Справа № 826/13989/18
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2019-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 січня 2019 року

м. Київ

справа №826/13989/18

адміністративне провадження №К/9901/2322/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Пасічник С. С.,

суддів: Васильєвої І. А., Юрченко В. П.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.10.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2018 у справі №826/13989/18 за позовом Головного управління ДФС у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю "Астекс плюс" про стягнення податкового боргу,

УСТАНОВИВ:

17.01.2019 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла зазначена касаційна скарга.

Водночас за приписами частини першої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У даному випадку постанова апеляційного суду, про касаційний перегляд якої в касаційному порядку порушується питання, складена у повному обсязі 12.12.2018, тобто останнім днем строку її касаційного оскарження є 11.01.2019, тоді як касаційна скарга подана до Верховного Суду 17.01.2019. тобто з пропуском цього строку.

У касаційній скарзі порушується питання поновлення строку касаційного оскарження на підставі частини другої статті 329 КАС України, оскільки копія оскаржуваної постанови апеляційного суду отримана податковим органом лише 26.12.2018.

Положеннями наведеної правової норми процесуального закону визначено, що у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Разом з тим позивач не подав жодних доказів на підтвердження обставин, викладених у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження й, при цьому посилається на відбиток штампу вхідної кореспонденції податкового органу.

Однак відмітка про реєстрацію вхідної кореспонденції засвідчує лише дату реєстрації відповідного документа в канцелярії установи і не може беззаперечно свідчити про дату фактичного отримання копії оскаржуваного рішення апеляційного суду.

Окрім цього касаційна скарга не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 КАС України, оскільки, всупереч приписів частини четвертої цієї статті, не додано документ про сплату судового збору.

В касаційній скарзі позивач порушує питання про відстрочення сплати судового збору, оскільки на момент подання касаційної скарги Головне управління ДФС у м. Києві позбавлене можливості сплатити такий збір. Також податковий орган посилається на те, що судові витрати не повинні становити явну перешкоду доступові до правосуддя й неможливість реалізації права на касаційне оскарження може призвести до значних втрат Державного бюджету України.

Так, згідно з частиною першою статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Наведена правова норма процесуального закону дає підстави для висновку, що відстрочення сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду, при цьому суд, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони.

Втім визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини можуть бути підставою для відстрочення сплати судового збору.

В той же час за приписами частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон №3674-VI).

У відповідності до статті 8 Закону №3674-VI враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже наведеними правовими нормами КАС України та Закону №3674-VI встановлено чіткий і вичерпний перелік умов, а також суб'єктних та предметних критеріїв, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема відстрочити сплату судового збору але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

За вказаних обставин та з урахуванням встановленого наведеними законодавчими приписами режиму правового регулювання процедури відстрочення сплати судового збору, визначених законодавцем умов та підстав для цього, заявлене позивачем клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до підпункту п'ятого пункту третього частини другої статті 4 Закону №3674-VI ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України від 23.11.2018 №2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» починаючи з 01.01.2019 прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено у розмірі 1921 гривня.

У касаційній скарзі порушується питання про скасування ухвали суду першої інстанції, переглянутою в апеляційному порядку, якою позовну заяву Головного управління ДФС у м. Києві повернуто особі, яка її подала.

Відтак розмір судового збору за подання до суду цієї касаційної скарги становить 1921 гривня.

Судовий збір підлягає сплаті за реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - 6007; код банку отримувача (МФО) 899998; код класифікації доходів бюджету - 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)"; символ звітності банку - 207; призначення платежу - 101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.

За правилами частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, яка передбачає, у такому випадку, залишення останньої без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Також з огляду на приписи частини третьої статті 332 КАС України касаційну скаргу позивача слід залишити без руху та встановити особі, яка подала касаційну скаргу, строк для надання доказів на підтвердження обставин щодо дати вручення останній копії оскаржуваної в касаційному порядку постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2018 (конверт, в якому надійшло поштове відправлення з вкладеним рішенням суду апеляційної інстанції або належними чином засвідчена копія такого конверту; повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, довідка відділення поштового зв'язку тощо).

Враховуючи викладене та керуючись статтями 169, 332 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління ДФС у м. Києві про відстрочення сплати судового збору.

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.10.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2018 у справі №826/13989/18 за позовом Головного управління ДФС у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю "Астекс плюс" про стягнення податкового боргу залишити без руху.

Встановити особі, що подала касаційну скаргу, десятиденний з моменту отримання копії даної ухвали строк для усунення недоліку касаційної скарги, упродовж якого позивач, також має право подати докази на підтвердження дати отримання копії оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач С. С. Пасічник

Судді: І. А. Васильєва

В. П. Юрченко