Справа № 1540/4106/18
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2019 р.м.ОдесаСправа № 1540/4106/18

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Цховребова М.Г. Дата і місце ухвалення: 11.10.2018р., м. Одеса
Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лукянчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2018 року по справі за адміністративним позовом Саратського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И Л А :

Саратське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправними та скасування постанов від 28.12.2017р. у виконавчому провадженні №54400886 про накладення на позивача штрафу на корить держави у розмірі 10200 грн. за повторне невиконання вимог виконавчого листа №515/709/17, виданого 18.07.2017р. Татарбунарським районним судом Одеської області та про стягнення з позивача на користь відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області виконавчого збору у розмірі 12800 грн.

Позов обґрунтовувало тим, що Саратським об'єднаним УПФУ Одеської області, на виконання постанови Татарбунарського районного суду Одеської області від 30.05.2017р. у справі №515/709/17, було здійснено перерахунок та виплату в межах стягнення за один місяць призначеного ОСОБА_2 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 86% грошового утримання судді, про що було складено протокол №129287 від 02.06.2017р. Про виконання рішення суду в частині негайного його виконання ще до відкриття виконавчого провадження позивач неодноразово повідомляв відділ примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області шляхом надсилання поштою та електронною поштою відповідного повідомлення. При цьому, ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 31.07.2017р. по справі №515/709/17 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Саратського об'єднаного УПФУ Одеської області. Однак, Татарбунарський районний суд Одеської області, в порушення вимог ст.254 КАС України, 18.07.2017р., тобто до набрання постановою від 30.05.2017р. по справі №515/709/17 законної сили, видав виконавчий лист на виконання вказаного судового рішення. В жовтні 2017 року позивач повідомив відповідача про відкриття апеляційного провадження у справі №515/709/17, у зв'язку з чим державний виконавець, відповідно до ст.38 Закону України «Про виконавче провадження», мав повернути виконавчий лист №515/709/17, виданий 18.07.2017р. Татарбунарським районним судом Одеської області. Незважаючи на те, що судове рішення у справі №515/709/17 набрало законної сили тільки 01.11.2017р., Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області 28.12.2017р. у виконавчому провадженні №54400886 винесло постанови про накладення на позивача штрафу на корить держави у розмірі 10200 грн. за повторне невиконання вимог виконавчого листа №515/709/17, виданого 18.07.2017р. Татарбунарським районним судом Одеської області, та про стягнення з позивача на користь відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області виконавчого збору у розмірі 12800 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2018 року позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області Щеглової Є.В. від 28.12.2017р. ВП № 54400886 про накладення штрафу та про стягнення виконавчого збору.

Також, суд першої інстанції визнав за необхідне вийти за межі позовних вимог Саратського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області шляхом визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області Щеглової Є.В. від 28.12.2017р. про закінчення виконавчого провадження № 54400886.

Стягнуто з Головного територіального управління юстиції в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Саратського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області суму судового збору в розмірі 1762 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 11.10.2018р. з прийняттям нового судового рішення - про відмову в задоволенні позову.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що Саратське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області зобов'язане виконати вимоги виконавчого листа від 18.07.2017р. №515/709/17, оскільки ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2017р. постанову Татарбунарського районного суду Одеської області від 30.05.2017р. у справі №515/709/17 залишено без змін.

Також, апелянт посилається на те, що так як постанова про відкриття виконавчого провадження від 28.07.2017р., в якій зазначено про стягнення виконавчого збору, Саратським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Одеської області не оскаржувалася в судовому порядку, тому постанова від 28.12.2017р. про стягнення виконавчого збору винесена державним виконавцем відповідача у передбачений Законом України «Про виконавче провадження» спосіб.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції безпідставно вийшов за межі позовних вимог Саратського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області та скасував постанову від 28.12.2017р. про закінчення виконавчого провадження.

Не погоджується апелянт і з правильністю розподілу судом першої інстанції судових витрат по справі з посиланням на те, що частиною другою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язанні із залученням свідків та проведенням експертизи.

Саратське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області подало письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Татарбунарського районного суду Одеської області від 30.05.2017р. по справі №515/709/17 задоволено позов ОСОБА_2 до Саратського об'єднаного УПФУ Одеської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження відповідача №129287 від 22 травня 2017 року; визнано протиправною відмову Саратського об'єднаного УПФУ Одеської області, викладену в листі за №2/ч-02 від 19.05.2017р., у призначенні (перерахунку) та виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді Чебан А.П. у розмірі 86%; зобов'язано УПФУ прийняти розпорядження, яким зарахувати ОСОБА_2 до судового стажу роботи за вислугою років, який дає право на призначення та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 86%, виходячи із стажу 23 роки 4 місяці 12 днів, в тому числі стаж роботи на посаді слідчого Татарбунарського районного відділу УМВС в Одеській області з 01.11.1993р. по 04.09.1998р. та здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 в розмірі 86% грошового утримання судді, у відповідності до грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, виходячи зі стажу - 23 роки 4 місяці 12 днів, відповідно довідки, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Одеській області про заробітну плату, починаючи з 14.03.2017р. з врахуванням фактично виплачених сум.

Постанову суду в частині здійснення призначення та виплати ОСОБА_2 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

02.06.2017р. Саратським об'єднаним УПФУ Одеської області на виконання постанови Татарбунарського районного суду Одеської області від 30.05.2017р. у справі №515/709/17 у межах суми платежу за один місяць були здійснені перерахунок та виплата призначеного ОСОБА_2 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 86% грошового утримання судді, у відповідності до грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, виходячи зі стажу - 23 роки 4 місяці 12 днів, відповідно довідки, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Одеській області про заробітну плату, починаючи з 14.03.2017р. з врахуванням фактично виплачених сум, про що було складено відповідний протокол №129287 від 02.06.2017р.

Також, про проведений перерахунок та виплату свідчить довідка Саратського об'єднаного УПФУ Одеської області від 08.09.2017р. за особовим рахунком №129287, з якої вбачається, що розмір виплаченої ОСОБА_2 у червні 2017 року пенсії складає 22016 грн.

18.07.2017р. Татарбунарським районним судом Одеської області у справі №515/709/17 був виданий виконавчий лист.

28.07.2017р. державний виконавець, розглянувши заяву ОСОБА_2 про примусове виконання виконавчого листа №515/709/17, виданого 18.07.2017р. Татарбунарським районним судом Одеської області, прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження №54400886 з виконання виконавчого листа від 18.07.2017р., в якій запропонував боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та стягнув з боржника виконавчий збір у розмірі 12800 гривень.

З матеріалів справи, також, вбачається, що 31.07.2017р. Одеський апеляційний адміністративний суд відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Саратського об'єднаного УПФУ Одеської області на постанову Татарбунарського районного суду Одеської області від 30.05.2017р. по справі №515/709/17.

11.10.2017р. Саратським об'єднаним УПФУ Одеської області на адресу відповідача було надіслано повідомлення за вихідним номером 2996/08 про відкриття 31.07.2017р. Одеським апеляційним адміністративним судом апеляційного провадження по справі №515/709/17. Зазначено, що постанова Татарбунарського районного суду Одеської області від 30.05.2017р. по справі №515/709/17 є такою, що не набрала законної сили, а тому вона підлягає виконанню лише в частині здійснення призначення та виплати ОСОБА_2 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у межах суми платежу за один місяць (в частині допущення її до негайного виконання). Оскільки 02.06.2017р. у відповідній частині боржник виконав постанову Татарбунарського районного суду Одеської області від 30.05.2017р. по справі №515/709/17 виконавче провадження підлягає закінченню на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» без стягнення виконавчого збору.

До зазначеного листа-повідомлення позивачем додано копію розпорядження від 02.06.2017р. №129287, довідку від 08.09.2017р. та копію ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 31.07.2017р. у справі №515/709/17.

В наступному 25.10.2017р. Одеський апеляційний адміністративний суд постановив ухвалу по справі №515/709/17, якою апеляційну скаргу Саратського об'єднаного УПФУ Одеської області залишив без задоволення, а постанову Татарбунарського районного суду Одеської області від 30 травня 2017 року - без змін.

Постанова Татарбунарського районного суду Одеської області від 30.05.2017р. по справі №515/709/17 набрала законної сили 01.11.2017р.

13.11.2017р. Саратським об'єднаним УПФУ Одеської області, на виконання постанови Татарбунарського районного суду Одеської області у справі №515/709/17, здійснено перерахунок та виплату призначеного ОСОБА_2 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 86% грошового утримання судді починаючи з 14.03.2017р. з врахуванням фактично виплачених сум, про що було складено відповідний протокол №129287 від 13.11.2017р.

Про проведений перерахунок та виплату свідчить довідка від 08.12.2017р. за особовим рахунком №129287, з якої вбачається, що розмір виплаченого щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 з квітня 2017 року по грудень 2017 року включно щомісячно складає 22016 грн.

30.11.2017р. Саратським об'єднаним УПФУ Одеської області отримано копію постанови державного виконавця від 23.11.2017р. у виконавчому провадженні №54400886 про накладення штрафу у сумі 5100 грн. за невиконання вимог виконавчого листа від 18.07.2017р.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.02.2018р. по справі №815/6456/17 визнано протиправною та скасовано зазначену постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області від 23.11.2017р. про накладення штрафу.

19.01.2018р. Саратським об'єднаним УПФУ Одеської області отримано копію постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 04.01.2018р. про відкриття виконавчого провадження №55475106 на підставі постанови №54400886, виданої 28.12.2017р. відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про стягнення з Саратського об'єднаного УПФУ Одеської області виконавчого збору 12800 грн.

Крім того, постановою від 28.12.2017р. державним виконавцем при примусовому виконанні виконавчого листа №515/709/17 від 18.07.2017р. накладено на боржника штраф на користь держави в сумі 10200 грн. за повторне невиконання вимог виконавчого листа.

Не погоджуючись з правомірністю вказаних постанов від 28.12.2017р. про накладення штрафу та про стягнення виконавчого збору Саратське об'єднане УПФУ Одеської області звернулося з даним позовом до суду про їх скасування.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов пенсійного органу, визнав обґрунтованими доводи позивача про незаконність постанови від 28.12.2017р. про накладення штрафу в сумі 10200 грн. за повторне невиконання рішення суду, зазначивши, що так як рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.02.2018р. по справі №815/6456/17 визнано протиправною та скасовано постанову від 23.11.2017р. про накладення штрафу в сумі 5100 грн. за невиконання вимог виконавчого листа, тому станом на момент розгляду та вирішення справи відсутня повторність невиконання рішення боржником без поважних причин, яка є обов'язковою для застосування ч. 2 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» і яка фактично застосована в оскарженій постанові про накладення штрафу від 28.12.2017р.

Також, з врахуванням наявності рішення суду у справі №815/6456/17, суд першої інстанції дійшов висновку про незаконність постанови про закінчення виконавчого провадження від 28.12.2017р. Зокрема, суд зазначив, що в процесі примусового виконання виконавчого документу державним виконавцем, у зв'язку з невиконанням боржником вимог виконавчого документу, були застосовані штрафні санкції, про що винесено відповідні постанови від 23.11.2017р. та 28.12.2017р. У зв'язку з тим, що боржником вимоги виконавчого документу не виконано, 28.12.2017р. державним виконавцем направлено до ГУНП в Одеській області повідомлення про вчинення злочину, через що на підставі п.11 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» закінчено виконавче провадження, а виконавчий документ повернено до суду, який його видав. Враховуючи, що постанову про закінчення виконавчого провадження від 28.12.2017р. прийнято виходячи та на підставі постанови від 23.11.2017р. про накладення штрафу, яку скасовано рішенням суду, яке набрало законної сили, та постанови від 28.12.2017р. про накладення штрафу щодо якої судом здійснено висновок про те, що вона є протиправною та підлягає скасуванню, суд першої інстанції дійшов висновку, що закінчення виконавчого провадження не може бути визнано обґрунтованим у зв'язку з визнанням в судовому порядку незаконними постанов державного виконавця, які слугували для цього підставою.

Щодо позовних вимог позивача про визнання протиправною та скасування постанови від 28.12.2017р. у виконавчому провадженні №54400886 про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 12800 грн., то задовольняючи позов Саратського об'єднаного УПФУ Одеської області про її скасування, суд першої інстанції виходив з того, що вказану постанову прийнято відповідачем на підставі постанови від 28.12.2017р. про закінчення виконавчого провадження, про незаконність якої суд дійшов висновку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог Саратського об'єднаного УПФУ Одеської області та наявність підстав для їх задоволення виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин п'ятої, шостої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно з частиною першою статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Відповідно до частини третьої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII, за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Відповідно до частини п'ятої статті 27 Закону №1404-VIII, виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

За частиною дев'ятою статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Як зазначалось вище, постанову Татарбунарського районного суду Одеської області від 30.05.2017р. у справі №515/709/17 в частині, яку допущено до негайного виконання, Саратським об'єднаним УПФУ Одеської області виконано 02.06.2017р. Зокрема, здійснено перерахунок та виплату призначеного ОСОБА_2 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 86% грошового утримання судді, у відповідності до грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, виходячи зі стажу - 23 роки 4 місяці 12 днів, відповідно довідки, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Одеській області про заробітну плату, починаючи з 14.03.2017р. з врахуванням фактично виплачених сум, про що було складено відповідний протокол №129287 від 02.06.2017р. Розмір виплаченої ОСОБА_2 у червні 2017 року пенсії складає 22016 грн.

18.07.2017р. Татарбунарським районним судом Одеської області у справі №515/709/17 був виданий виконавчий лист, тобто після виконання Саратським об'єднаним УПФУ Одеської області рішення суду в частині, яка підлягала негайному виконанню.

Зазначені обставини учасниками справи не заперечуються.

28.07.2017р. державний виконавець відповідача прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження №54400886 з виконання виконавчого листа від 18.07.2017р., в якій запропонував боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та стягнув з боржника виконавчий збір у розмірі 12800 гривень.

При цьому, Саратське об'єднане УПФУ Одеської області скористалося наданим йому КАС України правом на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 31.07.2017р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Саратського об'єднаного УПФУ Одеської області на постанову Татарбунарського районного суду Одеської області від 30.05.2017р. по справі №515/709/17.

З вказаного слідує, що станом на 31.07.2017р. постанова Татарбунарського районного суду Одеської області від 30.05.2017р. по справі №515/709/17 вважалася такою, що не набрала законної сили.

Відповідно до статті 38 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, тобто станом на 31.07.2017р., виконавчий документ, прийнятий виконавцем до виконання, повертається до суду, який його видав, у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню). Про повернення виконавчого документа виконавець виносить постанову не пізніше наступного робочого дня з дня отримання судового рішення.

Таким чином, державний виконавець діючи відповідно до статті 38 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження», в редакції, що була чинною станом на 31.07.2017р., мав повернути виконавчий лист №515/709/17, виданий 18.07.2017 Татарбунарським районним судом Одеської області, до Татарбунарського районного суду Одеської області, який його видав, у зв'язку з апеляційним оскарженням судового рішення з врахуванням того, що Саратським об'єднаним УПФУ Одеської області судове рішення частині негайного його виконання виконано до прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження.

Варто зазначити, що апелянт не заперечує обізнаність відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області щодо оскарження пенсійним органом в апеляційному порядку судового рішення, на виконання якого 18.07.2017р. судом видано виконавчий лист, за яким відкрито виконавче провадження.

Постанова Татарбунарського районного суду Одеської області від 30.05.2017р. по справі №515/709/17 набрала законної сили 01.11.2017р. на підставі ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2017р.

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи позивача, що при отриманні відомостей про апеляційне оскарження судового рішення по справі №515/709/17 відповідач повинен був повернути виконавчий лист на підставі ст.38 Закону України «Про виконавче провадження». Стягувач же, у свою чергу, після набранням відповідного судового рішення законної сили, тобто після 01.11.2017р., мав право подати виконавчий лист до виконання вдруге.

Однак, державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області не здійснивши дій, визначених Законом України «Про виконавче провадження», продовжував виконувати вимоги виконавчого листа від 18.07.2017р.

У зв'язку з цим, колегія суддів доходить висновку про незаконність постанови від 28.12.2017р. про стягнення з боржника виконавчого збору, оскільки станом на 28.07.2017р. (дату відкриття виконавчого провадження) рішення суду від 30.05.2017р. в частині, що підлягала негайному виконанню було виконано Саратським об'єднаним УПФУ Одеської області (протокол від 02.06.2017р.). Що стосується виконання іншої частини судового рішення у справі №515/709/17, то, у зв'язку з його переглядом в апеляційному порядку, державний виконавець відповідача до 01.11.2017р. не мав вчиняти жодних дій, спрямованих на його виконання, так як зобов'язаний був повернути виконавчий лист до суду, який його видав.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області від 23.11.2017р. про накладення штрафу встановлено, що станом на 23.11.2017р. вимоги виконавчого листа боржником - Саратським об'єднаним УПФУ Одеської області не виконані та, керуючись ст.ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», вирішено за невиконання вимог виконавчого листа №515/709/17, виданого 18.07.2017р. Татарбунарським районним судом Одеської області, накласти на боржника штраф на користь держави у розмірі 5100 грн.

Одеський окружний адміністративний суд, скасовуючи вказану постанову, в рішенні від 19.02.2018р. по справі №815/6456/17 зазначив, що постанова Татарбунарського районного суду Одеської області від 30.05.2017р. по справі №515/709/17 набрала законної сили 01.11.2017р. та вже 13.11.2017р. Саратським об'єднаним УПФУ Одеської області здійснено її виконання, тобто в межах 10-денного строку, встановленого державним виконавцем.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно змісту оскарженої позивачем постанови про накладення штрафу від 28.12.2017р. встановлено, що постановою про накладення штрафу від 23.11.2017р. Саратське об'єднане УПФУ Одеської області зобов'язано виконати вимоги виконавчого документу протягом десяти робочих днів з моменту отримання постанови; боржником у встановлений державним виконавцем строк, рішення суду не виконано без поважних причин. Керуючись ст.ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», за повторне невиконання вимог виконавчого листа №515/709/17 від 18.07.2017р. відповідачем накладено на позивача штраф на користь держави у розмірі 10200 грн.

Виходячи з наведеного у сукупності, колегія суддів доходить висновку, що станом на момент розгляду та вирішення справи відсутня повторність невиконання рішення боржником без поважних причин, яка є обов'язковою для застосування ч.2 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» і яка фактично застосована в оскарженій постанові про накладення штрафу від 28.12.2017 року.

Таким чином, судом першої інстанції обґрунтовано скасовано оскаржувану позивачем постанову про накладення штрафу від 28.12.2017р.

Скасування в судовому порядку постанов про накладення штрафу від 23.11.2017р. та від 28.12.2017р. свідчить про необґрунтованість закінчення виконавчого провадження на підставі п.11 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Варто зазначити, що в апеляційній скарзі апелянт не зазначає про помилковість висновків суду першої інстанції про незаконність постанови про закінчення виконавчого провадження від 28.12.2017р., а лише посилається на те, що вказана вимога не була предметом спору та суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог Саратського об'єднаного УПФУ Одеської області.

Колегія суддів не приймає до уваги такі доводи апелянта, оскільки частиною 2 статті 9 КАС України суду надано право вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Колегія суддів, враховуючи викладені обставини справи, вважає обґрунтованим у даному випадку вихід суду за межі позовних вимог позивача шляхом скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 28.12.2017р. як такої, що прийнята за відсутності передбачених Законом підстав.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог не спростовують, а тому підстав для скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.10.2018р. колегія суддів не вбачає.

Проте, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області щодо не вірного розподілу судом першої інстанції судових витрат у справі.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Ні Кодексом адміністративного судочинства України, а ні Законом України «Про судовий збір» не передбачено стягнення з відповідача на користь позивача - суб'єкта владних повноважень, сплаченого ним судового збору при поданні позову до суду.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про стягнення з Головного територіального управління юстиції в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Саратського об'єднаного УПФУ Одеської області судового збору в розмірі 1762 грн. є помилковим, оскільки не відповідає правилам розподілу судового збору, встановленим статтею 139 КАС України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Враховуючи, що судом першої інстанції правильно по суті спору вирішено справу, але допущено порушення норм процесуального права при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для зміни судового рішення від 11.10.2018р. шляхом виключення з його резолютивної частини абзацу 5 щодо стягнення з Головного територіального управління юстиції в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Саратського об'єднаного УПФУ Одеської області судового збору.

В іншій частині оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2018 року змінити, виключивши з його резолютивної частини висновки суду щодо стягнення з Головного територіального управління юстиції в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Саратського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області судового збору.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 22 січня 2019 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лукянчук