Справа № П/811/1221/17
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

18 грудня 2018 року м. Дніпросправа № П/811/1221/17

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Іотовой А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 травня 2018 року ( суддя Хилько Л.І.) в адміністративній справі №П/811/1221/17 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Кіровоградській області, про скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління ДФС у Кіровоградській області в якому просила визнати протиправними та скасувати наступні податкові повідомлення-рішення від 04.07.2017 року: - № яким за порушення п.п.177.4.1 та п.п.177.4.4 п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, в сумі 12 600 грн., в т.ч. 10 080 грн. основний платіж, 2 520 грн. штрафна санкція; - № НОМЕР_1, яким за порушення підпункту "б" пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 510 грн.; - № НОМЕР_2, яким за порушення підпункту 1.1 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX "Інші перехідні положення" Податкового кодексу України позивачу збільшено грошове зобов'язання з військового збору в сумі 1050 грн., в т.ч. 840 грн. основний платіж, 210 грн. штрафна санкція; рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № 000791303, яким донараховано штраф в сумі 1232 грн.; - рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № НОМЕР_3, яким донараховано штраф в сумі 84,53 грн.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 травня 2018 року позов задоволено частково. Суд визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 04.07.2017 року №, яким збільшено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, в сумі 12 600 грн., №, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 510 грн.; №, яким збільшено грошове зобов'язання з військового збору в сумі 1050 грн., та рішення Головного управління ДФС у Кіровоградській області №000791303 від 04.07.2017 року про застосування штрафних санкцій в сумі 1232 грн. В задоволені решти позовних вимог відмовив.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить оскаржене рішення скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. В апеляційній скарзі скаржник відтворює обставини, встановлені під час документальної планової виїзної перевірки, та зазначає про правомірність прийнятих за її наслідками податкових повідомлень-рішень та рішень про застосування штрафу.

Позивачем рішення суду першої інстанції в частині, якою відмовлено у задоволенні позову про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № НОМЕР_3 в апеляційному порядку не оскаржено. У письмових запереченнях на апеляційну скаргу відповідача ФОП ОСОБА_1 зашити рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 травня 2018 року без змін, як законне та обґрунтоване.

Ухвалами Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 серпня 2018 року у складі колегії суддів головуючого судді Добродняк І.Ю., суддів Бишевської Н.А., Семененка Я.В. відкрито апеляційне провадження та призначено справу до апеляційного розгляду на 18 вересня 2018 року.

18 вересня 2018 року розгляд апеляційної скарги відкладено на 16 жовтня 2018 року.

З 03 жовтня 2018 року розпочав роботу Третій апеляційний адміністративний суд, і справи, які перебували в провадженні Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, були передані до Третього апеляційного адміністративного суду.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 жовтня 2018 року, адміністративна справа №П/811/1221/17 передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Шлай А.В., суддів Кругового О.О., Прокопчук Т.С.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2018 року адміністративну справу прийнято до свого провадження та призначено апеляційний розгляд справи у судовому засіданні на 18 грудня 2018 року.

У судове засідання сторони, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи не прибули.

Відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

На підставі частини 4 статті 229 цього ж Кодексу фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв'язку із неявкою сторін.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини:

ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець, перебуває на податковому обліку в Онуфріївському відділенні Світловодської ОДПІ як платник податків, основним видом діяльності якого є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (т.2 а.с.2-3). На підставі наказу № 469 від 05.05.2017 року та направлення від 05.05.2017 року (т.1 а.с.7-8) посадовою особою Головного управління ДФС у Кіровоградській області проведено документальну планову виїзну перевірку позивача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками за період з 13.08.2014 року по 31.12.2016 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 13.08.2014 року по 31.12.2016 року. За результатами перевірки було складено акт №109/11-28-13-03/НОМЕР_4 від 20.06.2017 року, на підставі якого 04.07.2017 року прийняті податкові повідомлення-рішення: № НОМЕР_5, яким за порушення п.п.177.4.1 та п.п.177.4.4 п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, в сумі 12 600 грн., в т.ч. 10 080 грн. - основний платіж, 2 520 грн. - штрафна санкція (т.1 а.с.20); № НОМЕР_1, яким за порушення підпункту "б" пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 510 грн. (т.1 а.с.22); № НОМЕР_2, яким за порушення підпункту 1.1 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX "Інші перехідні положення" Податкового кодексу України позивачу збільшено грошове зобов'язання з військового збору в сумі 1050 грн., в т.ч. 840 грн. - основний платіж, 210 грн. - штрафна санкція (т.1 а.с.21). Рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № 000791303, яким донараховано штраф в сумі 1232 грн. (т.1 а.с.24); рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № НОМЕР_3, яким донараховано штраф в сумі 84,53 грн. (т.1 а.с.23).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність спірних податкових повідомлень-рішень №, №, № та рішення №000791303 на підставі здійсненого аналізу висновків акту перевірки щодо порушень позивачем вимог податкового та іншого законодавства при здійсненні господарської діяльності.

