Справа № 540/2545/18
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2019-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/2545/18

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Василяки Д.К.,

при секретарі: Собчук Є.В., за участю представника позивача Малюка Є.В., представників відповідача Димченко О.П., Нівакшонової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом приватного підприємства "A&є Мастер" до Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 13.11.2018 р. № UA 508070/2018/000106/2,

встановив:

Приватне підприємство "A&> Мастер" (ПП "A&> Мастер", позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі (Херсонська митниця, відповідач), у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 13.11.2018 р. № UA 508070/2018/000106/2.

Обґрунтовуючи свою правову позицію позивач зазначив, що на умовах визначених контрактом та на підставі супроводжувальних документів продавець (HAINING YICHENG HARDWARE CO LTD) здійснив поставку на адресу покупця (ПП "A&ц Мастер") товару №1 - вироби з різьбою, з чорних металів: шурупи меблеві, за кодом товару 73181569. Декларуючи товар, ПП "A&р Мастер" було заявлену митну вартість товару, визначену самостійно, за основним методом - за ціною договору. Позивач зазначає, що під час декларування товарів ним було подано повний пакет документів, необхідний для митного оформлення вказаного в декларації товару. Крім того, на електронний запит митниці, декларантом було подано додаткові документи. Проте, Херсонською митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості товару за резервним методом. Статтями 49, 51, 52, 53, 54 МК України встановлено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору. Позивач вважає, що метод визначення митної вартості за ціною договору є пріоритетним, а тому при контролі правильності визначення митної вартості товарів перш за все органом доходів і зборів мають бути здійснені всі передбачені законом заходи для застосування основного методу. За наявності сумнівів щодо повноти відомостей та документів, що подані декларантом для підтвердження митної вартості, митний орган має витребувати необхідні додаткові документи та вжити інші заходи для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості. Підприємство стверджує, що для підтвердження заявленої митної вартості товару ним надано митному органу всі необхідні документи, передбачені ст. 53 МК України, а саме ті, які ідентифікують оцінюваний товар та містять достовірні дані, що піддаються обчисленню, підтверджують ціну товарів, яка підлягає сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджують митну вартість товарів за ціною договору, а тому відповідачем необґрунтовано відмовлено в застосуванні першого методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту). Крім того, посилаючись на рішення Верховного Суду, позивач вказує на те, що факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.

Вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару прийняте не обґрунтовано, не містить відомостей про підстави невизнання заявленої митної вартості товару. З наведеного позивач робить висновок про наявність підстав для постановлення судового рішення про визнання протиправним та скасування рішення митного органу про коригування митної вартості товарів.

Ухвалою суду від 14 грудня 2018 року відкрито спрощене провадження в справі та призначено судове засідання на 11.01.2019р..

В судове засідання 11.01.2019р. представники сторін прибули.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримував, посилаючись на обставини викладені в адміністративному позові.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Так, згідно доводів відзиву на позовну заяву, відповідач не погоджується із позовними вимогами, виходячи із наступного.

Під час надходження декларації відповідно до гл. 52 Митного кодексу України та пункту 4.5.4. наказу Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631 «Про затвердження Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа», Херсонською митницею здійснено перевірку за допомогою автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР).

АСАУР за даною митною декларацією виявлено ризики, а саме - сформовано перелік попереджень щодо декларанта та обов'язкових митних процедур.

За результатами оцінки ризику щодо МД №UA508070/2018/000106/2 спрацювала автоматизована система аналізу та управління ризиками (АСАУР) із формами контролю:

- посилити контроль правильності визначення митної вартості товарів;

- витребувати документи, які підтверджують митну вартість товарів та її складові.

Перевіркою документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товарів, було встановлено, що вони містять розбіжності, числові значення складових митної вартості товарів, які є обов'язковими при її обчисленні, не підтверджені документально та заявлено неповні відомості про митну вартість товарів.

У зв'язку з тим, що документи надані декларантом для здійснення митного оформлення та для підтвердження заявленої митної вартості містять розбіжності та достовірно не підтверджують складові митної вартості, а також враховуючи інформацію, отриману в ході проведення митного огляду, митним органом декларанту було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості: митну декларацію країни експорту, документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, документи, що містять відомості про понесені витрати на страхування.

Перевіркою додатково поданих документів було встановлено, що у своїй сукупності вони не спростовують сумнівів у достовірності наданої інформації. Декларантом не було надано документи, що містять у вимозі митного органу, а саме: копію митної декларації країни відправлення, документи, що підтверджують вартість перевезення, документи, що містять відомості про вартість страхування оцінюваних товарів.

