Справа № 160/11/19
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2019-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
18 січня 2019 р.Справа №160/11/19
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Коренев А.О., розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення його адміністративного позову до Відділу реклами Кам`янської міської ради, Виконавчого комітету Кам`янської міської ради про визнання рішень протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -
02 січня 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу реклами Кам`янської міської ради, Виконавчого комітету Кам`янської міської ради про визнання рішень протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, в якій позивач просить:
визнати рішення відділу реклами Кам'янської міської ради від 28.09.2018 року № 01-14/294 про відмову в подовженні терміну дії дозволу № 147 від 01.04.2004 р. на розміщення зовнішньої реклами в місті Кам'янське (колишнє Дніпродзержинськ) протиправним і його скасувати.
визнати рішення виконавчого комітету Кам'янської міської ради від 28.11.2018 року № 367 про проведення демонтажу рекламних засобів в м. Кам'янському в частині демонтажу окремо розташованого рекламного засобу ФОП ОСОБА_1 (дозвіл № 147 від 01.04.2004 р. Заводський район призаводська площа ПАТ «ДМК») протиправним і в цій частині його скасувати.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 січня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження на 28.01.2019 року.
16.01.2019 до суду від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в якій просить: зупинити дію рішення виконавчого комітету Кам'янської міської ради від 28.11.2018 року № 367 про проведення демонтажу рекламних засобів в м. Кам'янському в частині демонтажу окремо розташованого рекламного засобу ФОП ОСОБА_1 (дозвіл № 147 від 01.04.2004 р. Заводський район призаводська площа ПАТ «ДМК»).
В обґрунтування заяви позивачем зазначено, що в результаті прийняття відділом реклами Кам'янської міської ради неправомірного рішення про відмову і продовженні строку дії дозволу виконавчим комітетом Кам'янської міської ради було прийняте рішення про примусовий демонтаж рекламного засобу, а відтак виконання особисто позивачем демонтажу рекламного засобу до вирішення справи по суті або примусовий демонтаж рекламного засобу на підставі рішення відповідача № 2 до вирішення справи по суті, мені буде завдана матеріальна шкода, яка становить вартість рекламного засобу, оскільки він буде знищений, а також у випадку вирішення спору на його користь він буде вимушений понести і додаткові витрати на виготовлення нового рекламного засобу та оплату послуг по його монтажу та встановленню. При цьому зупинення дії рішення виконавчого комітету Кам'янської міської ради про демонтаж в частині дозволу № 147 до вирішення спору по суті жодної матеріальної шкоди відповідачам не спричинить. Отже існує очевидна і реальна небезпека завдання позивачу прямої матеріальної шкоди.
Вирішуючи заяву про забезпечення позову суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
У зв'язку з відрядження судді Коренева А.О. заява розглянута 18 січня 2019 року.
Положеннями ч. 1 ст. 150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, або до якого буде подано адміністративний позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову.
Для задоволення судом поданої позивачем заяви про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такої заяви та довести, що незадоволення заяви призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України.
При цьому, суд звертає увагу, що у даному випадку така обов'язкова умова для забезпечення адміністративного позову, як «наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення», може бути виявлена судом тільки на підставі з'ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв'язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.
Проте, суд не встановив та позивачем не надані докази на підтвердження наявності жодної з обставин, передбачених ч.2 ст.150 КАС України, за наявності яких суд може вжити заходи забезпечення позову.
Факт протиправності оскаржуваного рішення відділу реклами Кам'янської міської ради від 28.09.2018 року № 01-14/294 про відмову в подовженні терміну дії дозволу № 147 від 01.04.2004 року у формі листа, яке є предметом оскарження, потребує доведення та встановлення судом шляхом повного, всебічного та об'єктивного дослідження всіх зібраних доказів в судовому засіданні по справі.
Крім того, суд зазначає, що позивач ставить питання про зупинення дії рішення виконавчого комітету Кам'янської міської ради від 28.11.2018 року № 367 про проведення демонтажу рекламних засобів в м. Кам'янському в частині демонтажу окремо розташованого рекламного засобу ФОП ОСОБА_1. Однак, в п. 1 вказаного рішення, зазначено, про забезпечення протягом 10 календарних днів проведення демонтажу рекламних засобів визначених у переліку.
Тобто після прийняття 28.11.2018 року виконавчим комітетом Кам'янської міської ради рішення минуло понад 10 днів, а саме півтора місяця. Позивач на підтвердження обґрунтування своєї заяви, доказів не виконання протягом встановленого рішенням виконавчого комітету Кам'янської міської ради від 28.11.2018 року № 367 строку, суду не надав. Крім того, не обґрунтував та не надав доказів, у зв'язку з чим виникла необхідність зупинення рішення саме станом на 16.01.2019 року, оскільки оскаржуване рішення прийняте 28.11.2018 року.
Інститут забезпечення адміністративного позову є запобіжною мірою і може застосовуватись виключно у випадках, встановлених ст.150 КАС України, що позивачем доведено не було.
У відповідності до ч.2 ст.76 КАС України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно ч.2 ст.74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч.1 ст.77 КАС України).
Згідно з п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06 березня 2008 року "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.
Враховуючи наведену вище, заяву позивача про забезпечення позову необхідно залишити без задоволення.
Керуючись статтями 150-154, 241-243, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову - залишити без задоволення.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев