Справа № 520/10874/18
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2019-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

14.01.2019р. справа №520/10874/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Сліденка А.В., за участі: секретаря - Стрєлка О.В., представника позивача - Оріщенко Н.С., представника відповідачів Міністерства юстиції України, державних реєстраторів Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України, Федорчук Каріни Володимирівни, Аврамченко Сніжани Сергіївни, Чекригіна Олександра Валерійовича - Богуцької В.В., Іванової Т.С., третіх осіб: ОСОБА_8 - не прибув, Державних реєстраторів Харківської філії комунального підприємства "Реєстрація нерухомості та бізнесу" - Благої Наталії Андріївни, Слінько Яни Юріївни - не прибули, представника третьої особи, ТОВ "СП "Добрий господар" - Камінської А.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Щедрі лани Слобожанщини"
до треті особи -Міністерства юстиції України, Державних реєстраторів Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України Федорчук Каріни Володимирівни, Аврамченко Сніжани Сергіївни, Чекригіна Олександра Валерійовича ОСОБА_8, Державний реєстратор Харківської філії комунального підприємства "Реєстрація нерухомості та бізнесу" - Блага Наталія Андріївна, Державний реєстратор Харківської філії комунального підприємства "Реєстрація нерухомості та бізнесу" - Слінько Яна Юріївна, ТОВ "СП "Добрий господар",
проскасування наказу та рішень, -
встановив:

Позивач, ТОВ «Щедрі лани Слобожанщини», у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про 1) скасування наказу Міністерства юстиції України "Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень" №2695/5 від 14.09.2018р. в частині скасування рішень про державну реєстрацію прав: 41787097 від 25.06.2018, 41784162 від 25.06.2018, 41788185 від 25.06.2018, 41784919 від 25.06.2018; 41789892 від 25.06.2018, 41785898 від 25.06.2018, 41790563 від 25.06.2018, 41786264 від 25.06.2018, 41791115 від 25.06.2018, 41786610 від 25.06.2018, 41793886 від 25.06.2018, 41791802 від 25.06.2018, 41794274 від 25.06.2018, 41792223 від 25.06.2018, 41794859 від 25.06.2018, 41793224 від 25.06.2018, 41792352 від 25.06.2018, 41768757 від 25.06.2018, 41786037 від 25.06.2018, 41769841 від 25.06.2018, 41794600 від 25.06.2018, 41792591 від 25.06.2018, 41796171 від 25.06.2018, 41796077 від 25.06.2018, 41794613 від 25.06.2018, 41768143 від 25.06.2018, 41795969 від 25.06.2018, 41795891 від 25.06.2018, 41795667 від 25.06.2018, 41795602 від 25.06.2018, 41795435 від 25.06.2018, 41795323 від 25.06.2018, 41795036 від 25.06.2018, 41765420 від 25.06.2018, 42411587 від 06.08.2018, 42410130 від 06.08.2018, 41931890 від 06.07.2018, 41930506 від 06.07.2018, 42411358 від 06.08.2018, 42408905 від 06.08.2018, 42451484 від 08.08.2018, 42441635 від 08.08.2018, 42411848 від 06.08.2018, 42410639 від 06.08.2018, 42064784 від 16.07.2018, 41956243 від 09.07.2018, 42412117 від 06.08.2018, 42412039 від 06.08.2018, 41935910 від 06.07.2018, 41935554 від 06.07.2018, 41932977 від 06.07.2018, 41931231 від 06.07.2018, 41935110 від 06.07.2018, 41934735 від 06.07.2018, 42412207 від 06.08.2018, 42412185 від 06.08.2018, 42412256 від 06.08.2018, 42412240 від 06.08.2018, 42202242 від 24.07.2018, 42201855 від 24.07.2018, 42213283 від 24.07.2018, 42213195 від 24.07.2018, 42213090 від 24.07.2018, 42212848 від 24.07.2018, 42213500 від 24.07.2018, 42213458 від 24.07.2018, 42191685 від 23.07.2018, 42191613 від 23.07.2018, 42191992 від 23.07.2018, 42191939 від 23.07.2018, 42068554 від 16.07.2018, 42067892 від 16.07.2018, 42066669 від 16.07.2018, 42065860 від 16.07.2018, 42077117 від 16.07.2018, 42075443 від 16.07.2018, 42072961 від 16.07.2018, 42071505 від 16.07.2018; 2) скасування рішення Державного реєстратора Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України - Федорчук Каріни Володимирівни, індексний номер рішення 43028229 від 17.09.2018р. в частині скасування наступних рішень про державну реєстрацію прав: 41792352 від 25.06.2018, 41768757 від 25.06.2018, 41786037 від 25.06.2018, 41769841 від 25.06.2018, 41796171 від 25.06.2018, 41796077 від 25.06.2018, 41794613 від 25.06.2018, 41768143 від 25.06.2018, 41795969 від 25.06.2018, 41795891 від 25.06.2018, 41795667 від 25.06.2018, 41795602 від 25.06.2018, 42411587 від 06.08.2018, 42410130 від 06.08.2018, 42411358 від 06.08.2018, 42408905 від 06.08.2018, 42451484 від 08.08.2018, 42441635 від 08.08.2018, 42411848 від 06.08.2018, 42410639 від 06.08.2018, 42412117 від 06.08.2018, 42412039 від 06.08.2018, 41932977 від 06.07.2018, 41931231 від 06.07.2018, 42412207 від 06.08.2018, 42412185 від 06.08.2018, 42412256 від 06.08.2018, 42412240 від 06.08.2018, 42202242 від 24.07.2018, 42201855 від 24.07.2018, 42213283 від 24.07.2018, 42213195 від 24.07.2018, 42213090 від 24.07.2018, 42212848 від 24.07.2018, 42213500 від 24.07.2018, 42213458 від 24.07.2018, 42191685 від 23.07.2018, 42191613 від 23.07.2018, 42191992 від 23.07.2018, 42191939 від 23.07.2018; 3) скасування рішення державного реєстратора Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України - Аврамченко Сніжани Сергіївни, індексний номер рішення 43039583 від 17.09.2018р. в частині скасування наступних рішень про державну реєстрацію прав: 41787097 від 25.06.2018, 41784162 від 25.06.2018, 41788185 від 25.06.2018, 41784919 від 25.06.2018, 41789892 від 25.06.2018, 41785898 від 25.06.2018, 41790563 від 25.06.2018, 41786264 від 25.06.2018, 41791115 від 25.06.2018, 41786610 від 25.06.2018, 41793886 від 25.06.2018, 41791802 від 25.06.2018, 41794274 від 25.06.2018, 41792223 бід 25.06.2018, 41794859 від 25.06.2018, 41793224 від 25.06.2018, 41794600 від 25.06.2018, 41792591 від 25.06.2018, 41931890 від 06.07.2018, 41930506 від 06.07.2018; 4) скасування рішення державного реєстратора Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України - Чекригіна Олександра Валерійовича, індексний номер рішення 43029217 від 17.09.2018р. в частині скасування наступних рішень про державну реєстрацію прав: 41935110 від 06.07.2018, 41934735 від 06.07.2018, 41935910 від 06.07.2018, 41935554 від 06.07.2018, 41795435 від 25.06.2017, 41795323 від 25.06.2018, 41795036 від 25.06.2018, 41765420 від 25.06.2018.

Підставами позову є доводи про те, що у спірних правовідносинах Міністерство юстиції України, діючи виключно у якості суб'єкта владних повноважень при перевірці скарги неналежного заявника на реєстраційні дії, не дотрималось вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 2 ст. 2 КАС України, ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», унаслідок чого було прийнято помилкове управлінське рішення у сфері державної реєстрації прав, що порушує публічний порядок. Державні реєстратори як працівники Міністерства юстиції України безпідставно виконали це рішення.

Відповідачі, Міністерство юстиції України (далі за текстом - Міністерство), Державні реєстратори Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України, Федорчук Каріни Володимирівни, Аврамченко Сніжани Сергіївни, Чекригіна Олександра Валерійовича в особі представників за довіреністю п. Богуцької В.В. та п. Іванової Т.С. з поданим позовом не погодились.

Аргументуючи заперечення проти позову зазначили, що у спірних правовідносинах Міністерство в особі Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації виконувало функцію державного контролю за законністю, повнотою та об'єктивністю реєстраційних дій. У сферу господарської діяльності суб'єктів господарювання Міністерство не втручалось. Жодних переваг ніякій особі Міністерство не надавало. Виявивши порушення у проведенні реєстраційних дій, Міністерство реалізувало компетенцію з неухильним дотриманням закону.