Здійснивши порівняння рівня заявленої митної вартості задекларованого товару (країна походження Китай) з рівнем митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких здійснювалося в Херсонській та інших митницях ДФС, інформація про які наявна в Херсонській митниці, було встановлено, що заявлений рівень митної вартості товарів не відповідає інформації наявній у митного органу. Окрім того, перевіркою автоматизованою системою аналізу та управління ризиками також підтверджено можливе заниження митної вартості за даною поставкою. Заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано у зв'язку з тим, що заявлено не повні відомості про митну вартість та складові митної вартості (фактурна вартість, транспортні витрати та витрати на страхування) достовірно документально не підтверджено.

В результаті митну вартість було скориговано, прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № UА508070/2018/000106/2 від 13.11.2018 та оформлено картку відмови № UА508070/2018/00127 від 13.11.2018 в митному оформленні декларації № UА508070/2018/001693 від 12.11.2018.

Зазначає, що у рішенні про коригування митної вартості товару зазначено причини, через які заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано, джерело наявної у митного органу інформації стосовно визначення митної вартості товару та обґрунтування обраного методу визначення митної вартості. Враховуючи наведене, відповідач вважає, що дії митного органу є правомірними та відповідають вимогам законодавства, а тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши надані сторонами документи, заслухавши представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

Між позивачем ПП "A&р Мастер" та компанією HAINING YICHENG HARDWARE CO LTD, Китай, 27.03.2018р. було укладено контракт № СН-UA-18/03/27 (далі-Контракт) на поставку товару - меблева фурнітура, шурупи за номенклатурою, кількістю та цінам згідно супровідних документів на умовах FOB SHANGHAI, відповідно до правил Інкотермс 2010.

На виконання умов Контракту позивачем імпортовано на митну територію України товар, а саме:

- товар №1 вироби з різьбою з чорних металів: шурупи меблеві з внутрішнім шестигранником (конфірмати) 6,3*50 - 3950 тис. шт., 7,0*50 - 120 тис. шт., євро - 6,3*13 - 200 тис. шт., у 2055 картон. коробках - код товару , вартістю 16685,40 дол. США (курс валюти 27,891641), що становить 486506,51 грн..

12.11.2018р. декларантом позивача за договором про надання послуг митного брокера ФОП ОСОБА_4 для митного оформлення товару до митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі подано митну декларацію №UA508070/2018/001693, відповідно до якої заявлена митна вартість товарів у розмірі 16685,40 доларів США, за ціною договору (перший метод визначення митної вартості).

Разом з вантажно-митною декларацією позивачем для оформлення товару надано: пакувальний лист; рахунок-фактура (інвойс); коносамент; автотранспортна накладна; декларація про походження товару; зовнішньоекономічний договір (контракт); доповнення до контракту; договір про надання послуг митного брокера; довідка про вартість перевезення; рахунок-фактура про вартість перевезення; платіжні документи.

Згідно ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант, який заявляє митну вартість товару зобов'язаний подавати достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Митний орган дійшов висновку, що заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано у зв'язку із тим, що заявлено не повні відомості про митну вартість та складові митної вартості (фактурна вартість, транспортні витрати, витрати на страхування) достовірно документально не підтверджено. вказана у рахунку від 31.10.2018 № 286762 вартість транспортних витрат не відповідає ціні, що склалася на ринку перевезень з Китаю до України. Згідно наявної у митниці інформації від дипломатичних установ України в іноземних країнах щодо вартості перевезення вантажів безпосередньо морськими перевізниками (лист Посольства України в КНР від 05.10.2018 № 6156/16-20-1383) вартість морського перевезення одного стандартного контейнера морськими перевізникам за маршрутом Китай - порти Великої Одеси становить від 1490$, в той час, як декларантом заявлено транспортні витрати на рівні 756$. Вказана у рахунку на оплату транспортних послуг назва судна та лінія-перевізник відрізняється від вказаної у коносаменті №NBS18090617А від 26.09.2018. Серед документів наданих митниці для підтвердження заявленого рівня митної вартості відсутня інформація про те, що товар не страхувався покупцем, що може свідчити про приховування достовірної інформації щодо страхування товару, витрати на страхування як окрема складова до митної вартості не включена. У наданому до митного оформлення рахунку-фактурі від 17.07.2018 №09/2018, відсутнє посилання на контракт, на виконання якого він виданий, а також банківські реквізити продавця. Також декларантом не подано усі необхідні документи, а саме: копію митної декларації країни відправлення, документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За результатами проведеної консультації, митну вартість товару скориговано та визначено за резервним методом відповідно до ст. 64 МКУ на підставі інформації наявної у митного органу (митне оформлення аналогічного товару, з аналогічною країною виробництва) - МД від 30.08.2018 №UA 100010/2018/146364, а саме: 1,33 дол. США/кг. (числове значення митної вартості товару становить 24216 кг*1.33=32207,28 дол. США). Попередні методи не застосовувались.

Відповідачем 13.11.2018 прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA508070/2018/000106/2.

Позивач вважає спірне рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Вирішуючи справу по суті суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.1 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Відповідно до приписів ст.53 Митного кодексу України митниця має право запитувати додаткові документи в разі виявлення під час митного оформлення розбіжностей в поданих документах.

Як встановлено, позивачем при митному оформленні товару та на вимогу митного органу надано пакет документів, які містили числові показники ціни товару, а саме пакувальний лист; рахунок-фактура (інвойс); коносамент; зовнішньоекономічний договір (контракт); доповнення до зовнішньоекономічного контракту; договір про надання послуг митного брокера; автотранспортна накладна; декларація про походження товару; довідка про вартість перевезення; рахунок-фактура про вартість перевезення; прас-лист від постачальника; комерційна пропозиція.

Проте, митний орган дійшов висновку, що надані позивачем на запит додаткові документи не усувають виявлених під час перевірки недоліків та не підтверджують заявлену митну вартість товару. Декларантом до митного органу надано не всі документи на запит митного органу.

За результатами проведеної консультації прийнято рішення про визначення митної вартості товару, що імпортується, із застосуванням резервного методу визначення митної вартості.

Суд не може погодитись з висновками митного органу про те, що надані позивачем документи мають розбіжності.

Так, 27 березня 2018 року між ПП "A&р Мастер" та HAINING YICHENG HARDWARE CO LTD, Китай, укладено контракт № СН-UA-18/03/27 про постачання товару на умовах FOВ SHANGHAI, відповідно до правил Інкотермс 2010. Відповідно до додаткової угоди від 17/07/2018 року до контракту № СН-UA-18/03/27 відвантаження товару по інвойсу №09/2018 від 17.06.2018 року буде здійснюватися на умовах FOВ NANSHА, CHINA.

Пакувальний лист містить дані про розмір, кількість, вагу нетто та брутто конфірматів, країну постачання товару Китай, покупця товару та перевізника, пакувальний лист скріплено печаткою продавця та підписом повноважного представника.

Комерційна пропозиція від 17.07.2018 року містить дані про товар в кількості 4270 тис. штук, загальною вартістю 16685,40 доларів США, інвойс скріплено печаткою продавця та підписом повноважного представника.

Специфікація №3 від 17.017.2018 року також містить данні про товар в кількості 4270 тис. штук, загальною вартістю 16685,40 доларів США, специфікація скріплена печаткою продавця та підписом повноважного представника.

Згідно морського коносаменту від 26.09.2018 товар завантажено в порту NANSHА, CHINA; отримувач вантажу ПП "A&7 Мастер", порт розвантаження Южний, Україна.

13.11.2018 позивач надав на адресу митного органу за його запитом комерційну пропозицію, прайс-лист від постачальника.

Згідно прайс-листа постачальника від 09.07.2018р. та бізнес-пропозиції від 13.07.2018р. постачання товару ПП "A&& Мастер" пропонується за вказаною вартістю.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 цієї ж статті за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з пунктом другим частини 6 статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Як встановлено, митний орган дійшов висновку про неможливість застосування першого методу митної вартості товару, зокрема: " заявлено не повні відомості про митну вартість та складові митної вартості достовірно документально не підтверджено, …. митну вартість товарів скориговано та визначено за резервним методом відповідно до ст.64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу, а саме МД від 30.08.2018 №UA100010/2018/146364, а саме 1,33 дол.США/кг. Відповідач не надав на суду митні декларації, які він використав для визначення митної вартості товарів.

Разом з тим, необґрунтованим та не мотивованим є використання митним органом відповідних митних декларацій, оскільки не відомо на яких умовах здійснювалась поставка товару за ними, а поставка товару імпортованого позивачем здійснювалась на умовах FOВ NANSH. Відповідач не надав доказів, що поставка товару за наведеною митним органом митними деклараціями відбувалась на умовах FOВ NANSH.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Отже, позивачем для оформлення товару за методом № 1 надано всі передбачені законодавством документи для підтвердження ціни товару, що імпортується, а митним органом безпідставно застосовано резервний метод визначення митної вартості товару (за резервним методом).

Правова позиція з даного питання викладена Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 19 квітня 2017 року в справі К/800/37458/15 та в подальшому відображена в інших рішеннях з цього питання.

Відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в недостовірності наданої інформації.

Щодо посилання митного органу на те, що декларантом неподані всі необхідні документи для встановлення митної вартості товарів, а саме: якщо здійснювалось страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість транспортування, фактурна вартість.

Наведені документи надані позивачем при здійсненні митного оформлення товару та суду, зокрема довідка про транспортні витрати №4250 від 31.10.2018 (згідно договору №1374/18 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення у контейнерах експортно-імпортних та транспортних вантажів ТОВ «Глобал оушен лінк» та ПП "A&к Мастер" домовились про те, що експедитор надає останньому транспортні послуги з перевезення вантажу), рахунок на оплату №286762 від 31.10.2018р.

Крім того згідно ст. 53 Митного кодексу України ненадання додаткових документів не є підставою для здійснення коригування митної вартості товарів.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06 лютого 2018 року по справі № 815/2013/15.

Крім того, суд зазначає, що основним джерелом інформації про вартість товару є контракт, тоді як специфікації та інвойси є додатковими документами. Інвойс є розрахунково-платіжним документом (рахунком), за яким виставляються певні суми до оплати. Інвойс є похідним документом від контракту.

Частиною 2 статті 55 Митного кодексу України встановлено, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно з пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених Наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов'язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Суд зазначає, що зі змісту графи 33 оскаржуваного рішення вбачається, що митну вартість товару скориговано та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу. Попередні методи не застосовуються з наступних причин: основний метод (вартість операції) - неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні:- за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо ідентичних товарів; - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів; - на основі віднімання вартості - відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості; -на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товару.

Суд зазначає, що вказана графа оскаржуваного рішення не містить інформації обґрунтування числового значення митної вартості товарів, відсутнє її коригування, не зазначені факти, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування, щодо обсягів, умови поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості тощо.

Отже, позивачем для оформлення товару за методом № 1 надано всі передбачені законодавством документи для підтвердження ціни товару, що імпортується, а митним органом безпідставно застосовано резервний метод визначення митної вартості товару (за резервним методом).

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Обов'язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визнана джерелом права.

Згідно п.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) "Кожен має право на ... розгляд його справи упродовж розумного строку ... судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру...".

Вирішуючи питання стосовно застосування ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Бендерський проти України" (Заява N 22750/02§42) суд нагадує, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом.

Згідно статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набув чинності для України 11.09.1997 року) "Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права...".

Вирішуючи питання стосовно застосування ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Україна - Тюмень" проти України" (N 22603/02 §55) зазначено, "… що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням "справедливого балансу" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи ... Вимога досягнення такого балансу відображена в цілому в побудові статті 1 Першого протоколу, включно із другим реченням, яке необхідно розуміти в світлі загального принципу, викладеного в першому реченні. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти шляхом вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності".

В даному випадку корегування митної вартості товарів створило ситуацію, в якій позивач, без жодних правових на те підстав, змушений зазнавати фінансового тиску на свою господарську діяльність, що є недопустимим. До того ж доводи відповідача покладені в основу його правової позиції не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України)

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст.77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог.

За таких обставин, суд повністю задовольняє вимоги позивача про скасування спірного рішення.

Частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Керуючись ст.ст.242, 243,245,246,250 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов приватного підприємства "A&т Мастер" (73000, м. Херсон, Киндійське шосе, 30, ) до Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі (73000, м. Херсон, вул. Гоголя, 13, ) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 13.11.2018 р. № UA 508070/2018/000106/2 - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 13.11.2018 р. № UA 508070/2018/000106/2.

Стягнути на користь приватного підприємства "A&Є Мастер" (73000, м. Херсон, Киндійське шосе, 30, ) судові витрати в сумі 1762 грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Херсонської митниці ДФС України () шляхом безспірного списання з рахунків органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 15 січня 2019 р.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 108020200