Справа № 756/16358/18
Суддя: Майбоженко А. М.
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Пр.№2-а/756/91/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2019 року Оболонський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Майбоженко А.М.

за участю секретаря судових засідань Сергеєвої Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до Чернігівської митниці ДФС про скасування постанови про порушення митних правил, в якому просить визнати неправомірною та скасувати постанову Чернігівської митниці ДФС № 1467/10200/18 від 25 жовтня 2018 року.

Свої вимоги обґрунтував наступним. 10 вересня 2018 року, під час перетину державного кордону України через митний пост «Нові Яриловичі», позивач був зупинений інспектором посту, від якого дізнався, що на нього є орієнтування, після чого інспектор склав протокол про порушення митних правил. 26 вересня 2018 року позивач з'явився до Чернігівської митниці ДФС на слухання справи, однак таке не відбулося, після чого він виїхав за межі України на навчання. У листопаді 2018 року на його адресу надійшла постанова № 1467/10200/18 від 25 жовтня 2018 року, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн. У постанові зазначено, що 16 лютого 2013 року позивач нібито перетнув кордон на легковому автомобілі «OPEL ASTRA», р.н. НОМЕР_4, (Словацька Республіка) в митному режимі тимчасового ввезення і не вивіз його у встановлений строк. Позивач вказує, що такі обставини не відповідають дійсності, митний орган безпідставно та незаконно вніс неправдиві дані в облікову систему та в подальшому незаконного виніс рішення про притягнення його до відповідальності. Крім того, зазначає, що в ЗМІ наявна інформація щодо непоодиноких випадків внесення помилкових та неправдивих даних в електронну систему митниці АСМО «Інспектор». Такі обставини, на думку позивача, є підставою для скасування спірної постанови.

Ухвалою судді Оболонського районного суду м.Києва Майбоженко А.М від 18 грудня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Від представника Чернігівської митниці ДФС надійшов відзив на позов, в якому відповідач просить відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що постанова про порушення митних правил відносно позивача прийнята правомірно і є обґрунтованою, а тому відсутні підстави для її скасування або зміни.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно з протоколом про порушення митних правил № 1467/10200/18 від 10 вересня 2018 року, складеного старшим державним інспектором ВМО № 6 Чернігівської митниці ДФС Максименком Г.М, 10 вересня 2018 року о 18 год. 34 хв. у зону митного контролю відділу митного оформлення № 6 митного посту «Нові Яриловичі» митниці у напрямку «виїзд з митної території України» заїхав автомобіль марки «TOYOTA AYGO», реєстраційний номер НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_1, під керуванням громадянина України ОСОБА_2

Під час перевірки наданих документів та відповідно до інформації, яка міститься в ПІК «Автотранспортні засоби» Єдиної автоматизованої інформаційної системи (далі - ЄАІС) Державної фіскальної служби України, АСМО «Інспектор» встановлено, що 16 лютого 2013 року у зоні діяльності Закарпатської митниці ДФС позивач ввіз на митну територію України у митному режимі тимчасового ввезення строком до одного року транспортний засіб особистого користування марки «OPEL ASTRA», реєстраційний номер НОМЕР_4, номер кузова НОМЕР_2 (країна реєстрації - Словацька Республіка).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 108 Митного кодексу України позивач повинен був вивезти вказаний автомобіль за межі митної території України у строк до 16 лютого 2014 року.

У зв'язку із невивезенням вказаного автомобіля з території України у зазначений термін, Закарпатською митницею ДФС до ЄАІС ДФСУ внесене орієнтування від 16 травня 2018 року № 4683/07-70-63/47 щодо переміщення через митний кордон України легкового транспортного засобу марки «OPEL ASTRA», реєстраційний номер НОМЕР_4, номер кузова НОМЕР_2, що ввезений позивачем 16 лютого 2013 року.

Згідно інформації, наявної в ПІК «Реєстр порушників митних правил» ОАІС ДФС, встановлено відсутність фактів притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.ч. 1-3 ст. 481 МКУ.

У своєму поясненні від 10 вересня 2018 року позивач зазначив, що він не пам'ятає факту ввезення автомобіля марки «OPEL ASTRA», реєстраційний номер НОМЕР_4, номер кузова НОМЕР_2, на митну територію України у митному режимі тимчасового ввезення.

Постановою заступника начальника Чернігівської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Литвиненка В.В. від 25 жовтня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 481 МКУ, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 17000,00 грн.

