Справа № 740/4704/18
Суддя: Пантелієнко В. Г.
Дата ухвалення: 2019-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 740/4704/18
Провадження № 2-а/740/4/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2019 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді Пантелієнко В.Г.,

з участю секретаря Філоненко О.В.,

представника позивача адвоката ОСОБА_1,

представника відповідача Кошман О.І.,

представника третьої особи Віротченко К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ніжині адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, третя особа Управління житлово-комунального господарства та будівництва Ніжинської міської ради про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_4, звернулась з позовом до Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області в якому просить суд визнати протиправною постанову про скасування процесуального документу від 26.09.2018 року в виконавчому провадженні серії ВП № 57082829; зобов'язати державного виконавця відновити виконавче провадження по виконавчому листу від 12.03.2016 року по справі № 740/4558/15-а.

В обґрунтування позову зазначила, що на виконанні Ніжинського МРВДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області перебував поданий нею виконавчий лист № 740/4558/15-а виданий Ніжинським міськрайонним судом 12.03.2016 року про зобов'язання Управління житлово-комунального господарства та будівництва Ніжинської міської ради здійснити будівництво зливної системи дороги по вул. Незалежності м. Ніжина. Постановою начальника Ніжинського МРВДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 26.09.2018 року скасовано постанову державного виконавця від 28.08.2018 року про відкриття виконавчого провадження по виконанню вказаного виконавчого листа. Вважає, що оскаржуваною постановою порушено її право на обов'язковість виконання рішення суду, яке гарантоване Конституцією України. Враховуючи, що виконавчий документ їй було повернуто в зв'язку з неможливістю в повному обсязі виконати рішення суду, вона скористалась своїм правом гарантованим Законом України «Про виконавче провадження» й знову подала на виконання невиконаний виконавчий лист про що державним виконавцем правомірно прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження. Вважає, що скасуванням вказаної постанови начальником Ніжинського МРВДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області порушено її права.

Представник позивача адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги позову підтримав та просив суд відновити порушене право позивача на обов'язковість виконання рішення суду, яке гарантоване Конституцією України.

Представник відповідача Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Кошман О.І. заперечила вимоги позову пояснивши, що позивач скористалась передбаченим законодавством правом на виконання виконавчого листа. Повторне відкриття виконавчого провадження було здійснено з порушенням чинного законодавства, а тому постанова про відкриття провадження скасована начальником Ніжинського МРВДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області.

Представник третьої особи Управління житлово-комунального господарства та будівництва Ніжинської міської ради Віротченко К.А. в судовому засіданні заперечила вимоги позову пояснивши, що начальником Ніжинського МРВДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області правомірно прийнято оскаржувану постанову зважаючи на те, що рішення суду виконати неможливо, так як для його виконання слід дотриматися особливої процедури, а саме провести тендер. На організацію тендеру з місцевого бюджету було витрачено більше 60000 гривень, для виконання рішення суду виділено кошти в розмірі більше 6 000 000 гривень, але виконати його не вдалось можливим в зв'язку з тим, що тендер не відбувся і кошти виділені на виконання рішення суду було повернуто до місцевого бюджету.

Заслухавши представників сторін та третьої особи, дослідивши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частинами 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1). Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом, розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання (ч.2).

В судовому засіданні оглянуто матеріали адміністративної справи № 740/4558/15-а (провадження № 2-а/740/120/15) за результатами розгляду якої Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області 29.12.2015 року прийнята постанова якою зобов'язано Управління житлово-комунального господарства та будівництва Ніжинської міської ради здійснити будівництво зливної системи дороги по вулиці Незалежності міста Ніжина Чернігівської області.

На підставі вказаної постанови Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області 12.03.2016 року позивачу ОСОБА_4 було видано виконавчий лист № 740/4558/15-а, який було вчасно пред'явлено до виконання.

З матеріалів виконавчого провадження серії ВП № 54535215 заведеного в порядку виконання вказаного виконавчого листа вбачається, що 17.08.2017 року було відкрите виконавче провадження.

Постановою державного виконавця від 20.09.2017 року виконавче провадження закінчено в зв'язку з тим, що виконавцем вжито всіх заходів примусового виконання рішення суду. Виконати рішення суду без участі боржника неможливо.

Враховуючи, що виконавчий документ не було виконано, використовуючи своє законне право, в межах строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, ОСОБА_4 знову подала до Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області вказаний виконавчий лист на виконання.

28.08.2018 року старшим державним виконавцем Ніжинського МРВДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області правомірно було відкрито виконавче провадження.

26.09.2018 року начальником Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області прийнято постанову про скасування процесуального документу серії ВП № 57082829 від 26.09.2018 року по виконавчому листу № 740/4558/15-а виданому Ніжинським міськрайонним судом 12.03.2016 року про зобов'язання Управління житлово-комунального господарства та будівництва Ніжинської міської ради здійснити будівництво зливної системи дороги по вулиці Незалежності міста Ніжина Чернігівської області (копія на а.с. 4).

Пунктом 7 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 N 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 N 2832/5) встановлено, що постанова як окремий документ містить такі обов'язкові реквізити:

номер виконавчого провадження;

вступну частину із зазначенням: назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення; найменування органу державної виконавчої служби, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову або прізвища, імені та по батькові приватного виконавця, який виніс постанову, найменування виконавчого округу, в якому він здійснює діяльність; назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа); за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об'єднання виконавчих проваджень у зведене;

мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову;

резолютивну частину із зазначенням: прийнятого виконавцем рішення; строку і порядку оскарження постанови.

Вивчивши зміст спірної постанови, суд вважає, що остання не відповідає наведеним положенням Інструкції, так як в мотивувальній частині вказано лише, що «державним виконавцем невірно застосовані норми закону. Дане рішення не підлягає повторному виконанню». Належне правове обґрунтування вказаному відсутнє.

При прийнятті вказаної постанови начальник Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області керувався абзацом 4 частини третьої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає, що керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини. На думку суду вказана норма законодавства застосована не коректно і не може бути підставою для скасування процесуального документу.

Гарантоване особі у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд розповсюджує дію і на стадію виконання судового рішення. У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини нагадує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов'язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід'ємна частина "процесу" в розумінні статті 6 Конвенції. («Іммобільяре Саффі» проти Італії», заява 22774/93, 28.07.1999, § 63; «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997, § 40).

У справі "Горнсбі проти Греції" Європейський суд з прав людини вказав, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов'язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов'язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов'язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

В статті 8 Конституції України вказано, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повного і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи вищевикладене та те, що представником відповідача не надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності прийняття оскаржуваної постанови, хоча такий обов'язок покладений на суб'єкт владних повноважень, судом встановлено, що протиправна постанова порушує законні права та інтереси позивача на обов'язковість виконання рішення суду, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 241-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Неволіна В.Ю. про скасування процесуального документу серії ВП № 57082829 від 26.09.2018 року.

Зобов'язати Ніжинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області відновити виконавче провадження серії ВП № 57082829 по виконавчому листу № 740/4558/15-а виданому Ніжинським міськрайонним судом 12.03.2016 року.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII ''Перехідні положення'' Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Ніжинського

міськрайонного суду В.Г. Пантелієнко

Повний текст рішення виготовлено 17.01.2019 року