Справа № 160/412/19
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

16 січня 2019 р. Справа № 160/412/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ільков В.В., розглянувши матеріали позовної заяви Акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління з питань реєстрації Виконавчого комітету Криворізької міської ради ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

15 січня 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління з питань реєстрації Виконавчого комітету Криворізької міської ради ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень № 44150094 від 20.11.2018 року, прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно Відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління з питань реєстрації Виконавчого комітету Криворізької міської ради ОСОБА_4;

- зобовязати державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_4 повторно розглянути заяву про державну реєстрацію прав, прийняту 14.11.2018 року за реєстраційним номером 31159679.

Позов мотивований тим, що 24.09.2007 року між ОСОБА_3 та ПАТ КБ Приват Банк було укладено кредитну угоду № 1-471-МК. На виконання цієї кредитної угоди, ОСОБА_3 отримав від Банку на підставі договору про видачу траншу № 1/471-МК/1 від 24.09.2017 року, кредитні кошти в розмірі 100 000 доларів США. У звязку з порушенням зобовязань за кредитний договором у ОСОБА_3 станом на 17.08.2012 року утворилася заборгованість за вказаною кредитною угодою. У 2012 році ОСОБА_1 звернувся до суду про стягнення заборгованості. Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.05.2014 року по справі № 2-2342/11 було стягнуто на користь Банку заборгованість з ОСОБА_3 у розмірі 185 968,31 доларів США, та судові витрати. У травні 2017 року державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області відкрито виконавче провадження за вказаним рішенням суду. Станом на день подання цього позову, вказане рішення не виконане та перебуває на виконанні у виконавчій службі. Так, у 2012 році, в межах розгляду цивільної справи № 2-2342/11, за клопотанням Банку, судом було постановлено ухвалу суду від 01.02.2012 року про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_3 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Запис про заборону відчуження цього нерухомого майна внесено державним виконавцем 21.02.2012 року. Отже, вказаною квартирою було забезпечено позов банку у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1-471-МК від 24.09.2007 року. Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 24.04.2017 року було визначено за ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на трикімнатну квартиру, розташовану на девятому поверсі девятиповерхового житлового будинку, загальною площею 82,3 кв.м., житловою площею 49,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Банк зазначив про те, що рішенням суду від 24.04.2017 року за позовною заявою банку визнано право власності на вказану квартиру за боржником, а саме за ОСОБА_3, проте не зареєстровано за ним в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомості про право власності на обєкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 відсутні. 14.11.2018 року банк звернувся до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, за боржником ОСОБА_3 20.11.2018 року Державним реєстратором Відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління з питань реєстрації Виконавчого комітету Криворізької міської ради ОСОБА_2 було прийнято оскаржуване рішення №44150094 про відмову у держаній реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.18 та 23 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» затверджених постановою КМУ від 25.12.2015 року № 1127. Вказане рішення позивач вважає протиправним, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Пунктом 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Дослідивши адміністративний позов з доданими до нього документами, суд прийшов до висновку, що вказаний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки у даному випадку між позивачем та іншими особами існує спір про право на об'єкт нерухомого майна, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_4.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Тобто при розгляді конкретного спору суду необхідно встановити його публічно-правовий зміст (характер). Для з'ясування характеру спору слід враховувати, що протилежним за змістом є приватноправовий спір. Це означає, що в основі розмежування спорів лежить поділ права на публічне та приватне.

Відповідно приватні спори підлягають вирішенню в іншому судовому порядку, а саме в цивільному чи господарському.

Публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з'ясувати, у зв'язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

З наведених вище обставин вбачається, що предметом позовних вимог, є визнання протиправним та скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень № 44150094 від 20.11.2018 року, прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно Відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління з питань реєстрації Виконавчого комітету Криворізької міської ради ОСОБА_4, згідно з яким АТ КБ «ПриватБанк» було відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_5, за ОСОБА_3 (код ОКПП НОМЕР_1).