Відповідно до ст. 103 МКУ тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Статею 104 МКУ передбачено, що для поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення особа, відповідальна за дотримання митного режиму, повинна:

1) подати органу доходів і зборів, що здійснює випуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення у режимі тимчасового ввезення, документи на такі товари, транспортні засоби, що підтверджують мету їх тимчасового ввезення;

2) у випадках, передбачених законодавством, надати органу доходів і зборів зобов'язання про реекспорт товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які тимчасово ввозяться, у строки, встановлені органом доходів і зборів;

3) подати органу доходів і зборів дозвіл відповідного компетентного органу на тимчасове ввезення товарів, якщо отримання такого дозволу передбачено законодавством;

4) сплатити митні платежі відповідно до ст. 106 цього Кодексу або забезпечити виконання зобов'язання із сплати митних платежів відповідно до розділу X цього Кодексу.

За приписами ст. 112 МКУ митний режим тимчасового ввезення завершується шляхом реекспорту товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, або шляхом поміщення їх в інший митний режим, що допускається цим Кодексом, а також у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті. Митний режим тимчасового ввезення припиняється органом доходів і зборів у разі конфіскації товарів, транспортних засобів комерційного призначення, їх повної втрати внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. У разі припинення митного режиму тимчасового ввезення згідно з ч. 3 цієї статті реекспорт товарів, транспортних засобів комерційного призначення не вимагається, а гарантії, надані відповідно до ст. 110 цього Кодексу, підлягають поверненню (вивільненню).

Відповідно до пунктів 1-3 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року № 657, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 жовтня 2012 року за № 1669/21981, строк тимчасового ввезення товарів установлюється органом доходів і зборів у кожному конкретному випадку під час їх митного оформлення з урахуванням пропозиції декларанта, зазначеної в установленому порядку в митній декларації, але не повинен перевищувати трьох років з дати поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення.

Строк тимчасового ввезення товарів, поміщених у митний режим тимчасового ввезення, може бути продовжений митницею оформлення з урахуванням мети ввезення товарів та інших обставин і з дотриманням вимог, установлених МКУ.

Для продовження строку тимчасового ввезення особа, відповідальна за дотримання митного режиму, подає до митниці оформлення відповідну заяву. Разом із заявою за наявності подаються, зокрема, документи, які підтверджують наявність обставин, що обумовлюють необхідність такого продовження.

Рішення про продовження строку тимчасового ввезення товарів або про відмову в продовженні строку тимчасового ввезення цих товарів приймається керівником органу доходів і зборів або вповноваженою ним посадовою особою та оформлюється шляхом накладення відповідної резолюції на заяві щодо продовження строку тимчасового ввезення.

Згідно ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються:

1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів;

2) поясненнями свідків;

3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності;

4) висновком експерта;

5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Матеріалами справи підтверджено, що 16 лютого 2013 року позивач ввіз на митну територію України у митному режимі тимчасового ввезення строком до одного року транспортний засіб «OPEL ASTRA», р.н. НОМЕР_4, однак у встановлений законом строком не вивіз його, в інший митний режим, дозволений МКУ, не помістив. Будь-яких доказів на спростування таких обставин позивач не надав. Також матеріали справи не містять доказів звернення позивача до митниць із заявою щодо продовження строку тимчасового ввезення спірного автомобіля. Відтак, в діях позивача наявні ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 481 МКУ.

Згідно ч. 1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, обов'язковою умовою для звільнення особи від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ст. 481 МК України, є документальне підтвердження того, що вчинення порушенням митних правил сталося внаслідок аварії, дії обставин не переробної сили або протиправних дій третіх осіб.

Обставин, які б виключали адміністративну відповідальність позивача або виключали провадження у справі про порушення митних правил, судом не встановлено.

За правилами глави 72 Митного кодексу України суд може скасовувати або змінити постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил з підстав, передбачених ст. 531 МКУ.

Відповідно до ст. 531 МКУ підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або припинення провадження у справі про порушення митних правил є:

1) відсутність в діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил;

2) необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду;

3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи;

4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про ПМП та її розгляду;

5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення;

6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Позивач у позовній заяві не наводить жодної з підстав, передбачених ст. 531 МКУ, як і не наводить жодного аргументу, який би вказував на відсутність складу порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 481 МКУ. Судом таких підстав також не встановлено.

При цьому, посилання позивача на роздруківки з веб-сайту Апостроф.ua в мережі Інтернет за 2016 рік суд не бере до уваги, оскільки вони не стосуються суті справи та не спростовують факт порушення позивачем митних правил.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про правомірність прийняття відповідачем спірної постанови та відсутність підстав для її скасування, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

З цих підстав, керуючись статтями 121, 159-162, 241-246, 255, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про порушення митних правил.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою за наслідками апеляційного провадження.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.М.Майбоженко