Справа № 377/14/19
Суддя: Теремецька Н. Ф.
Дата ухвалення: 2019-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/14/19

Провадження №2-а/377/5/19

17 січня 2019 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судових засідань - Прядко Н.М., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора 1-го батальйону 5-ої роти Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Алтухова Олега Геннадійовича, третя особа: Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправними дії суб'єкта владних повноважень та скасування постанови, -

УСТАНОВИВ:

04 січня 2019 року до суду поштою надійшла адміністративна позовна заява, в якій позивач просив визнати протиправними дії інспектора 1-го батальйону 5-ої роти УПП в Харківській області лейтенанта поліції Алтухова Олега Геннадійовича про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 815894 від 24.12.2018 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що 24 грудня 2018 року, о 21 годині 08 хвилин, позивач керував транспортним засобом Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1, у м. Харкові на шосе Полтавське, 208 А км, де його було зупинено інспектором 1-го батальйону 5-ої роти УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Алтуховим Олегом Геннадійовичем, який звинуватив його у порушенні вимог дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», а саме п. 8.4 «б» ПДР України. Після його зупинки відповідачем було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 815894 від 24.12.2018 року. Проте, позивач Правил дорожнього руху не порушував. В оскаржуваній постанові відсутні посилання на докази, які б свідчили про порушення ним п. 8.4 «б» Правил дорожнього руху України. Відповідачем при складанні оскаржуваної постанови не було роз'яснено позивачеві його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Крім того, в даній постанові вказано не вірно адресу місця реєстрації та проживання позивача: АДРЕСА_2, тоді як позивач зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, а також в даній постанові відсутній пункт про роз'яснення позивачу прав, передбачених ст. 268 КУпАП, і строк оскарження, передбачений ст. 289 КУпАП. Враховуючи, що поліцейський при розгляді справи про адміністративне правопорушення не в повній мірі з'ясував обставини у відповідності до ст. 280 КУпАП, зокрема чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, в підтвердження правомірності винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення жодних доказів не надав, а тому позивач вважає, що постанова серії ЕАВ № 815894 від 24.12.2018 року підлягає скасуванню.

В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, в поданій позовній заяві просив проводити судовий розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, відзив на позов суду не надав, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надіслав.

Третя особа свого представника в судове засідання не направила, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила. клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надіслала.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

У зв'язку з неприбуттям у судове засідання всіх учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, відповідно до положень ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи та надані докази, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно постанови серії ЕАВ № 815894 від 24.12.2018 року про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеної інспектором 1-го батальйону 5-ої роти Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Алтуховим Олегом Геннадійовичем, ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 255 гривень за те, що він 24 грудня 2018 року, о 21 годині 08 хвилин, в м. Харкові по шосе Полтавське, 208А км, керуючи автомобілем LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив вимоги п. 8.4 «б» Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з постановою від 24.12.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеної інспектором 1-го батальйону 5-ої роти Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Алтуховим Олегом Геннадійовичем, яку він отримав 24 грудня 2018 року, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи спір відповідно до встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На виконання цих завдань адміністративного судочинства України, суд при вирішенні публічно-правового спору виходить з наступного.

Згідно ст. 2 Закону України «Про дорожній рух» законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

Як зазначено в ст. 14 цього Закону, учасники дорожнього руху зобов'язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Обов'язки і права водіїв механічних транспортних засобів викладені в розділі 2 Правил дорожнього руху України, а вимоги щодо дорожніх знаків передбачені п. 8.4 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до положення п. 8.4 «б» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами), дорожні знаки поділяються на групи, зокрема, знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

Згідно додатку 1 до Правил дорожнього руху, розділу 33 «Дорожні знаки», підрозділу 2 «Знаки пріоритету», знак 2.2 - «Проїзд без зупинки заборонено».

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

За змістом статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 цього Кодексу орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з наведеного, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Натомість, на підтвердження встановленого у постанові вчиненого позивачем адміністративного правопорушення, доказів щодо порушення ОСОБА_2 п. 8.4 «б» ПДР України, передбачених ст. 251 КУпАП, зокрема, пояснень свідків, показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису тощо, відповідачем не надано.

При цьому надана до матеріалів справи постанова про адміністративне правопорушення, незважаючи на не згоду позивача з вчиненням ним адміністративного правопорушення, не містить посилань на будь-які докази, які підтверджують порушення вимог п. 8.4 «б» ПДР України, зокрема, вимог дорожнього знаку 2.2 - «Проїзд без зупинки заборонено».

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 73 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Всупереч даним вимогам, відповідачем об'єктивних доказів вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, таких як відеозапис нагрудного чи автомобільного відеореєстратора поліції, не надано. А оскаржувана постанова не може бути беззаперечним доказом вчинення правопорушення ОСОБА_2, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що постанова інспектора 1-го батальйону 5-ої роти УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Алтухова Олега Геннадійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 815894 від 24.2.2018 року, згідно якої накладено на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, із зазначених вище підстав є незаконною, тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 243-246, 286 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову інспектора 1-го батальйону 5-ої роти УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Алтухова Олега Геннадійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 815894 від 24.12.2018 року, згідно якої накладено на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, і закрити справу.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Славутицький міський суд. Апеляційні скарги можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса місця проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2.

Відповідач - інспектор 1-го батальйону 5-ої роти Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Алтухов Олег Геннадійович, адреса місця знаходження: м. Харків, вул. Шевченка, 315-А.

Третя особа - Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, адреса місця знаходження: м. Харків, вул. Шевченка, 315-А.

Суддя Н. Ф. Теремецька