Справа № 520/11568/18
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2019-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2019 р. № 520/11568/18

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Рубан В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (61118, м.Харків, Салтівське шосе, 139Г, кв. 62, РНОКПП НОМЕР_1) до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (61170, м.Харків, вул. Валентинівська, 22Б, ) про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, в якому просить суд :

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова () відновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП:НОМЕР_1) з 01.08.2018 р. та здійснити відповідні виплати;

- зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова () нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1) пенсію за період з 01.03.2018 по 30.06.2018 року та з 01.08.2018 по 31.10.2018 року;

- .допустити негайне виконання рішення суду у межах суми стягнення за один місяць;

- судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 є пенсіонером та отримує пенсію за віком. Позивач є внутрішньо переміщеної особою, перебуває на обліку Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова . Позивачем зазначено, що відповідачем призупинено безпідставно виплату пенсії, вважає такі дії незаконними, оскільки вони порушують його право на пенсійне забезпечення.

На виконання ухвали представником відповідача через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому він адміністративний позов не визнав, зазначив, що підстави для поновлення пенсійних виплат позивачу у відповідача відсутні, оскільки поновлення виплати пенсій здійснюється на підставі Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від №365, на підставі рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач є пенсіонером, який здобув право на отримання пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

У зв'язку з проведенням бойових дій та антитерористичної операції у Луганській області, був вимушений покинути своє постійне місце проживання та переїхати до м. Харкова, де став на облік, як внутрішньо переміщена особа, про що видано довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 000052028 від 23.04.2018 року..

Як встановлено судом, позивач перебуває на пенсійному обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова та отримує пенсію за віком відповідно до умов Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З 01.03.2018 року позивачу було призупинено виплату пенсії за отриманою інформацією з «Єдиного державної інформаційної бази даних переміщених осіб».

З 01.08.2018 управлінням призупинено нарахування та виплату пенсії позивачу, як внутрішньо переміщеній особі згідно п.п. 5 пункту 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від №365, на підставі Інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан» та понад 60 днів перебувають на непідконтрольній території України.

Згідно відповіді Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Московського району Харківської міської ради від 23.10.2018 року № 03-11639 Комісією з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, які здійснили реєстрацію місця проживання на території Московського району м.Харкова від 31.01.2018 року протокол № 70 було прийнято рішення про припинення виплати всіх видів соціальних допомог ОСОБА_1, дія довідки внутрішньо переміщеної особи № НОМЕР_2 від 23.04.2018 року не скасовувалась.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо припинення виплати пенсії з 01.08.2018 року та несплати заборгованості за період з 01.03.2018 по 30.06.2018 року та з 01.08.2018 року по 31.10.2018 року, позивач звернувся до суду для захисту своїх порушених прав та інтересів.

Дана справа відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи № 805/402/18 (Пз/9901/20/18).

Статті 19, 22,46 Конституції України передбачають, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (надалі по тексту - Закон № 1058-IV).

Відповідно до положень ч.3 ст.4 Закону № 1058-IV визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону № 1058-IV передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Питання виплати пенсій врегульовані положеннями ст.47 Закону №1058-IV, якою визначено, що пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 49 Закону № 1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом. Вищезазначений перелік підстав для припинення виплати пенсії розширеному тлумаченню не підлягає.

Суд зазначає, що виплата пенсії позивачу неодноразово призупинялася у зв`язку з отриманою інформацією з "Єдиної інформаційної бази даних переміщених осіб".

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. (ст. 46 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що припинення виплати пенсії позивачу здійснено не у спосіб, передбачений Законом № 1058-IV, а з точки зору положень ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод мало місце втручання у право власності, і таке втручання не було законним, а тому, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Аналогічну правову позицію було висловлено Верховним Судом у рішенні за результатами розгляду зразкової справи №805/402/18 від 03.05.2018 р. (провадження № Пз/9901/20/18).

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню, з підстав викладених вище.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 246, 257-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (61118, м.Харків, Салтівське шосе, 139Г, кв. 62, РНОКПП НОМЕР_1) до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (61170, м.Харків, вул. Валентинівська, 22Б, ) про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова відновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.08.2018 р. та здійснити відповідні виплати.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова виплатити ОСОБА_1 пенсію за період з 01.03.2018 по 30.06.2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рубан В.В.