаткова угоду № 1 до договору про надання правової допомоги № 02/18-ФР від 02.01.2018р.; договір про надання правової допомоги від 01.01.2018р. № АБО-01/01/18/3, додаткова угода № 1 до Договору про надання правової допомоги від 01.01.2018р. № АБО-01/01/18/3 від 01.01.2018р.).

Одночасно, про наявність у позивача - представника, суду стало відомо з 13.03.2018р., коли до суду було подано договір про надання правової допомоги № 02/18-ФР від 02.01.2018р. та додаткову угоду № 1 до вищезазначеного договору. Відповідно до п. 2 додаткової угоди, розмір витрат на професійну правничу допомогу за підготовку та подачу позовної заяви до її розгляду, складає 5 200,0 грн.

Щодо доводів представника позивача про понесення витрат на правову допомогу, зокрема, щодо «представництва інтересів клієнта в суді першої інстанції (одне засідання)» на суму 2500,0 грн., суд зазначає таке.

З моменту укладення договору про надання правової допомоги від 01.01.2018р. № АБО-01/01/18/3 розгляд справи в судовому засіданні був призначений на 13.03.2018р., однак такий розгляд в судовому засіданні із застосуванням звукозаписувального технічного засобу не здійснювався, що підтверджується довідкою секретаря судових засідань від 13.03.2018р.

Також, 13.03.2018р. суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

З огляду на те, що в матеріалах справи відсутні докази представництва інтересів позивача в Окружному адміністративному суді міста Києва в судовому засіданні його представником в межах розгляду справи № 826/8640/17, оскільки представник не приймав участі в судових засіданнях, суд приходить до висновку про те, що витрати на «представництва інтересів клієнта в суді першої інстанції (одне засідання)» на суму 2500,0 грн. відшкодуванню на користь позивача також не підлягають.

Більше того жодних доказів реального понесення витрат правничу допомогу до суду не надано, зокрема, квитанцій, платіжних доручень, чеків тощо.

Також, суд зазначає, що обов'язковою умовою для врахування судом вищезазначених доказів є їх подання до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи вбачається, що договір про надання правової допомоги укладений між позивачем та його представником в січні 2018р., а 13.03.2018р. суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Таким чином, позивач або його представник, з дня переходу до розгляду справи в порядку письмового провадження до дати винесення рішення у справі, мали змогу вчасно подати до суду заяву з вимогами про відшкодування витрат на правничу допомогу, проте не скористались своїм правом.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що доводи представника позивача з приводу того, що розгляд справи в порядку письмового провадження якимось чином перешкоджав звернутись із заявою, є помилковими.

Більше того, всі додані до клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу документи, окрім акту наданих послуг від 11.11.2018р., датовані 01.01.2018р., що також є доказом того, що представник мав змогу раніше заявити клопотання про бажання відшкодування витрат пов'язаних з правничою допомогою адвоката.

Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що клопотання представника позивача про винесення додаткового рішення у справі, зокрема, щодо судових витрат, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 16, 134, 252 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в справі № 826/8640/17 шляхом винесення додаткового рішення у справі - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки встановленому ст. 256 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. 293-297 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська