Справа № 480/3816/18
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2019-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2019 р. Справа № 480/3816/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Глазька С.М.,

за участю секретаря судового засідання - Провозіна О.І.,

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку,-

В С Т А Н О В И В:

До Сумського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Сумської ОДПІ ДФС у Сумській області від 08 серпня 2016 року № 22-ф;

- стягнути з відповідача - Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області (як правонаступника Сумської ОДПІ) на користь ОСОБА_1 неправомірно утриману вихідну допомогу на загальну суму 4089,45 грн.;

- стягнути з відповідача - Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки по день винесення рішення суду.

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 27.05.2016 вона була звільнена з посади головного державного інспектора Білопільського відділення Сумської ОДПІ, у зв'язку з скороченням штатної чисельності. При звільненні їй було виплачено вихідну допомогу у відповідності до вимог ст. 44 Кодексу законів про працю України.

27.07.2016 рішенням Сумського окружного адміністративного суду наказ про звільнення був скасований, позивача поновлено на посаді, 03.08.2016 відповідачем виданий наказ №41-О про поновлення на посаді та цього ж дня попереджено про наступне вивільнення з посади.

У серпні 2016 року, на підставі наказу Сумської ОДПІ ДФС у Сумській області від 08 серпня 2016 року № 22-ф, із заробітної плати позивача, відповідачем було утримано кошти, виплачені їй при звільненні 27.05.2016, а саме вихідну допомогу у розмірі 4089,45 грн.

03.10.2016 позивача знову було звільнено з посади на підставі п.1 ст.40 Кодексу законів про працю України, у зв'язку з чим було виплачено вихідну допомогу.

З 07 листопада 2016 року в результаті реорганізації Державна податкова інспекція у м.Сумах ГУ ДФС у Сумській області є правонаступником Сумської ОДПІ ДФС у Сумській області.

Позивач вважає, що при звільненні 03.10.2016, з нею не проведено повний розрахунок, оскільки відповідач протиправно прийняв оскаржуваний наказ, а як наслідок, незаконно утримав з її заробітку у серпні 2016 року вихідну допомогу, тому на день звільнення залишилась заборгованість по заробітній платі. Посилаючись на положення ст.116, 117 Кодексу законів про працю України, позивач просить стягнути заборгованість по всіх належних їй виплатах, а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 12.10.2018 позовну заяву було залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків, а саме, позивачу було запропоновано надати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду та докази на підтвердження поважності причин пропуску такого строку.

24.10.2018 на адресу суду надійшла заява позивача про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 26.10.2018 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №480/3816/18 за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку.

У вищевказаній ухвалі, суд зазначив, що клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду буде вирішено у судовому засіданні.

13.11.2018 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив залишити дану позовну заяву без розгляду.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 04.12.2018 визнано неповажними підстави пропуску строку звернення ОСОБА_1 до суду з позовними вимогами щодо визнання протиправним та скасування наказу Сумської ОДПІ ДФС у Сумській області від 08 серпня 2016 року № 22-ф. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду - відмовлено. Заяву Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 задоволено частково. Залишено без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області в частині визнання протиправним та скасування наказу Сумської ОДПІ ДФС у Сумській області від 08 серпня 2016 року № 22-ф.

Вказана ухвала позивачем не оскаржувалась.

У задоволенні заяви Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області про залишення без розгляду позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача - Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області (як правонаступника Сумської ОДПІ) на користь ОСОБА_1 неправомірно утриманої вихідної допомоги на загальну суму 4089,45 грн., та стягнення з відповідача - Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки по день винесення рішення суду відмовлено.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечував, представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що позовні вимоги заявлені в даній справі вже були предметом розгляду в справі №818/831/18.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції позивач підтримала позовні вимоги, з мотивів наведених в позовній заяві.

Відповідач явку свого представника в останнє судове засідання не забезпечив.

Заслухавши позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що наказом Сумської об'єднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області №36-о від 27.05.2016 ОСОБА_1 звільнено з посади головного державного інспектора Білопільського відділення Сумської ОДПІ у зв'язку із скороченням штатної чисельності, згідно п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, нараховано та виплачено компенсацію за 12 календарних днів основної щорічної відпустки за робочий період з 02.07.2015 по 27.05.2016 включно, 15 календарних днів додаткової оплачуваної щорічної відпустки за стаж державної служби понад 15 років за робочий період з 05.01.2016 по 04.01.2017 включно, вихідну допомогу у розмірі середнього місячного заробітку у відповідності до ст. 44 КЗпП України.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 27.07.2016, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2016, наказ про звільнення скасований як протиправний, позивача поновлено на посаді, стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Наказом Сумської ОДПІ №41-о від 03.08.2016 ОСОБА_1 поновлено на посаді головного державного інспектора Білопільського відділення Сумської ОДПІ з 27.07.2016.

У серпні 2016 року із заробітку ОСОБА_1 утримано вихідну допомогу при звільненні у розмірі 3997,50 грн., згідно наказу №22-Ф від 08.08.2016.

Відповідно до наказу Сумської ОДПІ №43-о від 03.10.2016 ОСОБА_1 звільнено з посади головного державного інспектора Білопільського відділення Сумської ОДПІ, у зв'язку із скороченням штатної чисельності згідно п.1 ст.40 Кодексу законів про працю України, нараховано та виплачено компенсацію за 15 календарних днів основної щорічної відпустки за робочий період з 02.07.2015 по 01.07.2016 включно і 8 календарних днів основної щорічної відпустки за робочий період з 02.07.2016 по 03.10.2016 включно, 15 календарних днів додаткової оплачуваної щорічної відпустки за стаж державної служби понад 15 років за робочий період з 05.01.2016 по 04.01.2017 включно, вихідну допомогу в розмірі середньомісячного заробітку у відповідності ст. 44 КЗпП України.

05 березня 2018 року, ОСОБА_1 звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області про стягнення неправомірно утриманої грошової компенсації за дні невикористаної відпустки на загальну суму 4241,43 грн., неправомірно утриманої вихідної допомоги на загальну суму 4089,45 грн. та середнього заробітку за весь час затримки по день винесення рішення суду.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 19.04.2018 у справі №818/831/18 вказану позовну заяву було задоволено частково.

Стягнуто з Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області на користь ОСОБА_1 3997 грн. 40 коп. в рахунок відшкодування безпідставно утриманих коштів (вихідної допомоги), 70317 грн. 90 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, всього - 74315 грн. 30 коп., утримавши передбачені законодавством податки і збори.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області компенсації за невикористану відпустку у розмірі 4241,43 грн. відмовлено за необґрунтованістю.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.08.2018 вищевказане рішення було скасовано в частині задоволення позову.

В цій частині прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову.

В іншій частині рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.04.2018 по справі № 818/831/18 залишено без змін.

Приймаючи вказану постанову колегія суддів зазначила, що відшкодування вихідної допомоги (у розмірі 3997,50 грн.) можливо лише за умови попереднього визнання наказу про утримання (№22-Ф від 08.08.2016 року) протиправним, тому стягнення даних виплат є передчасним.

Суд, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, свою позицію обґрунтовує наступним.

Вимога позивача про стягнення вихідної допомоги на загальну суму 4089,45 грн. складається з двох сум, а саме 3997,50 грн., яка була утримана на підставі наказу №22-Ф від 08.08.2016 та 91,95 грн., яка була утримана в червні 2016 року.

Щодо відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення 3997,50 грн., суд зазначає, що вказана вимога вже заявлялась позивачем як позовна вимога у справі №818/831/18 однак, звертаючись до суду повторно із вказаною вимогою, позивач змінила підставу для її задоволення, а саме вказувала, що дана сума підлягає стягненню у зв'язку з незаконним прийняттям наказу №22-Ф від 08.08.2016, який також був оскаржений позивачкою.

У той же час, в ході розгляду даної справи, судом було встановлено, що позивач без поважних причин пропустила строк звернення до суду на оскарження вказаного наказу, у зв'язку з чим, ухвалою суду від 04.12.2018 провадження в частині позовних вимог щодо скасування оскаржуваного наказу було закрито. Вказана ухвала позивачем не оскаржувалась.

У зв'язку з викладеним, суд зазначає, що оскільки наказ №22-Ф від 08.08.2016 на підставі якого було утримано з позивача 3997,50 грн. не визнано незаконним та не скасовано, то відповідно до ст. 56 Конституції України вказані вимоги в даній частині не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення вихідної допомоги на суму 91,95 грн., суд зазначає, що як вбачається з ухвали про відкриття провадження Сумського окружного адміністративного суду від 06 березня 2018 року та рішення від 19 квітня 2018 року в справі №818/831/18, вказана позовна вимога вже була заявлена позивачем до того самого відповідача та з тих самих підстав, однак не вирішена судом при прийнятті рішення.

Чинна редакція Кодексу адміністративного судочинства України, у даному випадку, не визначає підстав для закриття провадження з даних підстав або залишення позову без розгляду.

Водночас, відповідно до п.1 ч.1 ст.252 КАС України, у даному випадку позивач має право звернутися із заявою про ухвалення додаткового судового рішення.

У зв'язку з викладеним, суд зазначає, що позовні вимоги в даній частині не підлягають задоволенню, оскільки позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушених прав.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за весь час затримки по день винесення рішення суду, суд зазначає, що оскільки вказана вимога, відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, за своєю суттю є похідною від вищевказаних вимог, а тому позовні вимоги в даній частині також не підлягають задоволенню.з

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області (Покровська площа, 2, м. Суми, Сумська область, 40000, ) про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 21 січня 2019 року.

Суддя С.М. Глазько