Справа № 607/309/19
Суддя: Черніцька І. М.
Дата ухвалення: 2019-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.01.2019 Справа №607/309/19

18 січня 2019 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Черніцької І.М.

при секретарі судового засідання Бойко І.І.

з участю ОСОБА_1,

представника УПП - Кондрат Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до командира роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Кіт Анатолія Володимировича, третя особа - Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до командира роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Кіт А.В. про скасування постанови серії ВР №070322 від 15 грудня 2018 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 15 грудня 2018 року командиром роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Кіт А.В. була винесена постанова серії ВР №070322 про накладення адміністративного стягнення, відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Зокрема, йому ставиться у винну те, що 15 грудня 2018 року о 23 год. 00 хв. в м. Тернополі по вул. Об'їзна, 23, він керував транспортним засобом у якого зовнішні світлові прилади не відповідають вимогам стандартів, а саме підсвітка номерного знаку червоного та синього кольору, а також у нього при собі був відсутній поліс страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. п. 2.1 (ґ), 31.4.3 (а) ПДР України.

З даною постановою в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП не згідний, оскільки викладені у постанові дані не відповідають дійсним обставинам справи. Поліс страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у нього є та був на момент винесення постанови. Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов.

Представник Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції подала відзив на позовну заяву. Вказала, що позов не визнає, вважає його необгрунтовним. Позивачем порушено вимоги п. п. 2.1 (ґ), 31.4.3 (а) ПДР України. Факт вчинення позивачем правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП підтверджується обставинами викладеними у постанові та відеозаписом з нагрудник камер працівників поліції, згідно якого позивач на вимогу працівників поліції не пред'явив діючий поліс страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Посилаючись на наведене, просила відмовити у задоволенні даного позову.

18 січня 2019 року ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання, до участі в справі в якості третьої особи залучено Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач командир роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Кіт А.В. в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо подав заяву про слухання справи за його відсутності, позов не визнав.

Представник Управління патрульної поліції в Тернопільській області Кондрат Л.Р. позов заперечила, з підстав викладених у відзиві.

Судом встановлено, що 15 грудня 2018 року поліцейським УПП в Тернопільській області винесена постанова серії ЕАВ №620866 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 15 грудня 2018 року о 23 год. 00 хв. в м. Тернополі по вул. Об'їзна, 23, позивач керував транспортним засобом у якого зовнішні світлові прилади не відповідають вимогам стандартів, а саме підсвітка номерного знаку червоного та синього кольору, а також у нього при собі був відсутній поліс страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 2.1 (ґ), 31.4.3 (а) ПДР України.

З досліджених в судовому засіданні відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції встановлено, що ОСОБА_1 15 грудня 2018 року о 23 год. 00 хв. в м. Тернополі по вул. Об'їзна, 23, було зупинено працівниками поліції. На вимогу працівників поліції надати діючий поліс страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ОСОБА_1, пояснив, що вказаний поліс знаходиться в іншій машині та в даний час у нього при собі відсутній. Більше того, ОСОБА_1 погоджувався із поясненнями працівників поліції про те, що наданий ним поліс обов'язкового страхування є недіючим.

З відеоматеріалів також встановлено, що ОСОБА_1 будь-яких заперечень щодо складення оскаржуваної постанови на місці зупинки в частині не пред'явлення полісу страхування не зазначав.

Суд, розглянувши справу, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов'язки і відповідальність суб'єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об'єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об'єднань).

Відповідно до вимог ст. 14 зазначеного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов'язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Відповідно до положень п. 1.1. Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з вимогами п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до вимог п. 2.1 (ґ) Правил дорожнього руху України, Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Положенням ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачено накладення адміністративного стягнення, зокрема за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Положеннями статей 245, 251, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З досліджених в судовому засіданні відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції встановлено, що ОСОБА_1 15 грудня 2018 року під час зупинки транспортного засобу не надав діючий поліс страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

На твердження працівників поліції, що наданий поліс не є діючим, у зв'язку із закінченням строку, будь-яких заперечень не надав. При цьому пояснив, що такий поліс знаходиться в іншому транспортному засобі. Вказаними діями позивач визнав той факт, що наданий ним поліс страхування цивільно-правової відповідальності не є діючим.

Таким чином, судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції не пред'явив діючий поліс страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тобто не виконав вимог п. 2.3 (ґ) ПДР України.

Суд не приймає до уваги надану позивачем копію страхового полісу страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/9471440 від 14 грудня 2018 року, оскільки наявність такого полісу не звільнення особу від обов'язку пред'явити його на вимогу працівників поліції та не виключає в його діях складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позивачем не надано суду будь-яких належних та достовірних доказів, які б спростували факти викладені в оскаржуваній постанові та факт відсутності в його діях складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Зважаючи на те, що судом не встановлено належних доказів, що спростовують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є правомірною та підстави для її скасування відсутні.

Таким чином, притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 статті 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. відповідає вимогами чинного законодавства.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до переконання, що підстав для задоволення позовних вимог не має, а постанова про накладення стягнення серії ВР №070322 від 15 грудня 2018 року в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, винесена працівником поліції у відповідності до вимог чинного законодавства.

Керуючись ст.55 Конституції України, ст.247, ст.251, 258, ст.289, ч.1 ст.293 КУпАП, ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) до командира роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Кіт Анатолія Володимировича (вул. Котляревського, 24, м. Тернопіль), третя особа - Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції (вул. Котляревського, 24, м. Тернопіль, код ЄДРПОУ - 40108646) про скасування постанови серії ВР №070322 від 15 грудня 2018 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП відмовити, а постанову залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1.

Відповідач: командира роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Кіт Анатолій Володимирович, вул. Котляревського, 24, м. Тернопіль.

Третя особа: Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, вул. Котляревського, 24, м. Тернопіль, код ЄДРПОУ - 40108646.

Повне рішення складено 18 січня 2019 року.

Головуючий суддяІ. М. Черніцька