Справа № 810/2381/17
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2019-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 січня 2019 року

Київ

справа №810/2381/17

адміністративне провадження №К/9901/776/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Київського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2018 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2018 року у справі № 810/2381/17 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу (недоїмки), рішення про застосування штрафних санкцій,

В С Т А Н О В И В:

04 січня 2019 року Головне управління ДФС у м. Києві (згідно зі штампом на поштовому конверті) звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2018 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2018 року у справі № 810/2381/17.

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України судом встановлено таке.

Відповідно до частини першої статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з частиною третьою статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України юридична особа, суб'єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до частини третьої статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Згідно з частиною шостою статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Отже, у разі участі юридичної особи у судовому процесі через представника, на підтвердження повноважень останнього має бути подано оригінал довіреності, виданої за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами, або ж її копія, засвідчена у визначеному законом порядку.

У відповідності до частини восьмої статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Касаційну скаргу від імені Головного управління ДФС у м. Києві підписав представник Головного управління ДФС у м. Києві - ОСОБА_2

До касаційної скарги додано не оригінал документу на підтвердження повноважень ОСОБА_2, а копію такого документу, засвідчену заступником начальника ОСОБА_3 на підставі наказу від 19.11.2018 № 1711 "Про право підпису документів", відповідно до якого право підпису довіреностей на представництво інтересів ГУ ДФС у м. Києві в судових органах надано першому заступнику начальника ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_3

Однак, доказів в особи, якою засвідчено копію довіреності, на здійснення відповідних дій від імені центрального органу виконавчої влади, у розумінні статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України (згідно закону, установчих документів) до суду касаційної інстанції не надано.

Таким чином, додана до касаційної скарги відповідачем копія довіреності не є документом, що посвідчує повноваження ОСОБА_2 на представництво Головного управління ДФС у м. Києві.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що касаційна скарга Головного управління ДФС у м. Києві підписана представником відповідача за відсутності підтвердження повноважень такої особи на здійснення представництва.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для прийняття до розгляду вказаної касаційної скарги, оскільки її підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено.

У відповідності до пункту 1 частини п'ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо касаційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Керуючись статтями 59, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Касаційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві не приймати до розгляду і повернути.

2. Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

3. Роз'яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення з касаційною скаргою до Верховного Суду.

4. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Васильєва