Справа № 2340/3671/18
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/3671/18 Суддя (судді) першої інстанції: А.В. Руденко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Ісаєнко Ю.А., Лічевецького І.О.

за участю секретаря Антоненко К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області

на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року

у справі №2340/3671/18 (розглянутої в порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження)

за позовом ОСОБА_3

до відповідача Головного управління Національної поліції в Черкаській області

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, в якому просив:

- визнати дії щодо невиплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням другої групи інвалідності протиправними;

- стягнути з відповідача одноразову грошову допомогу у сумі 528 600 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем порушені права позивача на виплату одноразової грошової допомоги, оскільки 12.07.2018 начальником Головного управління Національної поліції в Черкаській області затверджено висновок про призначення одноразової грошової допомоги та видано наказ №1802 про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням другої групи інвалідності внаслідок травми, пов'язаної з виконанням службових обов'язків, у розмірі 528 600 грн. Пунктом 2 зазначеного наказу управлінню фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Черкаській області доручено здійснити необхідну виплату. Проте станом на 13.09.2018 відповідачем не виплачено позивачу одноразову грошову допомог. Крім того позивачем зазначено, що відсутність державного асигнування не є поважною причиною для невиконання суб'єктом владних повноважень своїх обов'язків.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року позов задоволено. Визнано бездіяльність Головного управління Національної поліції в Черкаській області щодо невиплати ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням йому другої групи інвалідності протиправною. Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Черкаській області на користь ОСОБА_3 одноразову грошову допомогу у сумі 528 600 гривень.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Головним управлінням Національної поліції в Черкаській області було подано апеляційну скаргу, в якій відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволені позову відмовити. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23.03.2018 у справі №823/543/18, яке набрало законної сили, згідно статті 99 Закону України «Про Національну поліцію» у відповідності до вимог Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС України №4 від 11.01.2016 складено висновок про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 528 600 грн., який затверджений начальником ГУНП в Черкаській області 12.07.2018. В подальшому листом №320/122/01/29-2018 від 12.07.2018 у розпорядника вищого рівня Національної поліції України замовлено додаткові кошти у сумі 528 600 грн. для виплати одноразової грошової допомоги позивачу та після надходження вказаних коштів з позивачем буде здійснено розрахунок, а тому вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Позивачем було подано відзив (заперечення) на апеляційну скаргу в якому зазначено, що апеляційна скарга є безпідставною та необґрунтованою та просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг.

Згідно зі ст. 315, ст.316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 з 14.09.1994 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ України (міліції), а з 07.11.2015 по 31.05.2016 - в Національній поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області №82 від 31.05.2016 о/с позивач звільнений зі служби в поліції за пунктом 2 частини 1 статті 77 (через хворобу) Закону України "Про Національну поліцію" №580-VІІІ від 02.07.2015.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_1, виданого 14.07.2016 ОСОБА_3 є інвалідом ІІ групи.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 23.03.2018, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.06.2018 у справі №823/543/18 позов ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано висновок Головного управління Національної поліції в Черкаській області про відмову у призначенні ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги, який складений 23.07.2017 та затверджений керівником Головного управління Національної поліції в Черкаській області 07.08.2017. Визнано протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Черкаській області щодо виплати ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги з підстав, викладених у листі Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 07.08.2017 №29/Г-76. Зобов'язано Головне управління Національної поліції в Черкаській області, на підставі раніше поданої ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області заяви від 13.07.2017 вх. №29/Г-76 і наданих до неї документів та у відповідності до вимог Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС України від 11.01.2016 №4, скласти і затвердити висновок про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням позивачу другої групи інвалідності та видати наказ про виплату такої допомоги у розмірі, визначеному статтею 99 Закону України "Про Національну поліцію".

Ухвалою Верховного Суду від 13.07.2018 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23.03.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 05.06.2018 у справі №823/543/18.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23.03.2018 набрало законної сили 05.06.2018.

12 липня 2018 року начальником Головного управління Національної поліції в Черкаській області на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23.03.2018 затверджено висновок про призначення позивачу одноразової грошової допомоги.

Головним управлінням Національної поліції в Черкаській області 12.07.2018 видано наказ №1802 про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням позивачу ІІ групи інвалідності внаслідок травми, пов'язаної з виконанням службових обов'язків у сумі 528 600 грн.

Листом №26-Г-20 від 30.07.2018 відповідач повідомив ОСОБА_3, що 12.07.2018 направив розрахунок про потребу в коштах для виконання судового рішення до Національної поліції щодо надання додаткового фінансування.

У зв'язку з невиплатою відповідачем одноразової грошової допомоги позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, прийшов до висновку про необґрунтованість дій відповідача з огляду на порушення відповідачем строків виплати ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги призначеної відповідно до рішення суду та не надання доказів щодо відсутності у відповідача коштів для її виплати.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи виходячи з наступного.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 3 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Згідно частини 2 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України №4 від 11.01.2016 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Пунктом 3 Розділу ІІІ Порядку №4 визначено, що заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.

Відповідно до пункту 5 розділу III Порядку №4 для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках); довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

Згідно пункту 1 Розділу IV Порядку №4 у місячний строк з дня реєстрації документів, зазначених у пунктах 4, 6 розділу III, фінансові підрозділи готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, за встановленою формою (додаток 2).

Висновок про призначення одноразової грошової допомоги складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівниками фінансового та кадрового підрозділів органу поліції, навчального закладу, в якому поліцейський проходить (проходив) службу.

Згідно пункту 3 Розділу ІV Порядку №4 рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги приймається керівником органу поліції або навчального закладу, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п'ятнадцятиденний строк з дня затвердження висновку, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням заявника із зазначенням підстав такої відмови.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідачем 05.07.2018 складено, а 12.07.2018 затверджено висновок щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 528 600 грн.

Згідно пункту 7 Розділу ІV Порядку №4 одноразової грошової допомоги виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення, а в разі надходження коштів пізніше цього терміну - протягом п'яти робочих днів після їх надходження, в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання органів поліції або навчальних закладів.

Таким чином, грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення.

Враховуючи, що 12.07.2018 відповідачем затверджено висновок щодо призначення та виплату позивачеві одноразової грошової допомоги в розмірі 528 600 грн., однак у двомісячний строк з моменту прийняття вищевказаного рішення (до 12.09.2018) не було здійснено її виплати позивачу, відповідачем вчинено бездіяльність щодо не виплати позивачу одноразової грошової допомоги, тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що апелянт на підтвердження своїх доводів щодо відсутності коштів для виплати позивачу протягом 2-х місяців одноразової грошової допомоги в у строки встановлені пунктом 7 Розділу ІV Порядку №4 до суду першої так і до суду апеляційної інстанції надано не було.

За змістом статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров'я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв'язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв'язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Аналогічне положення закріплено в абзацах першому - третьому пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" (далі - Постанова КМ України від 17 липня 1992 року № 393), згідно з якими військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби:

- які звільняються із служби за станом здоров'я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;

- які звільняються із служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Наведені положення пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 не пов'язують виплату одноразової грошової допомоги з набуттям права на пенсію.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що частиною першою статті 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" встановлені дві підстави для виплати одноразової грошової допомоги зазначеним в ній особам:

- які мають право на пенсію за цим Законом і звільняються зі служби за станом здоров'я;

- які звільнені зі служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням за наявності вислуги 10 років і більше.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду справа №804/1782/16 від 06 червня 2018 року.

Згідно нормами п. 5 ч. 2 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи зазначене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправної бездіяльності відповідача, та відповідно наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача про стягнення на його користь одноразової грошової допомоги.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта, що розрахунок із позивачем буде здійснений після надходження коштів з огляду на наступне.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Нормами статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачами в даному випадку не виконано.

Колегія суддів зазначає, що реалізація особою права, яке пов'язане з отриманням бюджетних коштів, що базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена в залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань. Органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Аналогічна правова позиція викладена в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Кечко проти України» від 08.11.2005, «Ромашов проти України» від 27.07.2004, «Шевченко проти України» від 29.11.2005.

При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Колегія суддів звертає увагу, що апеляційна скарга не містить посилань та доводів в чому саме полягає неправильність чи неповнота досліджених доказів, встановлених обставин, або порушення норм процесуального права лише описує зміст позовні вимог та встановлені судом обставини.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись 34, 242, 243, 246, 308, 310, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький

Повний текст постанови виготовлено 17 січня 2019 року.