Справа № 805/800/18-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2019-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2019 р. Справа№805/800/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., при секретарі судового засідання Сєрих М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, що діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2

до відповідача: Головного управління Державної міграційної служби в Донецькій області

про: визнання протиправною бездіяльність Головного управління Державної міграційної служби в Донецькій області щодо не оформлення паспорту громадянина України у форми паспортної книжечки неповнолітньому ОСОБА_2, що народився 20 березня 2001 року у місті Красноармійськ Донецької області, зобовязання Головне управління Державної міграційної служби в Донецькій області оформити та видати паспорт громадянина України у форми паспортної книжечки неповнолітньому ОСОБА_2, що народився 20 березня 2001 року у місті Красноармійськ Донецької області.

за участю

представників сторін:

від позивача: не зявився,

від відповідача: ОСОБА_3 за довірен.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, що діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної міграційної служби в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Державної міграційної служби в Донецькій області щодо не оформлення паспорту громадянина України у форми паспортної книжечки неповнолітньому ОСОБА_2, що народився 20 березня 2001 року у місті Красноармійськ Донецької області, зобовязання Головне управління Державної міграційної служби в Донецькій області оформити та видати паспорт громадянина України у форми паспортної книжечки неповнолітньому ОСОБА_2, що народився 20 березня 2001 року у місті Красноармійськ Донецької області.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 08 грудня 2017 року вона разом зі своїм неповнолітнім сином, ОСОБА_2, звернулись до Покровського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби в Донецькій області з приводу видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України виключно у формі паспортної книжечки. Позивач вказує на те, що підставою такої заяви є релігійні переконання сина, через які він утримується від отримання і користування будь якими біометричними документами, що містять інформацію для зчитування якої необхідні додаткові пристрої, а також від внесення даних про нього до Єдиного демографічного реєстру, та від зняття біометричної інформації. Позивач зазначає, що ними отримано відповідь начальника Покровського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби в Донецькій області від 08 грудня 2017 року, що містить фактично відмову, яка мотивована запровадженням внутрішніх паспортів у формі ІD картки. Також, у відповіді містяться рекомендація для вирішення порушеного ними питання звернутися до територіального підрозділу ГУ ДМС України в Донецькій області за місцем реєстрації. Позивач зазначає, що відповідач відмовляючи у видачі паспорту її неповнолітньому сину порушує його права та інтереси визначені Конституцією України.

Позивач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, а також зазначала, що на позовних вимогах наполягає.

Відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву на позовну заяву, відповідач посилається на те, що відповідно до Закону України Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус з 01 січня 2016 року видача паспорта громадянина України здійснюється виключно у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. На день звернення позивачів із заявами відділ Державної міграційної служби не був забезпечений матеріально-технічними ресурсами необхідними для оформлення та видачі паспорта громадянина України, зразки бланків якого затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 302 від 25 березня 2015 року, через що прийом заяв на оформлення паспорта України зразку 1994 року припинено. Разом з тим, відповідач зазначив, що сама заява щодо оформлення паспорта громадянина України старого зразка у вигляді книжечки без використання засобів Державного демографічного реєстру, подана 08 грудня 2017 року неповнолітнім ОСОБА_2 до Покровського МВ ГУ ДМС у Донецькій області у довільній формі, а тому не є підставою для видачі паспорта будь-якого зразка. Подана заява була розглянута посадовими особами Покровського МВ ГУ ДМС у Донецькій області як звернення особи, наданого відповідно до Закону України Про звернення громадян. З огляду на таке, сформована відповідачем відповідь на звернення щодо можливої видачі паспорта громадянина України зразку 1994 року, не є відмовою у видачі паспорту.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав викладені у відзиві на позовну заяву обставини та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивачем надано до суду відповідь на відзив, відповідно до якого позивач підтримував обставини викладені у позовній заяві та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання на 15 березня 2018 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 березня 2018 року провадження у справі зупинено до набрання чинності рішенням Верховного суду у зразковій справі № Пз/9901/2/18.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2018 року поновлено провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 04 грудня 2018 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року продовжено строк підготовчого провадження та відкладено розгляд справи на 18 грудня 2018 року, у звязку з необхідністю витребування додаткових доказів по справі.

18 грудня 2018 року відповідачем надано до суду додаткові пояснення, відповідно до яких відповідач зазначав, що 10.07.2018 року ОСОБА_2 за його заявою анкетою відповідно до п. 35 Порядку було отримано паспорт громадянина України у формі ID-картки, що містить безконтактний електронний носій, у Покровському МВ ГУ ДМС в Донецькій області № 002002911 від 22.06.2018 року, що підтверджується заявою анкетою № 2098894 від 24.07.2018 року для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру персональної інформації про особу та довідкою від 19.11.2018 року відділу управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ГУ ДМС у Донецькій області.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті 11 січня 2019 року.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є матірю ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 216356, виданим відділом реєстрації актів громадського стану Красноармійського міського управління юстиції Донецької області 03 квітня 2001 року.

З матеріалів справи встановлено, що 09.08.2017 року ОСОБА_4 звернувся до керівника ДМС з заявою, відповідно до якої просив видати паспорт у формі книжечки (а.с. 47-48) та з заявою про заборону вносити інформацію про нього до ЄДДР та присвоєння йому без його згоди УНЗР унікального номеру запису в Єдиному державному реєстрі (а.с. 49).

04.12.2017 року листом № 2.1. М-1317 управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області повідомило ОСОБА_2 про те, що персональні дані на імя ОСОБА_2 у реєстрі відсутні. Унікальний номер запису в реєстрі не присвоєно (а.с. 50-51).

08 грудня 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1, як законний представник ОСОБА_2, звернулись до Покровського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області з заявою, відповідно до якої просили оформити бланк паспорту громадянина України без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру. Та видати ОСОБА_2 виключно у вигляді паспортної книжечки на підставі Закону України від 18.01.2001 року № 2235-ІІІ «Про громадянство України», форма якої не заборонена діючим законодавством України, а не у формі пластикової катки типу ID-1, форма якої не є паспортом та не є його єдиним зразком, поставити відмітку реєстрації місця проживання в паспорті, провести реєстрацію громадянства України внесення запису про набуття особою громадянства України спеціально уповноваженим на те органом у відповідні облікові документи. Вести облік щодо ОСОБА_2 за раніше встановленими формами за прізвищем, імям та по-батькові, роком народження та за місцем реєстрації, без використання любого цифрового ідентифікатора особи, без внесення інформації про них до ЄДР чи будь яких баз даних і реєстрів. Та без автоматизованої обробки та передачі персональних даних (а.с. 9-11).

Листом від 08.12.2017 року № 51-17334 Покровське міське відділення Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області повідомило позивача про те, що ч. 4 ст. 21 Закону України «Про єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджуються громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 року № 5492 передбачено, що паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Зазначене кореспондується з п. 2 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302, де зазначено, що паспорт виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Абз. 2 п. 3 Постанови КМУ № 302 встановлено, що прийняття документів для оформлення паспорту громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 01 листопада 2016 року припиняється. Проте, Законом гарантується право на відмову від внесення від цифрованих відбитків пальців рук до безконтактного електронного носія, що міститься у паспорті громадянина України. Таке право передбачено ч. 4 ст. 13 Закону та реалізується шляхом подання відповідному уповноваженому субєкту заяви про внесення або відмову від внесення від цифрованих відбитків пальців рук особи до безконтактного електронного носія. Таким чином, з аналізу вищенаведених нормативно правових актів вбачається, що біометричні дані у формі відцифрованих відбитків пальців рук особи, у разі оформлення паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, здійснюється лише за згодою особи, на імя якої оформлюється паспорт. Особа (законний представник) може відмовитись від внесення цих біометричних даних під час оформлення і видачі паспорта, адже їх внесення до безконтактного електронного носія не є обовязковою умовою. Натомість, діючим законодавством України, яке регулює спірні правовідносини, передбачено, що для отримання паспорту громадянина України з безконтактним електронним носієм необхідно надати електронну заяву анкету та додати до неї документи, перелік яких надано в п. 35 Порядку (а.с. 12-13).

Не погодившись з діями Покровського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області щодо не видачі паспорту у формі книжки ОСОБА_2, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 5 Закону України "Про громадянство України" визначено, що документом, який підтверджує громадянство України, є зокрема паспорт громадянина України.

Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-ХІІ затверджено Положення про паспорт громадянина України (далі по тексту - Положення № 2503-ХІІ).

Згідно з положеннями п. 3 Положення № 2503-ХІІ бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" № 5492 документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета.

Частиною ч. 1 статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують її особу чи спеціальний статус» (далі по тексту - Закон № 5492-VI) до документів, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення, віднесено документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, зокрема, паспорт громадянина України.

Частинами 1, 2, 4, 5 ст. 14 Закону № 5492-VI передбачено, що форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів.

Паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України (ч. 1 ст. 21 Закону № 5492-VI).

Суд зазначає, що як положеннями Закону № 5492-VI, нормами постанови КМУ № 302, так і Положенням № 2503-ХІІ, передбачено чіткий порядок, суб'єктний склад та перелік документів для оформлення паспорта громадянина України.

Відповідно до пп. 1 п. 7 Постанови № 302 оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта здійснюються: особі, яка досягла 14-річного віку - на підставі заяви - анкети, поданої нею особисто.

Згідно з положеннями пункту 13 Положення № 2503-ХІІ для одержання паспорта громадянин подає: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; свідоцтво про народження; дві фотокартки розміром 35x45 мм; у необхідних випадках - документи, що підтверджують громадянство України.

Таким чином, даною нормою закріплено не тільки перелік необхідних для оформлення паспорта документів, а й особисте їх подання громадянином, котрий звертається за таким оформленням.

Згідно з п. 26 Порядку № 302 після формування заяви-анкети працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб'єкта друкує її та надає заявнику для перевірки правильності внесених до заяви-анкети відомостей. Реєстрація заяви-анкети здійснюється із застосуванням засобів Реєстру під час її формування.

Після перевірки заявник власним підписом підтверджує правильність внесених до заяви - анкети відомостей про особу (п. 27 Порядку № 302).

Враховуючи викладене, звернення позивача до відповідача із письмовою заявою про видачу її неповнолітньому сину паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки здійснено не в установленому порядку.

Отже, заява ОСОБА_1 щодо оформлення її сину паспорта громадянина України раніше встановленого зразка (1994 року) у формі книжечки, подана до Покровського МВ ГУ ДМС України в Донецькій області у довільній формі, не є підставою для видачі паспорта будь-якого зразка, у тому числі і у вигляді книжечки.

Враховуючи викладене, суд вважає, що на день звернення позивача із заявою до Покровського МВ ГУ ДМС України в Донецькій області були відсутні правові підстави для видачі сину позивача паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді книжечки.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 07.11.2018 по справі № 820/3327/16.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 у зверненні від 08.12.2017 до Покровського МВ ГУДМС України в Донецькій області щодо вчинення дій з приводу видачі її неповнолітньому сину, ОСОБА_2 паспорта громадянина України у вигляді книжечки просила, зокрема, відповідь на цю заяву просила надати для подальшого вирішення питання.

Вищевказані заяви зареєстровані відповідачами як звернення.

За визначенням ст.3 Закону № 393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Частиною 1 ст. 20 Закону № 393/96-ВР передбачено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання.

Матеріалами справи підтверджено, що в порядку та строк, визначений Законом України «Про звернення громадян», відповідачам заявниці надано відповіді, отримання яких позивачем не заперечується.

Надаючи відповіді на питання заявниці, Покровське МВ ГУДМСУ в Донецькій області посилались на чинні норми законодавства України, якими передбачена форма паспорта громадянина України, обов'язок громадянина отримати паспорт; підзаконний акт, який регулює порядок подання документів для оформлення паспорта громадянина України.

Сама по собі незгода позивача зі змістом цієї відповіді не спростовує факту розгляду звернення позивача у встановленому законом порядку, та не може бути підставою для визнання протиправними дій відповідачів та задоволення позовних вимог про видачу такого паспорту, навіть у разі наявності у позивачки такого права, оскільки заявником не дотримано процедури звернення за паспортом та не надано необхідних для цього документів.

Вказане виключає можливість визначення даної справи як типової, оскільки вона не відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи № 806/3265/17. Так, у вказаній зразковій справі позивачка, будучи повнолітньою особою, особисто звернулась до органів Державної міграційної служби із заявою про видачу паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки, подавши відповідний пакет документів, однак, їй було відмовлено у видачі паспорту у зв'язку з відсутністю, на думку відповідачів, для цього законодавчих підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень (ч. 2 ст. 5 КАС України).

Виходячи з аналізу наведених норм, суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені цією дією.

Із правового аналізу вказаних норм вбачається, що позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Також, як вказав Верховний Суд у постанові від 10.05.2018 року по справі №811/119/13-а, обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер.

Разом з тим, оскільки ОСОБА_2 не було надано заяву анкету встановленого зразка, відповідачами не приймалось рішення за результатами розгляду його звернення, яке могло б бути предметом оскарження в порядку адміністративного судочинства у розумінні ст.ст.1, 2, 5 КАС України.

Листи відповідача, з якими висловила незгоду позивач, не є рішенням суб'єктів владних повноважень у розумінні КАС України.

Враховуючи викладене, оскільки відповідачами у зв'язку з викладеним вище не реалізовано наданих законом дискреційних повноважень щодо розгляду питання про видачу ОСОБА_2 паспорту громадянина України, в даному випадку відсутній предмет судового захисту та, відповідно, відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльність Головного управління Державної міграційної служби в Донецькій області щодо не оформлення паспорту громадянина України у форми паспортної книжечки неповнолітньому ОСОБА_2, що народився 20 березня 2001 року у місті Красноармійськ Донецької області та зобов'язання Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області видати ОСОБА_2 паспорт громадянина України у вигляді книжечки.

Крім того, судом встановлено, що 08 червня 2018 року ОСОБА_2 оформлено заяву анкету № 1938220 для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру (а.с. 60).

10.07.2018 року Покровським МВ ГУ ДМС України в Донецькій області було оформлено та видано паспорт громадянина України у формі ІD картки.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 отримано паспорт громадянина України, тому відсутні підстави для зобовязання Головне управління ДМС України в Донецькій області видати паспорт у формі книжечки ОСОБА_2, оскільки діючим законодавством не передбачено можливість видачі громадянину України двох паспортів одночасно.

Також, суд зазначає, що позивачем під час розгляду справи позивачем не надано суду заяв (клопотань) про зміну підстав позовних вимог.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, що діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність Покровського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби в Донецькій області щодо не оформлення паспорту громадянина України у форми паспортної книжечки неповнолітньому ОСОБА_2, що народився 20 березня 2001 року у місті Красноармійськ Донецької області, зобовязання Покровського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби в Донецькій області оформити та видати паспорт громадянина України у форми паспортної книжечки неповнолітньому ОСОБА_2, що народився 20 березня 2001 року у місті Красноармійськ Донецької області.

Відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір не підлягаю стягненню.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, що діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Державної міграційної служби в Донецькій області щодо не оформлення паспорту громадянина України у форми паспортної книжечки неповнолітньому ОСОБА_2, що народився 20 березня 2001 року у місті Красноармійськ Донецької області, зобовязання Головне управління Державної міграційної служби в Донецькій області оформити та видати паспорт громадянина України у форми паспортної книжечки неповнолітньому ОСОБА_2, що народився 20 березня 2001 року у місті Красноармійськ Донецької області відмовити.

Рішення прийнято у нарадчій кімнаті та проголошена вступна та резолютивна частини у судовому засіданні 11 січня 2019 року в присутності представника відповідача.

Повний текст рішення складено та підписано 21 січня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Олішевська В.В.