Справа № 1340/3765/18
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/1870/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О.І.,

суддів - Качмара В.Я., Курильця А.Р.,

з участю секретаря судового засідання - Федчук М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу фізичної особа-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2018 року про відкриття спрощеного позовного провадження у справі № 1340/3765/18 за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Львівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

суддя в 1-й інстанції - Мартинюк В.Я.,

час ухвалення рішення - 05.09.2018 року,

місце ухвалення рішення - м. Львів,

дата складання повного тексту рішення - 05.09.2018 року,

в с т а н о в и в:

Позивач - Головне управління ДФС у Львівській області звернулося в суд з позовом до відповідача - ФОП ОСОБА_1, в якому просило стягнути з останнього податковий борг зі сплати податкових зобов'язань з орендної плати з фізичних осіб у сумі 116180,67 грн.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду 05 вересня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у цій адміністративній справі.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що предметом позовних вимог у справі є стягнення заборгованості з орендної плати за земельну ділянку, що використовується відповідачем на підставі договору оренди земельної ділянки від 05 лютого 2018 року, сторонами в якому є Сокільницька сільська рада Пустомитівського району Львівської області та ФОП ОСОБА_1 Відповідно, спірні відносини у цій справі виникли між вказаними особами і належним позивачем є Сокільницька сільська рада Пустомитівського району Львівської області, а не Головне управління ДФС у Львівській області. Таким чином, спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства і повинен передаватись на розгляд іншого суду. Просить скасувати оскаржувану ухвалу і направити справу для продовження розгляду до іншого суду за вставленою підсудністю.

Представник відповідача відзив на апеляційну скаргу не подав. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Учасники справи у судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у відсутності учасників справи за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Відповідно до положень ч.4 ст.229 КАС України фіксація судового розгляду технічними засобами не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін з таких підстав.

Відкриваючи провадження у цій адміністративній справі, суд першої інстанції виходив з того, що вказаний спір є публічно-правовим, виник у зв'язку із реалізацією відповідачем своїх владно-управлінських функцій у сфері державної податкової політики, тому його належить розглядати Львівським окружним адміністративним судом в порядку спрощеного позовного провадження.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Згідно з ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб'єкту законом.

Ст.25-30 КАС України врегульовано порядок визначення територіальної юрисдикції (підсудності).

Як вбачається з матеріалів справи, предметом заявленого позову є стягнення з ФОП ОСОБА_1 податкового боргу зі сплати податкових зобов'язань з орендної плати з фізичних осіб у сумі 116180,67 грн.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п.41.1 ст.41 ПК України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. (п.41.2 ст.41 ПК України).

Згідно з пп.19-1.1.22 п.19-1.1 ст.19-1 ПК України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій ст.19-3 цього Кодексу, здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів.

Відповідно до пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

З системного аналізу вищенаведених правових норм можна дійти висновку, що Головне управління ДФС у Львівській області є уповноваженим контролюючим органом, якому надано право на звернення до суду з позовами про стягнення у бюджет податкового боргу, що спростовує доводи апелянта про те, що вказаний орган є неналежним позивачем у цій справі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для відкриття провадження у справі, оскільки вказаний спір є публічно-правовим, виник у зв'язку із реалізацією суб'єктом владних повноважень - Головним управлінням ДФС у Львівській області своїх владно-управлінських функцій у сфері державної податкової політики, а саме: стягнення податкового боргу, тому його належить розглядати в порядку адміністративного судочинства Львівським окружним адміністративним судом.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об'єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для відкриття провадження у цій справі, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.229, 242, 243, 246, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу фізичної особа-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2018 року про відкриття спрощеного позовного провадження у справі № 1340/3765/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий- суддя О. І. Мікула
судді В. Я. Качмар
А. Р. Курилець
Повне судове рішення складено 18 січня 2019 року.