Справа № 640/761/19
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 січня 2019 року м. Київ № 640/761/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Катющенко В.П., вивчивши позовну заяву та додані до неї матеріали Офісу великих платників податків ДФС (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11) до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої Головного територіального управління юстиції у м. Києві (03056, м. Київ, вул. Виборзька, 32) про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Офіс великих платників податків ДФС звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої Головного територіального управління юстиції у м. Києві Коломойцева К.В. від 25.04.2018 про накладення штрафу на Офіс великих платників податків ДФС.

Одночасно у позовній заяві позивач просить суд зупинити стягнення на підставі постанови від 25.04.2018 шляхом заборони вчиняти будь-які дії та прийняття будь-яких рішень - до винесення рішення за результатами розгляду даного позову.

Мотивуючи необхідність забезпечення позову, позивачем процитовано положення статей 150, 151 Кодексу адміністративного судочинства України та статей 34, 35 Закону України "Про виконавче провадження" та зазначено, що відповідач у подальшому вживатиме дії та вчинятиме заходи щодо примусового виконання ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.08.2017 у справі № 804/3979/16.

Згідно з частиною першою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Вивчивши подану заяву, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частин першої, другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частинами першою, другою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

З системного аналізу наведених правових норм вбачається, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Таким чином, у кожному конкретному випадку суд, виходячи з наданих доказів, зобов'язаний встановити, чи є хоча б одна з обставин для вжиття заходів забезпечення позову, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Як вбачається з доданих до позовної заяви матеріалів, будь-яких фактичних даних, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову в даному випадку може ускладнити виконання рішення суду чи призвести до необхідності докладати значні зусилля для відновлення прав позивача - суду не надано.

Крім того, суд не приймає до уваги доводи позивача щодо протиправності оскаржуваного рішення відповідача, оскільки вказаним обставинам правова оцінка буде надана судом під час судового розгляду адміністративної справи.

Таким чином, судом встановлено відсутність належних доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливості захисту цих прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Офісу великих платників податків ДФС (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11) про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини восьмої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала суду може бути оскаржена за правилами, встановленими саттями 293 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя В.П. Катющенко