При чому характер спірних правовідносин та підстави, що спонукали позивача звернутися з таким позовом до адміністративного суду, виникли з цивільно-правових відносин повязаних з укладанням у вересні 2007 року між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитної угоди, в подальшому на виконання якої було забезпечено позов вищевказаним нерухомим майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_5.

Отже, спір має характер приватноправового, оскільки полягає у встановленні або спростуванні прав боржника та, відповідно, права власності на об'єкт нерухомого майна, правомірності виникнення такого права за тим чи іншим його суб'єктом.

Таким чином, для мети вирішення цього спору щодо правомірності оскарженого рішення державного реєстратора слід встановлювати обставини, правова оцінка яких судом полягатиме у дослідженні підстав виникнення у позивача цивільних прав та обов'язків щодо нерухомого майна, які виникли поза межами даного спору та відповідних публічно-правових відносин, що не відноситься до компетенції адміністративного суду.

Слід зазначити, що за ст.1 Цивільного кодексу України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 19 Цивільного процесуального кодексу України установлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий або пов'язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів характер, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Статтею 19 Цивільного процесуального кодексу України установлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до змісту статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів, та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З проведенням державної реєстрації речових прав на нерухоме майно законодавець пов'язував офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (стаття 2 Закону № 1952-IV).

Відповідно до частин другої та третьої статті 3 Закону України від 6 вересня 2012 року № 5203-VI Про адміністративні послуги надання адміністративних послуг здійснюється відповідно до цього Закону з урахуванням особливостей, визначених законами, які регулюють суспільні відносини у відповідних сферах, зокрема Законом України Про ліцензування видів господарської діяльності. До адміністративних послуг також прирівнюється надання органом виконавчої влади, іншим державним органом, органом влади Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, їх посадовими особами, державним реєстратором, суб'єктом державної реєстрації витягів та виписок із реєстрів, довідок, копій, дублікатів документів та інші передбачені законом дії, у результаті яких суб'єкту звернення, а також об'єкту, що перебуває в його власності, володінні чи користуванні, надається або підтверджується певний юридичний статус та/або факт.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що предметом позовних вимог, є визнання протиправним та скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень № 44150094 від 20.11.2018 року, прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно Відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління з питань реєстрації Виконавчого комітету Криворізької міської ради ОСОБА_4, згідно з яким АТ КБ «ПриватБанк» було відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_5, за ОСОБА_3 (код ОКПП НОМЕР_1).

Таким чином, предметом розгляду в цій справі є не самі по собі дії державного реєстратора з надання адміністративних послуг, а результат таких послуг, якими підтверджується певний юридичний статус об'єктів нерухомості, що свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.

З'ясувавши належним чином характер спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що спірні правовідносини стосуються права учасників справи на об'єкт нерухомого майна, а позовні вимоги у зазначеній справі спрямовані на захист права власності.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.06.2018 року по справі № 826/12559/16.

Аналізуючи викладені правові норми у сукупності із установленими обставинами справи, суд дійшов висновку, що зазначена категорія спорів належить до юрисдикції місцевих загальних судів, оскільки спір у даній справі не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів.

При цьому, слід розяснити позивачеві, що даний спір є цивільно-правовим спором та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства у загальному місцевому суді за правилами, встановленими Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо, позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За таких обставин, слід відмовити позивачеві у відкритті провадження у даній адміністративній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 19, п. 1 ч. 1 ст. 170, ст.ст. 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі № 160/412/19 за позовом Акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління з питань реєстрації Виконавчого комітету Криворізької міської ради ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії.

Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими матеріалами надіслати позивачу за зазначеною у позовній заяві адресою.

Розяснити позивачу, що даний спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Позивач: Акціонерне товариство ОСОБА_1 «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, адреса для кореспонденції: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ).

Відповідач: Державний реєстратор прав на нерухоме майно Відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління з питань реєстрації Виконавчого комітету Криворізької міської ради ОСОБА_2 (50101, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пл. Молодіжна, 1 ,).

Третя особа: ОСОБА_3 (50000, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, пр-кт. Гагаріна, 65, кв. 89, код ОКПП НОМЕР_1).

Відповідно до статті 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 294-297 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В Ільков