Треті особи: ОСОБА_8, Державні реєстратори Харківської філії комунального підприємства "Реєстрація нерухомості та бізнесу" - Блага Наталія Андріївна, Слінько Яна Юріївна до суду не прибули, власної правової позиції по суті спору письмово не висловили, про дату час та місце розгляду справи були сповіщені завчасно та належно.

Третя особа, ТОВ "СП "Добрий господар", з поданим позовом не погодилась з мотивів, аналогічних міркуванням представників Міністерства юстиції України.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, повно виконавши процесуальний обов'язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

За матеріалами справи судом установлено, що 31.08.2018 р. до Міністерства юстиції України в особі Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі за текстом - Комісія) надійшла письмова скарга засновника ТОВ "СП "Добрий господар" - п. Григоренка Вячеслава Едуардовича від 29.08.2018 р.

Згадана скарга була прийнята до провадження, розглянута та вирішена Комісією по суті, результати вирішення скарги оформлені висновком від 13.09.2018 р.

Наказом Міністерства юстиції України від 14.09.2018 р. №2965/5 даний висновок Комісії було реалізовано шляхом скасування прийнятих відносно ТОВ «Щедрі лани Слобожанщини» рішень про державну реєстрацію прав та обтяжень, а саме: 41787097 від 25.06.2018, 41784162 від 25.06.2018, 41788185 від 25.06.2018, 41784919 від 25.06.2018; 41789892 від 25.06.2018, 41785898 від 25.06.2018, 41790563 від 25.06.2018, 41786264 від 25.06.2018, 41791115 від 25.06.2018, 41786610 від 25.06.2018, 41793886 від 25.06.2018, 41791802 від 25.06.2018, 41794274 від 25.06.2018, 41792223 від 25.06.2018, 41794859 від 25.06.2018, 41793224 від 25.06.2018, 41792352 від 25.06.2018, 41768757 від 25.06.2018, 41786037 від 25.06.2018, 41769841 від 23.06.2018, 41794600 від 25.06.2018, 41792591 від 25.06.2018, 41796171 від 25.06.2018, 41796077 від 25.06.2018, 41794613 від 25.06.2018, 41768143 від 23.06.2018, 41795969 від 25.06.2018, 41795891 від 25.06.2018, 41795667 від 25.06.2018, 41795602 від 25.06.2018, 41795435 від 25.06.2018, 41795323 від 25.06.2018, 41795036 від 25.06.2018, 41765420 від 23.06.2018, 42411587 від 06.08.2018, 42410130 від 06.08.2018, 41931890 від 06.07.2018, 41930506 від 06.07.2018, 42411358 від 06.08.2018, 42408905 від 06.08.2018, 42451484 від 08.08.2018, 42441635 від 08.08.2018, 42411848 від 06.08.2018, 42410639 від 06.08.2018, 42412117 від 06.08.2018, 42412039 від 06.08.2018, 41935910 від 06.07.2018, 41935554 від 06.07.2018, 41932977 від 06.07.2018, 41931231 від 06.07.2018, 41935110 від 06.07.2018, 41934735 від 06.07.2018, 42412207 від 06.08.2018, 42412185 від 06.08.2018, 42412256 від 06.08.2018, 42412240 від 06.08.2018, 42202242 від 24.07.2018, 42201855 від 24.07.2018, 42213283 від 24.07.2018, 42213195 від 24.07.2018, 42213090 від 24.07.2018, 42212848 від 24.07.2018, 42213500 від 24.07.2018, 42213458 від 24.07.2018, 42191685 від 23.07.2018, 42191613 від 23.07.2018, 42191992 від 23.07.2018, 42191939 від 23.07.2018.

Звідси слідує, що первісною причиною виникнення спору стало саме управлінське діяння владного суб'єкта з приводу державної реєстрації припинення речового права користування одного орендатора - юридичної особи («старого» орендаря) за укладеним з фізичною особою-громадянином (у якості власника земельної ділянки) договором оренди земельної ділянки унаслідок укладання угоди про розірвання договору та подальшої державної реєстрації виникнення речового права користування іншого орендатора-юридичної особи («нового» орендаря) за укладеним з цією ж самою фізичною особою-громадянином (у якості власника земельної ділянки) договором оренди цієї ж самої земельної ділянки.

Остаточно спір оформився після реалізації Міністерством юстиції України як владним суб'єктом функції контролю за діяльністю державного реєстратора речових прав на нерухоме майно у спосіб вирішення адміністративної скарги засновника юридичної особи - «старого» орендаря землі.

Як з'ясовано судом, висновок Комісії мав для Міністерства безальтернативний характер і ґрунтувався на фактичних судженнях названого владного суб'єкта про 1) неподання до державної реєстрації серед інших документів і актів приймання-передачі з приводу повернення орендарем земельної ділянки орендодавцю за угодами про розірвання договорів оренди землі, 2) недолучення до заяв про припинення оренди документів відносно обсягу цивільної право і дієздатності орендаря за угодами про розірвання договору оренди землі, обсяг повноважень керівника орендаря, 3) не проведення державними реєстраторами перевірки змісту договорів оренди землі, 4) не проведення державними реєстраторами перевірки повноважень підписанта угод про розірвання договорів оренди від імені орендатора після 21.09.2018 р. (за поясненнями представників Міністерства правильною датою є 21.09.2017 р., проте ніяких змін до тексту висновку Комісії не вносилось), 5) існування записів про заборону реєстрації або перереєстрації речових прав ТОВ «СП «Добрий господар» на підставі постанови про арешт майна боржника, 6) не здійснення необхідних пошуків в автоматизованих базах даних - реєстрах.

Перевіряючи відповідність закону оскарженого рішення владного суб'єкта, суд зазначає, що правовідносини з приводу реєстрації речових прав на нерухоме майно унормовані приписами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», згідно з ч.1 ст.37 якого рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Частиною ч. 3 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Відтак, законодавцем передбачено дві події, від настання яких починається перебіг строку на подання скарги: або 1) подія вчинення державним реєстратором діяння; або 2) подія обізнаності особи з порушенням її власних прав.

На необхідності існування у особи - заявника скарги власних прав, порушених оскарженим діянням державного реєстратора (як обов'язкової передумови для розгляду скарги) згадано також у абз. 2 ч. 5 ст. 37 та абз. 3 ч. 5 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ч. 8 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо: 1) скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п'ятою цієї статті; 2) на момент прийняття рішення за результатом розгляду скарги відбулася державна реєстрація цього права за іншою особою, ніж зазначена у рішенні, що оскаржується; 3) наявна інформація про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з того самого предмета спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін; 4) наявна інформація про судове провадження у зв'язку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав; 5) є рішення цього органу з того самого питання; 6) в органі розглядається скарга з цього питання від того самого скаржника; 7) скарга подана особою, яка не має на це повноважень; 8) закінчився встановлений законом строк подачі скарги; 9) розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції органу; 10) державним реєстратором, територіальним органом Міністерства юстиції України прийнято таке рішення відповідно до законодавства.

Отже, відсутність у особи власних прав у суспільних правовідносинах (у тому числі і через особисту неучасть у цих відносинах) виключає можливість задоволення скарги заявника.

Суд вважає, що за змістом положень ст. 2 Цивільного кодексу України юридична особа та фізична особа громадянин як засновник цієї ж юридичної особи (або учасник юридичної особи) є різними суб'єктами права - учасниками суспільних відносин.

Обсяг прав та інтересів юридичної особи не співпадає з обсягом права та інтересів засновника, а тому ці категорії не є тотожними за змістом.

Відповідно до ст.ст. 1, 4, 5, 13 Закону України «Про оренду землі» стороною договору оренди землі є орендар, тобто у даному випадку - юридична особа, а не засновник цієї юридичної особи.

Тому, у межах укладеного договору оренди землі засновник юридичної особи, яка є стороною вчиненого правочину, не має жодних прав та інтересів, позаяк такі права належать самій юридичній особі.

Відтак, засновник юридичної особи не має суб'єктивних прав та матеріальних інтересів до речових прав юридичної особи на користування певним майно, адже єдиним носієм таких прав є сама юридична особа як окремий та незалежний учасник суспільних відносин.

Отже, у порядку ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підлягають розгляду скарги засновника юридичної особи виключно з питань практичної реалізації корпоративних прав, а не з питань функціонування юридичної особи у суспільних відносинах як самостійного суб'єкта права.

Окрім того, вирішуючи спір, суд бере до уваги, що запроваджена ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» процедура адміністративного розгляду владними суб'єктами скарг зацікавлених осіб на рішення і діяння державного реєстратора речових прав на нерухоме майно має усі ознаки втручання у право особи на майно у розумінні ст. 1 Протоколу Першого до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Проте, у даному конкретному випадку зміст, характер та сутність тверджень, покладених Комісією Міністерства в основу оскарженого рішення (обставини стану виконання зобов'язань за цивільним правочином, зміст домовленостей за цивільним правочином, обсяг право і дієздатності сторін цивільного правочину та їх представників тощо), однозначно показує на те, що саме Комісією при реалізації управлінської функції контролю за діяльністю державного реєстратора речових прав на нерухоме майно були не враховані положення ст. 204 Цивільного кодексу України в частині презумпції правомірності правочину, унаслідок чого надана оцінка обставинам укладання та відповідності закону правочину у формі угоди про розірвання договору оренди землі, котрий прямо не віднесений законом до кола нікчемних правочинів.

Таким чином, суд доходить до переконання, що Комісією Міністерства при реалізації управлінської функції контролю за діяльністю державного реєстратора речових прав на нерухоме майно фактично були виконані функції відправлення правосуддя, що не відповідає вимогам ст.ст. 6, 8, 19, 124 Конституції України.

У силу закону Міністерство юстиції України при винесенні оскарженого наказу та реалізації висновку Комісії було позбавлено можливості усунути створені Комісією Міністерства дефекти в реалізації згаданої управлінської функції.

Стосовно судження владного суб'єкта та доводу третьої особи, ТОВ «СП «Добрий господар», про існування заборони реєстрації або перереєстрації речових прав ТОВ «СП «Добрий господар» на підставі постанови про арешт майна боржника суд зауважує, що у розумінні положень глави 13 Цивільного кодексу України право оренди (користування) майном іншої особи не охоплюється складом майна особи, а згідно з ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність Україні» є іншим активом суб'єкта господарювання.

Відносно судження владного суб'єкта та доводу третьої особи, ТОВ «СП «Добрий господар», про не здійснення державними реєстраторами необхідних пошуків в автоматизованих базах даних - реєстрах суд відмічає, що у тексті Висновку Комісії відсутня щонайменша достатня поза розумним сумнівом деталізації (конкретизація) цих обставин. Цей недолік у реалізації управлінської функції контролю позбавляє суд можливості взяти до уваги ці обставини при вирішення спору.

Розв'язуючи спір у частині вимог про скасування рішень Державних реєстраторів Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України, Федорчук Каріни Володимирівни, Аврамченко Сніжани Сергіївни, Чекригіна Олександра Валерійовича, суд зазначає, що оскаржені діяння були спрямовані на виконання діючого на той час наказу Міністерства юстиції України.

Відтак, суд не знаходить підстав для задоволення позову у цій частині.

У зв'язку із цим, визнані сторонами обставини існування поточної повторної реєстрації за позивачем речових прав користування тими ж самими земельними ділянками не мають юридичного значення для вирішення спору по суті.

Розглядаючи справу, суд бере до уваги, що з 10.05.2017 р. ТОВ «СП «Добрий господар» у визначеному законом порядку поінформовано про виникнення податкового боргу, який у подальшому стягувався постановою Харківського окружного адміністративного суду від 12.12.2017 р. по справі №820/4917/17 у сумі 893.646,82 грн., рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.05.2018 р. по справі №820/6445/18 у сумі 633.342,26 грн., рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.09.2018 р. по справі №820/3998/18 у сумі 1.237.334,16 грн.

За правилами ст.ст. 88 та 89 Податкового кодексу України виникнення податкового боргу та, як наслідок, поширення на активи платника податків - божника режиму податкової застави унеможливлює перехід права власності на ці активи до третіх сторонніх осіб.

З цих міркувань доводи про спроби рейдерських захоплень майна суб'єкта господарювання судом відхиляються як юридично неспроможні.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-78, 90, 211 КАС України, суд зазначає, що владний суб'єкт не дотримався вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України при винесенні оскарженого наказу у зв'язку з дефектами, котрі були створені в реалізації управлінської функції контролю саме Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації.

Тому, в оскарженій частині наказ міністерства підлягає скасуванню.

При розв'язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 21.01.1999р. у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22.02.2007р. у справі «Красуля проти Росії», від 05.05.2011р. у справі «Ільяді проти Росії», від 28.10.2010р. у справі «Трофимчук проти України», від 09.12.1994р. у справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 01.07.2003р. у справі «Суомінен проти Фінляндії», від 07.06.2008р. у справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії»), згідно з якими право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Разом із тим, суд бере до уваги, що за змістом перелічених рішень вимога п.1 ст.6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов'язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

У ході розгляду справи суд надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України "Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень" №2695/5 від 14.09.2018р. в частині скасування винесених відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Щедрі лани Слобожанщини" (ідентифікаційний код - 41534428; місцезнаходження - 63202, Харківська область, Нововодолазький район, смт. Нова Водолага, вул. Харківська, б.142) рішень про державну реєстрацію прав: 41787097 від 25.06.2018 р., 41784162 від 25.06.2018 р., 41788185 від 25.06.2018 р., 41784919 від 25.06.2018 р.; 41789892 від 25.06.2018 р., 41785898 від 25.06.2018 р., 41790563 від 25.06.2018 р., 41786264 від 25.06.2018 р., 41791115 від 25.06.2018 р., 41786610 від 25.06.2018 р., 41793886 від 25.06.2018 р., 41791802 від 25.06.2018 р., 41794274 від 25.06.2018 р., 41792223 від 25.06.2018 р., 41794859 від 25.06.2018 р., 41793224 від 25.06.2018 р., 41792352 від 25.06.2018 р., 41768757 від 25.06.2018 р., 41786037 від 25.06.2018 р., 41769841 від 23.06.2018 р., 41794600 від 25.06.2018 р., 41792591 від 25.06.2018 р., 41796171 від 25.06.2018 р., 41796077 від 25.06.2018 р., 41794613 від 25.06.2018 р., 41768143 від 23.06.2018 р., 41795969 від 25.06.2018 р., 41795891 від 25.06.2018 р., 41795667 від 25.06.2018 р., 41795602 від 25.06.2018 р., 41795435 від 25.06.2018 р., 41795323 від 25.06.2018 р., 41795036 від 25.06.2018 р., 41765420 від 23.06.2018 р., 42411587 від 06.08.2018 р., 42410130 від 06.08.2018 р, 41931890 від 06.07.2018 р., 41930506 від 06.07.2018 р., 42411358 від 06.08.2018 р., 42408905 від 06.08.2018 р., 42451484 від 08.08.2018 р., 42441635 від 08.08.2018 р., 42411848 від 06.08.2018 р., 42410639 від 06.08.2018 р., 42412117 від 06.08.2018 р., 42412039 від 06.08.2018 р., 41935910 від 06.07.2018 р. р., 41935554 від 06.07.2018 р., 41932977 від 06.07.2018 р., 41931231 від 06.07.2018 р., 41935110 від 06.07.2018 р., 41934735 від 06.07.2018 р., 42412207 від 06.08.2018 р., 42412185 від 06.08.2018 р., 42412256 від 06.08.2018 р., 42412240 від 06.08.2018 р., 42202242 від 24.07.2018 р., 42201855 від 24.07.2018 р., 42213283 від 24.07.2018 р., 42213195 від 24.07.2018 р., 42213090 від 24.07.2018 р., 42212848 від 24.07.2018 р., 42213500 від 24.07.2018 р., 42213458 від 24.07.2018 р., 42191685 від 23.07.2018 р., 42191613 від 23.07.2018 р., 42191992 від 23.07.2018 р., 42191939 від 23.07.2018 р.

У решті вимог позов - залишити без задоволення.

Роз'яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Роз'яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Рішення виготовлено у повному обсязі у порядку ч. 3 ст. 243 КАС України 18 січня 2019 року.

Суддя Сліденко А.В.