Справа № 560/4254/18
Суддя: Тарновецький І.І.
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/4254/18
РІШЕННЯ

іменем України

16 січня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Тарновецького І.І. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Хмельницькій області до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Хмельницькій області звернулось до суду з позовом, в якому у відповідності до вимог Податкового кодексу України просить стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький 256124,23 грн. у рахунок погашення податкового боргу.

Ухвалою від 18.12.2018 Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі та призначив до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у відповідності до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, надав відповідачу строк для подання відзиву на позов - 15 днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач подав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що квартирно-експлуатаційний відділ м. Хмельницький є органом військового управління в системі Збройних Сил України, який здійснює свою діяльність на підставі "Положення Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький" від 02.01.2013 року. Квартирно-експлуатаційний відділ м. Хмельницький є неприбутковою установою, яка утримується за рахунок державного бюджету, є розпорядником коштів 3-го ступеня і керується "Інструкцією щодо застосування економічної класифікації", входить до системи установ Міністерства оборони України, і саме Міністерство оборони України, як головний розпорядник коштів відповідає за зобов'язаннями зі сплати податків. Крім того, відповідно до статті 14 Закону України "Про Збройні сили України" квартирно-експлуатаційний відділ звільняється від сплати цього податку. Також вказує на те, що у квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький на 2018 рік не передбачено по загальному фонду бюджетних асигнувань на оплату земельного податку. У задоволенні позову просить відмовити.

Відповідно до частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження та сума яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку та сукупності, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з таких підстав.

Суд встановив, що відповідач - квартирно-експлуатаційний відділ м. Хмельницького, , зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців 20.07.2001 року.

Згідно з даних головного управління ДФС у Хмельницькій області податковий борг відповідача по земельному податку складає 256124,23 грн., а саме:

- в сумі 241400,24 грн. (Кузьминська сільська рада), в т.ч.: 82465,25 грн. - основний борг, 158934,99 грн. - штрафна санкція, згідно податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2018 рік від 09.02.2018 № в сумі 82465,25 грн., в т.ч. залишок несплаченого боргу за липень 2018 року по строку сплати 30.08.2018 в сумі 2058,92 грн.; за серпень 2018 року по строку сплати 30.09.2018 в сумі 80406,33 грн.; податкового повідомлення-рішення форми "Ш" № від 09.09.2018, яким зобов'язано відповідача сплатити штраф в розмірі 127390,14 грн.; повідомлення-рішення форми "Ш" № від 09.09.2018, яким зобов'язано відповідача сплатити штраф в розмірі 31544,85 грн.;

- в сумі 14723,99 грн. (Яворівецька сільська рада), в т.ч.: згідно податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2018 рік від 09.02.2017 № в сумі 14723,99 грн. (залишок несплаченого боргу за серпень 2018 року по строку сплати 30.09.2018).

Відповідно до статті 67 Конституції України, на платників податків покладено обов'язок сплачувати податки і збори в порядку і в розмірах, встановлених законом.

За змістом пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пункту 16.1.4. статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України передбачено, зокрема, що платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Податкове зобов'язання визначене відповідачем самостійно, у поданих деклараціях з податку на землю.

Предметом позову є стягнення заборгованості в сумі 256124,23 грн. згідно з податковими деклараціями з плати за землю від 09.02.2018 № , від 09.02.2017 № та податковим повідомленням - рішенням форми "Ш" № від 09.09.2018.

Таким чином, порушення принципу стабільності в даному випадку відсутнє, а доводи відповідача про необхідність сплати податку з 2018 року не ґрунтуються на приписах чинного законодавства.

Не сплачена платником податків у встановлений цим Кодексом строк сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання, стають податковим боргом (підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Суд вважає безпідставними доводи відповідача що саме Міністерство оборони України несе відповідальність за податковими зобов'язаннями квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницького, оскільки відповідно до статей 15, 16 Податкового кодексу України, квартирно-експлуатаційний відділ м. Хмельницького є платником податків, зборів та обов'язкових платежів і зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом. Зазначене підтверджується Положенням квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницького від 27.11.2017 року №193, пунктом 7 якого визначено, що відповідач є юридичною особою, має печатку із зображенням державного Герба України та своїм найменуванням, а також інші печатки та штампи, необхідні для забезпечення діяльності Установи. Доходи (прибутки) установи використовуються виключно для фінансування видатків на утримання установи, реалізації мети (цілей, завдань) та напрямів діяльності, визначених установчими документами.

Таким чином, квартирно-експлуатаційний відділ м. Хмельницького є окремою юридичною особою, користувачем земельних ділянок, який подавав декларації з плати за землю, а тому і платником цього податку.

Посилання відповідача на статтю 14 Закону України "Про Збройні Сили України" №1934-XII, згідно якої земля, води, інші природні ресурси, а також майно, закріплені за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю, належать їм на праві оперативного управління та звільняються від сплати усіх видів податків відповідно до законів з питань оподаткування, суд вважає безпідставним.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (п.1.1 ст.1 ПК України).

Відповідно до пункту 4.4 статті 4 Податкового кодексу України установлення і скасування податків та зборів, а також пільг їх платникам здійснюються відповідно до цього Кодексу Верховною Радою України, а також Верховною Радою Автономної Республіки Крим, сільськими, селищними, міськими радами та радами об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад у межах їх повноважень, визначених Конституцією України та законами України.

Згідно з пунктом 5.2 статті 5 Податкового кодексу України у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

Статтею 282 Податкового кодексу України були передбачені пільги щодо сплати податку для юридичних осіб, зокрема, від сплати податку звільнялись військові формування, утворені відповідно до законів України, Збройні Сили України та Державна прикордонна служба України, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

З 01.01.2015 р. Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28 грудня 2014 року №71-VIII, стаття 282 Податкового кодексу України викладена у новій редакції, що не передбачає вказаних пільг.

Відповідно до пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України, сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

До місцевих податків належить, зокрема, податок на майно (стаття 10 Податкового кодексу України), що згідно статті 265 Податкового кодексу України складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, транспортного податку, плати за землю.

Згідно з пунктом 284.1 статті 284 Податкового кодексу України передбачено, що Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.

Органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки рішення щодо ставок земельного податку та наданих пільг зі сплати земельного податку юридичним та/або фізичним особам за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Відповідач не надав відповідного рішення, яким встановлена податкова пільга зі сплати земельного податку, що поширює свою дію на квартирно-експлуатаційний відділ м. Хмельницького.

Отже, відповідач відповідно до вимог Податкового кодексу України (норми якого є пріоритетними у спірних правовідносинах) не звільнений від обов'язку сплати земельного податку та не має відповідних пільг щодо його сплати.

Квартирно-експлуатаційний відділ м. Хмельницького самостійно подавав контролюючому органу декларації з земельного податку, є платоспроможною юридичною особою, а тому зобов'язаний виконувати взяті на себе податкові зобов'язання.

Недостатнє фінансування з боку органу вищого рівня, неприбутковість установи та організації, не є підставою для звільнення відповідача від сплати податків.

В силу пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За змістом пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

У відповідності до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України на юридичну адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення надіслана податкова вимога форми "Ю" № 145-17 від 15.08.2017 року.

Доказів сплати податкового боргу суду не надано.

Наявність у відповідача податкового боргу підтверджується наявними в матеріалах справи доказами: копіями податкових декларацій, корінця податкової вимоги, податковим повідомленням-рішенням, податковими розрахунками земельного податку.

Згідно з пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності.

За змістом пункту 95.4 статті 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Відповідно до пункту 20.1.34 статті 20 Податкового Кодексу України органи державної податкової служби наділені повноваженнями звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

З урахуванням викладеного вимоги щодо стягнення з відповідача податкового боргу в зазначеному вище розмірі є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись Податковим кодексом України, статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький 256124 грн. 23 коп. (двісті п'ятдесят шість тисяч сто двадцять чотири гривні двадцять три копійки) податкового боргу в дохід Державного бюджету України, за рахунок коштів на рахунках в обслуговуючих його банках та належної йому готівки.

Судові витрати в порядку статті 139 КАС України розподілу між сторонами не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:Головне управління ДФС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 39492190)
Відповідач:Квартирно-експлуатаційний відділ м. Хмельницький (вул. Героїв АТО, 3/1, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 07928461)

Головуючий суддя /підпис/ І.І. Тарновецький
"Згідно з оригіналом" Суддя І.І. Тарновецький