Так, податковою перевіркою правильності визначення витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходу, встановлено їх завищення на загальну суму 56 000 грн. за 2016 рік за рахунок включення придбаних ТМЦ, дохід від реалізації яких упродовж звітного (податкового) періоду не отриманий (придбання комп'ютера - 6000 грн.) та отриманих консультаційних-інформаційних послуг (моніторинг ринку нерухомості) у сумі 50000 грн., що в подальшому не спричинило виникнення з боку ФОП ОСОБА_1 нових об'єктів оподаткування (об'єктів нерухомості), які б використовувались нею у підприємницькій діяльності з метою отримання доходу, чим порушено п.п.177.4.1 та п.п.177.4.4 п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України.

Судом першої інстанції встановлено, що одним з видів господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно із статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Частиною 2 статті 3 вищезазначеного Закону встановлено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Пунктом 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, 01 квітня 2016 року між ФОП ОСОБА_2 (виконавець) та ФОП ОСОБА_1 (замовник) укладено договір про надання консультаційних-інформаційних послуг за № 006, відповідно п.1.1 якого замовник надає завдання, а виконавець, як в усному так і письмовому вигляді, надає консультаційні-інформаційні послуги за щомісячну винагороду у розмірі 10 000,00 грн. На підтвердження виконання зобов'язань по Договору сторонами підписані акти здачі-прийняття робіт: №ОУ-0000103 від 30.04.2016 р., №ОУ-0000104 від 31.05.2016р., №ОУ-0000105 від 30.06.2016р., №ОУ-0000106 від 31.07.2016 р., №ОУ-0000107 від 31.08.2016 р. (т.1 а.с.28-31); звіти про виконану роботу (т.1 а.с.64-75, 76-84, 85-95, 96-107, 108-122, 123-135, 136-147, 148-160, 161-166, 167-172, 173-183, 184-198, 199-206). Всі надані послуги ФОП ОСОБА_2 по Договору сплачені ФОП ОСОБА_1 в повному обсязі, згідно платіжних доручень: №138 від 26.04.2016р. на суму 10000,00 грн., №147 від 13.05.2016р. на суму 10000,00 грн., №160 від 09.06.2016р. на суму 10000,00 грн., №172 від 25.07.2016р. на суму 10000,00 грн., №182 від 10.08.2016 р. на суму 10000,00 грн. (т.1 а.с.32-36).

Колегія суддів вважає помилковими доводи контролюючого органу про те, що отримані позивачем консультативно-інформаційні послуги не повязані із підприємницькою діяльністю позивача, оскільки договори оренди нерухомого майна укладались безпосередньо нею без участі ФОП ОСОБА_2 Зазначені доводи ґрунтуються виключно на припущеннях відповідача, оскільки, як вказував позивач, будь-яких даних на підтвердження його наміру набути безпідставну вигоду, акт перевірки не містить. Діюче законодавство України наділяє субєкта господарювання правом здійснювати самостійну, систематичну, на власний ризик господарську діяльність з метою досягнення економічних, соціальних результатів та одержання прибутку (стаття 42 Господарського кодексу України). Укладений між позивачем та ФОП ОСОБА_2 не суперечить вимогам нормативно-правових актів; докази його реального виконання наявні у матеріалах справи. Натомість, відповідач, як контролюючий орган, не довів обґрунтованості своїх доводів щодо оцінки доцільності, ефективності отримання позивачем передбачених наведеним вище договором консультативно-інформаційних послуг.

Відповідно до пункту 177.10 статті 177 Податкового кодексу України, фізичні особи - підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Для реєстрації Книги обліку доходів і витрат фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник Книги у разі обрання способу ведення Книги у паперовому вигляді.

Так, ФОП ОСОБА_1 в контролюючому органі було зареєстровано Книгу обліку доходів і витрат (т.2 а.с.16-24). в якій містяться підсумкові записи щодо суми доходу та витрат, пов'язаних з отриманням доходу за 2016 рік. При цьому, як вбачається з акту, перевіркою питання ведення Книги та правильності визначення загального оподаткованого доходу, отриманого від провадження діяльності з 13.08.2014 р. по 31.12.2016 р., порушень не встановлено.

Крім того, ФОП ОСОБА_1 було придбано у ФОП ОСОБА_3 комп'ютер HP E6550, 2G, 320 HDD, в кількості 1 шт. за ціною 6000,00 грн., що підтверджується рахунком №8 від 06.04.2016 р. (т.1 а.с.207), видатковою накладною №12 від 06.04.2016 р. (т.1 а.с.208) та платіжним дорученням №133 від 07.04.2016 р. на суму 6000,00 грн. (т.1 а.с.209).

