Справа № 826/6029/17
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2019-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/6029/17 Суддя (судді) першої інстанції: Федорчук А.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Ганечко О.М. та Сорочка Є.О.,

за участю секретаря Седика Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України на рішення Окружного адміністративного суду від 13 вересня 2018 року у справі за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дії,-

ВСТАНОВИЛА:

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (надалі - позивач), звернулося до суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків ДФС (далі - відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо нарахування ДП "НАЕК "Енергоатом" пені за несвоєчасну сплату грошового зобов'язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 26.12.2012 №, у сумі 500332950,05 гривні;

- визнати протиправними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо зарахування в рахунок погашення пені за несвоєчасну сплату грошового зобов'язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 26.12.2012 №, платежі, платежі, зроблені ДП "НАЕК "Енергоатом" до державного бюджету у період 24.01.2017-01.02.2017 із цільовим призначенням "авансова сплата з податку на прибуток, згідно декларації за 2016 рік" у сумі 500332950,05 гривні.

Рішенням Окружного адміністративного суду від 13 вересня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги вказує на правомірність дій контролюючого органу, оскільки пеня, яка нарахована позивачу за результатами податкової перевірки, нараховується з дня граничного терміну сплати самостійно задекларованих сум податку визначених в податкових деклараціях в яких позивач допустив заниження податкових зобов'язань.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з'явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, співробітниками Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників проведено планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2010 року по 30.06.2012 року, за результатами якої складено акт від 12.12.2012 року № 1412/41-140/24584661, яким встановлено порушення позивачем, зокрема, вимог: п. 5.1, пп. 5.2.1, пп. 5.2.2, пп. 5.2.10 п. 5.2, пп. 5.3.2, пп. 5.3.9 п. 5.3, п. 5.9 ст. 5, пп. 7.3.2, пп. 7.3.3 п. 7.3, пп. 8.6.1 п. 8.6, пп. 8.7.1 п. 8.7 ст. 8 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств"; п. 44.1 ст. 44, пп. 138.1.1 п. 138.1, п. 138.2, п. 138.3, п. 138.6, пп. 138.8.1, пп. 138.8.5 п. 138.8, пп. 138.10.1, пп. 138.10.2, пп. 138.10.6 п. 138.10 ст. 138, пп. 139.1.5, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п. 144.1, п. 144.2, ст. 144, п. 146.6, п. 146.11, п. 146.12 ст. 146, п. 148.5 ст. 148, абз.2 п. 15 підрозділу 4 Розділу XX ПК України, що призвело у перевіряємому періоді до заниження податку на прибуток підприємств на ,00 гривень та до завищення податку на прибуток підприємств на 79988430,00 гривень.

На підставі акту перевірки Міжрегіональним головним управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників 27.12.2012 року прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму ,00 гривень, у тому числі ,00 гривень основний платіж, 268627344,00 гривні штрафні (фінансові) санкції (штрафи).

ДП "НАЕК "Енергоатом" звернулось у березні 2013 року до суду з позовом до МГУ Міндоходів - ЦО ОВП про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.12.2012 року № .

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.09.2013 року по справі № 826/3453/13-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.12.2013 року, у задоволенні адміністративного позову було відмовлено повністю.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2013 року постанову суду першої інстанції від 18 вересня 2013 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03 червня 2015 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 вересня 2013 року та ухвалу суду апеляційної інстанції від 10 грудня 2013 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Крім того, вказаною ухвалою суду касаційної інстанції допущено заміну відповідача його процесуальним правонаступником - Міжрегіональним головним управлінням ДФС - Центральним офісом з обслуговування великих платників.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 жовтня 2016 року відмовлено повністю у задоволенні позову.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2016 року постанову суду першої інстанції від 13 жовтня 2016 року залишено без змін.

ДП «НАЕК «Енергоатом» 25.01.2017 р. звернулося Державної фіскальної служби України з заявою про розстрочення вищезазначеного зобов'язання.

Так, на підставі рішення Державної фіскальної служби України від 16.01.2017 р. № 1, між позивачем та Офісом ВПП укладено договір № 1 про розстрочення грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі ,98 грн, а саме, про сплату цієї суми рівними частинами протягом 2017 року, починаючи з 24.02.2017 р.

Позивач зазначає, що в інтегрованій картці платника АІС «Податковий блок» ДП «НАЕК «Енергоатом» 17.01.2017 р. відповідачем здійснено нарахування податкового зобов'язання з податку на прибуток на суму несплаченої пені - 584965522,28 грн.

Крім того, відповідачем направлено позивачу листа від 19.01.2017 р. № 3031/10/28-10-41-05-15, яким повідомив про те, що пеня у сумі 584965522,28 грн. розрахована в автоматичному режимі АІС «Податковий блок» після відображення в інтегрованій картці грошового зобов'язання у сумі ,00 грн. у відповідності до порядку, визначеного ст. 129 Податкового кодексу України.

В рахунок погашення пені, нарахованої позивачу за несвоєчасну сплату грошового зобов'язання за податковим повідомленням-рішенням від 26.12.2012 р. № , у сумі 584965522,28 грн. Відповідачем зараховано платежі, зроблені Компанією до державного бюджету у період 24.01.2017 р. - 01.02.2017 р. із цільовим призначенням - «авансова сплата з податку на прибуток, згідно декларації за 2016 рік» на загальну суму 585,0 млн. грн.

Також, позивач зазначає, що ДП «НАЕК «Енергоатом» проведено власний перерахунок пені, можливої до нарахування на суму податкового повідомлення-рішення від 26.12.2012 р. №, за результатами якого встановлено, що її розмір має складати 84632572,23 грн. (розрахунок додано до позовної заяви), що на 500332950,05 грн. менше, ніж визначено відповідачем з порушенням норм ПКУ.

Позивач вважає дії відповідача протиправними та такими, що суперечать вимогам законодавства, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з наступних мотивів, з якими погоджується і колегія суддів.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (надалі - ПК України, в редакції станом на грудень 2016 р.) податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з п. 57.3 ст. 57 ПУ України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 ПКУ, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (абзац четвертий п. 56.18 ст. 56 ПК України).

Статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, яка діяла до 15.12.2017 р.), визначено, що Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Так відповідно до пп. 129.1.1 п. 129.1, п. 129 4 ст. 129 ПК України (в редакції яка діяла станом на 15 грудня 2016 р.), пеня нараховується: після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом; б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом. Пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті. Пеня, визначена підпунктом 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті, нараховується із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день заниження. Пеня, визначена підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті, нараховується із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виплати (нарахування) доходів на користь платників податків - фізичних осіб.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, рішення суду по справі № 826/3453/13-а набрало законної сили 15 грудня 2016 року.

Згідно з відомостей з ІКП, станом на 31.12.2016 р. у позивача наявна переплата в розмірі 16547213,02 грн., відомості про наявність боргу в сумі ,98 грн. по податковому повідомленню-рішенню 26.12.2012 року № (узгоджена сума підтверджена рішенням суду) - відсутні.

В той же час, судом першої інстанції встановлено, що відомості про податковому повідомленню-рішенню від 26.12.2012 року № (узгоджене зобов'язання на суму ,98 грн.) внесені до ІКП ДП "НАЕК "Енергоатом" 17.01.2017 р. не через 10 днів після набрання рішення суду законної сили, а майже через місяць.

Законом України від 21 грудня 2016 року №1797-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні", зокрема внесено зміни в ст. 129 ПК України порядок нарахування пені, що набрав чинності з 1 січня 2017 року.

Відповідно до пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України (в редакції яка діє з 01.01.2017 р.) нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов'язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов'язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження); при нарахуванні суми податкового зобов'язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов'язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов'язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження); при нарахуванні суми податкового зобов'язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов'язання.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, застосування положень ст. 129 ПК України у редакції, яка діє з 01.01.2017 р., застосовується до правовідносин, які виникли з 01.01.2017 р., тобто до відносин, коли строк сплати грошовою зобов'язання припадає на дату, починаючи з 01.01.2017 р.

В той же час, нарахування пені позивачу здійснювалося вже із застосуванням норм ст. 129 ПК України у редакції, яка діє з 01.01.2017 р., а не в редакції станом на 25.12.2016 р., що суперечить вимогам законодавства, що свідчить про неправомірність нарахування позивачу пені, а отже суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дії контролюючого органу щодо нарахування ДП "НАЕК "Енергоатом" пені за несвоєчасну сплату грошового зобов'язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 26.12.2012 р. №, у сумі 500332950,05 гривні.

Згідно з п. 131.2 ст. 131 ПК України при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, насамперед зараховуються в рахунок податкового зобов'язання. При повному погашенні суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, зараховуються у рахунок погашення штрафів, і лише в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Відповідно до п. 87.9 ст. 87 ПК України при наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до ст. 95 ПКУ або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

З огляду на встановлені порушення відповідачем вимог законодавства щодо нарахування ДП "НАЕК "Енергоатом" пені, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про неправомірність зарахування контролюючим органом в рахунок погашення пені за несвоєчасну сплату грошового зобов'язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 26.12.2012 №, платежі, платежі, зроблені ДП "НАЕК "Енергоатом" до державного бюджету у період 24.01.2017-01.02.2017 із цільовим призначенням "авансова сплата з податку на прибуток, згідно декларації за 2016 рік" у сумі 500332950,05 гривні.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно встановлено обставини справи та правильно застосовано норми матеріального і процесуального права.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду від 13 вересня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 18.01.2019 року.