Справа № 2а-2373/09/0870
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2019-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 січня 2019 року

Київ

справа №2а-2373/09/0870

касаційне провадження №К/9901/438/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Юрченко В.П.

розглянув матеріали касаційної скарги Офісу великих платників податків ДФС на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 23.05.2016 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29.11.2018 у справі №2а-2373/09/0870 за позовом Запорізького державного підприємства «Радіоприлад» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

В С Т А Н О В И В:

Запорізьке державне підприємство «Радіоприлад» звернулося до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 08.12.2008 №/2 в частині визначення позивачу грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем в сумі 30421,35грн., штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 60842,70грн.

Запорізький окружний адміністративний суд постановою від 23.05.2016 позовні вимоги задовольнив.

Третій апеляційний адміністративний суд постановою від 29.11.2018 постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 23.05.2016 залишив без змін.

Офіс великих платників податків ДФС 29.12.2018 звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, у якій просив скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 23.05.2016 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29.11.2018, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, зокрема статті 20 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", та процесуального права.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у справі №2а-2373/09/0870 є вимоги про скасування податкового повідомлення - рішення від 08.12.2008 №/2 в частині визначення позивачу грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем в сумі 30421,35грн., штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 60842,70грн.

Суди попередніх інстанцій, задовольняючи позовні вимоги, виходили з того, що позивач не є податковим агентом з утримання сум ПДФО із заробітної плати, які були стягнуті за рішеннями суду. Податковим органом невірно визначено базу оподаткування при визначені суми податкового зобов'язання із грошових сум, стягнутих на виконання рішень суду.

Випадків, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, не вбачається. У касаційній скарзі таких застережень не міститься.

Отже, постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 29.11.2018, ухвалена за результатами апеляційного перегляду рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23.05.2016 у справі щодо скасування податкового повідомлення - рішення від 08.12.2008 №/2 в частині визначення позивачу грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем в сумі 30421,35грн., штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 60842,70грн., не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити Офісу великих платників податків ДФС у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 23.05.2016 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29.11.2018 у справі №2а-2373/09/0870 за позовом Запорізького державного підприємства «Радіоприлад» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення.

2. Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Т.М.Шипуліна Л.І.Бившева В.П.Юрченко