Як вказав позивач, даний комп'ютер використовується нею для ведення господарської діяльності.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що акт перевірки ФОП ОСОБА_1 не містить посилання на будь-які відомості первинних чи розрахункових документів позивача, які б обґрунтовували висновки про протиправність віднесення до витрат вартості тих чи інших товарів, формування витрат не пов'язаних з провадженням господарської діяльності чи відсутність підтверджуючих документів щодо походження товарів, тому висновки щодо заниження податкового зобов'язання по ПДФО на загальну суму 10 080 грн., заниження суми податкового зобов'язання по військовому збору на загальну суму 840 грн. та заниження податкового зобов'язання з єдиного внеску на загальну суму 12 320,03 грн. є необґрунтованими та такими, що не підтверджені відповідними письмовими доказами.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, щодо задоволення позовних вимог в цій частині та скасування податкових повідомлень-рішень № від 04.07.2017, № від 04.07.2017 та рішення №000791303 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 04.07.2017.

Щодо податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 04.07.2017 колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пунктів 177.5 та 177.8 статті 177 Податкового кодексу України, фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу податкову декларацію за місцем своєї податкової адреси за результатами календарного року у строки, встановлені цим Кодексом для річного звітного податкового періоду, в якій також зазначаються авансові платежі з податку на доходи

Під час нарахування (виплати) фізичній особі - підприємцю доходу від здійснення нею підприємницької діяльності, суб'єкт господарювання та/або самозайнята особа, які нараховують (виплачують) такий дохід, не утримують податок на доходи у джерела виплати, якщо фізичною особою - підприємцем, яка отримує такий дохід, надано копію документу, що підтверджує її державну реєстрацію відповідно до закону як суб'єкта підприємницької діяльності. Це правило не застосовується в разі нарахування (виплати) доходу за виконання певної роботи та/або надання послуги згідно з цивільно-правовим договором, коли буде встановлено, що відносини за таким договором фактично є трудовими, а сторони договору можуть бути прирівняні до працівника чи роботодавця відповідно до підпунктів 14.1.195 та 14.1.222 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу

Згідно з абз. 1 пункту 119.2 статті 119 Податкового кодексу України, неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов'язань платника податку та/або до зміни платника податку - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень.

Отже, судом першої інстанції вірно зазначено, що визначальною умовою застосування до платників податків штрафних (фінансових) санкцій, визначених наведеною нормою, у разі подання не у повному обсязі податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, є те, що зазначені недостовірні відомості або ж помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов'язань платника податку та/або до зміни платника податку.

Так, перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 упродовж перевіряємого періоду не відображено в Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, суми виплачених доходів на користь платників податків - фізичних осіб за ознакою "157" по наступним фізичним особам-підприємцям: ФОП ОСОБА_4 за 3 квартал 2014 року - сума виплати становила 14311 грн., за 4 квартал 2014 року - 21466,50 грн.; за 1 квартал 2015 року - 21466,50 грн.; за 2 квартал 2015 року - 21466,50 грн.; за 3 квартал 2015 року - 21466,50 грн.; за 4 квартал 2015 року - 27349,25грн.; за 1 квартал 2016 року -114909,79грн., за 2 квартал 2016 року - 77654,16грн., за 3 квартал 2016 року -51367,92грн., за 4 квартал 2016 року- 1710,68 грн.; ФОП ОСОБА_5: за 1 квартал 2015 року - сума виплати становила 22800грн., за 2 квартал 2015 року - 22800грн.; за 3 квартал 2015 року -22800грн.; за 4 квартал 2015 року - 23994,38грн.; за 1 квартал 2016 року - 43221,87грн., за 2 квартал 2016 року - 56712,82грн., за 3 квартал 2016 року - 20782,32 грн.; ФОП ОСОБА_6: за 3 квартал 2015 року 405 грн., 4 квартал 2015 року - 240грн.; за 4 квартал 2016 року - 240грн.; ФОП ОСОБА_7: за 1 квартал 2016 року - 23053,48грн., за 2 квартал 2016 року - 23787,52грн., за 3 квартал 2016 року - 22948,78грн., за 4 квартал 2016 року - 12616,37грн.; ФОП ОСОБА_3: за 2 квартал 2016 року - 6000 грн.; ФОП ОСОБА_2: за 2 квартал 2016 року - 30000грн., за 3 квартал 2016 року - 20000 грн.

Проте, з акту перевірки та матеріалів справи не встановлено, на підставі дослідження яких первинних документів перевіряючи дійшли вказаного висновку.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції що податкове повідомлення-рішення № від 04.07.2017 підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В межах апеляційної скарги, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 травня 2018 року в адміністративній справі №П/811/1221/17 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук