Справа № 160/8320/18
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2019-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2019 року Справа № 160/8320/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Букіної Л.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратору прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Письменникової Галини Валеріївни про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду 06.11.2018 надійшов позов ОСОБА_1 до Державного реєстратору прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Письменникової Галини Валеріївни, в якому позивач просить:
- винести рішення, яким визнати рішення про відмову у державної реєстрації прав та їх обтяжень за від 26.09.2018 року № 43205488, яке прийнято державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Письменникової Галини Валеріївни як протиправна бездіяльність;
- зобов'язати відповідача виконати ухвалу Слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.02.2017 року.
В обґрунтування позову позивач посилався на протиправну бездіяльність відповідача, який приймаючи рішення про відмову у державної реєстрації прав та їх обтяжень з підстав наявності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями не з'ясував природу виникнення таких суперечностей та взагалі не вчинив жодних дій з приводу перевірки відомостей на відповідність їх законності та обґрунтованості, що передбачені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З викладених обставин просить задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.11.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху і надано строк для усунення її недоліків.
Позивач у встановлений судом строк усунув недоліки позовної заяви, у зв'язку з чим ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.11.2018 року відкрито спрощене позовне провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач у визначений судом строк надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки вчинення відповідних дій та прийняття оскарженого рішення відбувалось ним з дотримання вимог законодавства України. Також зауважив, що до повноважень державного реєстратора не належить з'ясування природи виникнення суперечностей, які виникли під час проведення державної реєстрації обтяжень, як це помилково тлумачить позивач.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії від 28.10.2011 року НОМЕР_2 власником земельної ділянки, площею 0.2139 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1.
Вказані обставини підтверджені також судовим рішенням, зокрема: ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.02.2017 року у справі № 183/7123/16, якою скасовано заборону на відчуження на майно ОСОБА_1, а саме: земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер: НОМЕР_1, яку було накладено постановою прокуратури Дніпропетровської області від 04.07.2012 року та зареєстровано в Єдиному реєстрі заборони за № 12698647 від 05.07.2012 року.
З метою виконання ухвали слідчого судді до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради позивачем надано заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.09.2018 року.
Рішенням Державного реєстратору прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Письменниковою Галиною Валеріївною відмовлено у держаній реєстрації обтяження - арешт нерухомого майна (припинення) на земельну ділянку, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1.

Підставою для прийняття такого рішення слугували суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Вважаючи вказане рішення протиправним, позивач звернувся до суду із цим позовом.

При вирішенні спору суд входить із того, що вказане рішення відповідача відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено наступний порядок державної реєстрації прав:

1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;

2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав;

3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв;

4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;

5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні);

6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав;

7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником;

8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Відповідно до п. 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 25 грудня 2015 р. № 1127, розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав.

Частиною третьою статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державний реєстратор:

- встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

- перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

- під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов'язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі;

- під час проведення державної реєстрації прав на земельні ділянки використовує відомості Державного земельного кадастру шляхом безпосереднього доступу до нього у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Із системного аналізу законодавчо закріпленої компетенції державного реєстратора вбачається, що одним з його обов'язків є встановлення відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Такий обов'язок узгоджується із закріпленими частиною першою статті 3 Закону того ж Закону засадами державної реєстрації прав, зокрема гарантуванням державою об'єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження (пункт 1).

Законодавець поклав на відповідних посадових осіб обов'язок під час реєстрації перевіряти відповідність нормам законодавства форми таких правочинів, відсутність суперечності зареєстрованих прав і тих, що подаються до реєстрації. Зазначене свідчить, що реєстрація прав на нерухоме майно та їх обтяжень не є автоматичною, здійснюється не за явочним принципом. Приймаючи рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідна посадова особа здійснює дії по аналізу поданих документів, зареєстрованих прав тощо та приймає відповідне рішення про здійснення реєстрації або про відмову у здійсненні такої реєстрації, яке є обов'язковим для заявника.

Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов'язково використовує відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено законодавством, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів.

Державний реєстратор у разі наявності в нього паперових носіїв інформації (реєстрових книг, реєстраційних справ, ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації) використовує також відомості, які містяться на відповідних носіях інформації.

Судом встановлено і сторонами не заперечується, що позивачем до розгляду державного реєстратора для державної реєстрації припинення обтяження № 12698647 подано ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.02.2017 року у справі №183/7123/16 (провадження №1-кс/183/1/17), згідно з якою необхідно припинити (скасувати) заборону на відчуження №12698647 земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, яка накладена постановою про арешт нерухомого майна Прокуратури Дніпропетровської області від 04.07.2012 року.

Натомість, згідно даних Державного реєстру речових прав та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, обтяження у вигляді арешту нерухомого майна за реєстраційним номером 12698647 накладено постановою про арешт нерухомого майна Прокуратури Дніпропетровської області від 04.07.2012 року на земельну ділянку з кадастровим номером :02:006:0501.

Тобто, постановою про арешт нерухомого майна Прокуратури Дніпропетровської області від 04.07.2012 року накладено арешт на земельну ділянку, яка має зовсім інший кадастровий номер аніж земельна ділянка, яка визначена ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.02.2017 року, що вказує на наявність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Відповідно до ст. п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

За таких обставин, оскільки державним реєстратором встановлено наявність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, суд дійшов висновку, що приймаючи рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 26.09.2018 року № 43205488 відповідач протиправної бездіяльності не допустив.

Підсумовуючи вищевикладене суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

За таких обставин, відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати до стягненню не підлягають.

Керуючись ст. 241-246, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.Є. Букіна