Справа № 755/18434/18
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2019-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 10 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві щодо оскарження рішень про адміністративний арешт та накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 через представника звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві, в якому просив суд визнати протиправними дії посадових осіб Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві щодо адміністративного затримання та притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень, шляхом складання протоколу МКМ № 000077 про адміністративне затримання за ч. 2 ст. 263 КУпАП від 21 листопада 2018 року щодо «громадянина РФ ОСОБА_4.» та постанови серії ПН МКМ № 005800 про накладення адміністративного стягнення від 21 листопада 2018 року щодо «громадянина РФ ОСОБА_4.»; скасувати рішення про адміністративне затримання ОСОБА_3, яке було оформлено протоколом МКМ № 000077 про адміністративне затримання за ч. 2 ст. 263 КУпАП від 21 листопада 2018 року щодо «громадянина РФ ОСОБА_4.», як необґрунтоване та незаконне; скасувати постанову серії ПН МКМ № 005800 про накладення адміністративного стягнення від 21 листопада 2018 року щодо «громадянина РФ ОСОБА_4.», яка винесена з порушенням прав ОСОБА_3 та чинного законодавства, як необґрунтовану та незаконну; закрити справу про адміністративне правопорушення, у зв'язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 грудня 2018 року позовну заяву повернено позивачу на підставі п.3 ч.4 статті 169 КАС України.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану ухвалу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що положеннями статей 160 і 161 КАС України не передбачено обов'язку додання до позовної заяви копій паспортів чи інших документів, які підтверджують особу позивача. Копія ОСОБА_3 була надана суду з власної ініціативи для відома з метою всебічного дослідження обставин справи.

Заслухавши доповідь судді, розглянувши та перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи ухвалу про повернення позовної заяви позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що адвокатом Штіфоновим П.С. було додано до позову копію паспорту НОМЕР_3, виданого на ім'я позивача, який є недійсним документом, у зв'язку з чим у суду відсутні належні підстави для підтвердження особи, яка звертається до суду з даною позовною заявою, як уповноваженого представника.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до приписів п.2 ч.1 статті 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником).

Цією ж статтею передбачено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, зокрема, якщо відсутні підстави для її повернення.

Відповідно до положень ч.1 статті 55 КАС України, сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представник.

Частиною 1 статті 57 цього Кодексу передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

В силу приписів п.1 ч.1 статті 59 КАС України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Частиною 4 цієї статті встановлено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Таким чином, сторона у справі має право на звернення до суду самостійно або через свого представника лише на підставі документу, що посвідчує його повноваження у визначеному законом порядку.

Згідно ч. 1 статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об'єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (ч. 2 статті 26 Закону).

Як вбачається зі змісту доданої до позовної заяви копії ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 06 листопада 2018 року, отриманий позивачем паспорт громадянина України НОМЕР_3, виданий Перевальським РС УДМС України в Луганській області, за результатами службового розслідування щодо підстав оформлення паспорта громадянина України ОСОБА_3 внесений до підсистеми ЄІАС УМП як «Недійсний документ» та підлягає вилученню й знищенню.

В той же час, до позову на підтвердження особи позивача адвокатом Штіфоновим П.С. було додано саме копію паспорту НОМЕР_3, виданого на ім'я позивача, який в свою чергу є недійсним документом, у зв'язку з чим у суду першої інстанції правомірно були відсутні належні підстави для підтвердження особи, яка звертається до суду з даною позовною заявою, як уповноваженого представника ОСОБА_3

Також колегія суддів зауважує, що інші документи, які заявник подав з метою підтвердження особи позивача, зокрема: закордонний паспорт на ім'я ОСОБА_3, номер НОМЕР_1 від 30.10.2014 року, посвідчення водія НОМЕР_2 від 13.07.2017 року, картка платника податків НОМЕР_4 від 23.10.2014 року, а також екзаменаційна картка водія від 26.06.2017 року, свідоцтво про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв від 13.07.2017 року, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки всі означені документи видані хронологічно пізніше та на підставі паспорта громадянина України НОМЕР_3, який наразі є недійсним. Протилежного представником позивача доведено не було.

До того ж, рішенням головного спеціаліста відділу протидії нелегальній міграції управління організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення ГУ ДМС України в місті Києві ОСОБА_6 від 22.11.2018 року закордонний паспорт на ім'я ОСОБА_3 номер НОМЕР_1 від 30.10.2014 року - визначено як недійсний та такий, що оформлений з порушенням чинного законодавства.

У зв'язку з викладеним колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви.

Згідно п.3 ч.4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Необхідно також звернуто увагу сторін на те, що відповідно до ч.8 статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Тобто, апелянт має право і можливість повторно звернутися до суду з даним позовом, усунувши недоліки позову.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з дотриманням норм процесуального права.

Таким чином, оспорювана ухвала відповідає вимогам процесуального закону, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги - відсутні.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 312, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 10 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.