Справа № 460/2816/18
Суддя: Борискін С.А.
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2019 року м. Рівне №460/2816/18
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Борискіна С.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доДубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправною та скасування вимоги, -
В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1, позивач) звернулась до суду з позовом до Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області (далі - Дубенська ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області, відповідач) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-1113 від 12.12.2016 у сумі 156685,15 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 12.12.2016 нею було отримано акт про результати документальної планової виїзної перевірки від 12.12.2016 №185/13/НОМЕР_1, а також вимогу про сплату боргу від 12.12.2016 №Ф-1113, а 29.12.2016 - податкові повідомлення-рішення від 23.12.2016 №, №, №, а також рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 23.12.2016 №. Зазначає, що згодом вона отримала другу вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12.01.2017 №Ф-20739-17. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 16.05.2017 у справі №817/2466/16, що набрало законної сили, вказані податкові повідомлення-рішення та вимога про сплату боргу (недоїмки) від 12.01.2017 №Ф-20739-17 були скасовані. Однак, не було скасовано первинну вимогу про сплату боргу по ЄСВ від 12.12.2016 №Ф-1113, сума по якій повністю лягла в основу вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 12.01.2017 №Ф-20739-17. Оскільки, станом на час звернення до суду, вимога про сплату боргу від 12.12.2016 №Ф-1113 не знята в картці рахунку по ЄСВ в податковому органі, позивач просить задовольнити позовні вимоги та скасувати таку вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-1113 від 12.12.2016 у сумі 156685,15 грн.

Ухвалою суду від 26.11.2018 відкрито спрощене позовне провадження у справі. Розгляд справи по суті призначено у відкритому судовому засіданні на 16.01.2019 о 09:15 год.

Ухвалою суду від 08.01.2019 клопотання представника відповідача про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву задоволено. Продовжено відповідачеві строк на подання відзиву на позовну заяву по справі №460/2816/18 до 16.01.2018 та прийнято відзив на позовну заяву, поданий через ВДЗ (канцелярію) суду.

Відповідно до поданого відзиву на позовну заяву, відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог. Зазначає на обґрунтування таких заперечень, що вимога про сплату боргу від 12.12.2016 №Ф-1113 є правомірною, так як перевіркою правильності нарахування єдиного внеску з сум доходу, на який нараховується єдиний внесок у розмірі 34,7 % , встановлено, сума єдиного внеску, який необхідно сплатити від суми збільшеного чистого оподаткованого доходу за 2014 рік становить 81147,98 грн., сума єдиного внеску, який необхідно сплатити від суми збільшеного чистого оподаткованого доходу за 2015 рік становить 75537,17 грн. Також вказує на те, що акт перевірки було отримано представником позивача, що підтверджується його підписом на ньому. З огляду на наведене, просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі (а.с.48-49).

У судове засідання представник позивача, не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. До початку судового засідання через ВДЗ (канцелярію) суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не прибув. Про дату, місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином. До початку судового засідання представником відповідача через ВДЗ (канцелярію) суду подано клопотання про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника.

Відповідно до п. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, з огляду на таке.

Судом встановлено, що в період з 16.11.2016 по 05.12.2016 посадовими особами Дубенської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області проведено документальну планову виїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2014 по 31.12.2015, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 по 31.12.2015, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2015, за результатами якої складено акт №185/13/НОМЕР_1 від 12.12.2016 (а.с.10-14, 69-90; далі - Акт перевірки).

Даним актом зафіксовано наступні порушення ФОП ОСОБА_1:

- п.167.1 ст.167, п.177.1, п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України, у результаті чого визначено суму податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за період, що перевірявся, на суму 94073,62 грн., в т.ч. по звітних періодах: за 2014 рік 59217,20 грн., за 2015 рік - 34856,42 грн.;

- п.177.10 ст.177 ПКУ, у результаті чого встановлено порушення порядку ведення книги обліку доходів і витрат за 2014-2015 рр.;

- п.2 ч.1, ст. 7, ч.11 ст.8 ЗУ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", в результаті чого донарахована сума єдиного внеску в сумі 156685,15 грн., в т.ч. за 2014 рік - 81147,98 грн., за 2015 рік - 75537,17 грн.;

- п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано ПДВ в сумі 105350, 00 грн., а саме: 2014 рік - 67380,00 грн., 2015 рік - 37970,00 грн.;

- п. 44.1 ст.44, п. 44.3 ст. 44, п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України, а саме порушення порядку зберігання первинних документів.

У зв'язку з цим, на підставі Акта перевірки відповідачем було прийнято:

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12.12.2016 №Ф-1113 на загальну суму 156685,15 грн. (а.с.68).

Крім того, на підставі висновків Акта перевірки було прийнято:

- податкове повідомлення-рішення № від 23.12.2016, згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб у сумі 94073,62 грн. за основним платежем та 23518,41 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- податкове повідомлення-рішення № від 23.12.2016, згідно з яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 510 грн;

- податкове повідомлення-рішення № від 23.12.2016, згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість у сумі 105350,00 грн. за основним платежем та 26337,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 23.12.2016 на суму 23783,22 грн. (а.с.64-67);

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12.01.2017 №Ф-20739-17 У на загальну суму 175462,82 грн. (а.с.9).

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 16.05.2017 у справі №817/2466/16 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Дубенської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області від 23.12.2016 №, № та №. Визнано протиправним та скасовано рішення Дубенської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 23.12.2016 №. Визнано протиправною та скасовано вимогу Дубенської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області про сплату боргу (недоїмки) від 12.01.2017 №Ф-20739-17 У.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08.11.2017 апеляційну скаргу Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області залишено без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 16.05.2017 залишено без змін.

Відповідно, 08.11.2017 рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16.05.2017 у справі №817/2466/16 набрало законної сили.

Не погоджуючись з вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 12.12.2016 №Ф-1113 на загальну суму 156685,15 грн., позивач звернулася до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон України №2464-VI), єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України №2464-VI, недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону України №2464-VI передбачено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Пунктом 2 частини 1 статті 7 Закону України №2464-VI визначено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Частинами 2-3 статті 9 Закону України №2464-VI встановлено, що обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

За приписами абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону України №2464-VI, платники єдиного внеску, зазначені у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України №2464-VI, у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 4 ст. 25 Закону України №2464-VI, орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Пунктом 3 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року №449, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 року за №508/26953 (далі Інструкція) передбачено, що органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:

дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів;

платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається): платникам, зазначеним у підпунктах 3 (фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування) пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом п'ятнадцяти робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки), окрім загальних реквізитів, повинна містити відомості про розмір боргу, у тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов'язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

Пунктом 4 Інструкції визначено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи). Орган доходів і зборів веде реєстр виданих вимог про сплату боргу (недоїмки) за формою згідно з додатком 8 до цієї Інструкції. При формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: 1 частина - літера "Ю" (вимога до юридичної особи) або "Ф" (вимога до фізичної особи), 2 частина - порядковий номер, 3 частина - літера "У" (узгоджена вимога). Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.

Пунктом 5 Інструкції встановлено, що протягом десяти календарних днів з дня одержання вимоги про сплату боргу (недоїмки) платник зобов'язаний сплатити зазначені у вимозі суми недоїмки, штрафів та пені.

Як встановлено судом, вимога про сплату боргу (недоїмки) від 12.12.2016 №Ф-1113 та вимога про сплату боргу (недоїмки) від 12.01.2017 №Ф-20739-17 У були сформовані відповідачем на підставі висновків Акта перевірки від 12.12.2016 №185/13/НОМЕР_1.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Наведеною нормою КАС України встановлені преюдиційні обставини, тобто ті обставини, що встановлені в судовому рішенні, яке набрало законної сили. Зазначені преюдиційні обставини є підставами для звільнення від доказування.

Звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, передбачене ч. 4. ст. 78 КАС України, варто розуміти так, що учасники адміністративного процесу не зобов'язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.

Тобто, за змістом ч. 4 ст. 78 КАС України учасники адміністративного процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи. Натомість такі учасники мають право посилатися на зміст судового рішення у відповідних справах, що набрало законної сили, в якому відповідні обставини зазначені як установлені.

Як встановлено судовим рішенням від 16.05.2017 по справі №817/2466/16, підставою для донарахування позивачеві єдиного внеску на загальнообов'язкове державне страхування на суму 175462,82 грн. стало збільшення ФОП ОСОБА_1 значення чистого оподаткованого доходу за 2014 рік на суму 363871,00 грн., за 2015 рік - в сумі 229421,00 грн., що відображено в акті перевірки №185/13/НОМЕР_1 від 12.12.2016. Сума єдиного внеску, який згідно з актом перевірки від 12.12.2016 необхідно сплатити позивачу від суми збільшеного оподатковуваного доходу за 2014 рік становить 81147,98 грн. та за 2015 рік - 75537,17 грн.

Враховуючи, що судовим рішенням, яке набрало законної сили, зокрема, встановлено протиправність висновків Акта перевірки від 12.12.2016 №185/13/НОМЕР_1 про порушення позивачем п.2 ч.1, ст. 7, ч. 11 ст.8 ЗУ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", в результаті чого донарахована сума єдиного внеску в сумі 156685,15 грн., в т.ч. за 2014 рік - 81147,98 грн., за 2015 рік - 75537,17 грн., суд дійшов висновку про те що, прийнята на підставі таких висновків вимога про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені від 12.12.2016 №Ф-1113 на загальну суму 156685,15 грн., є протиправною і підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення і не довів правомірності вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені від 12.12.2016 №Ф-1113.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оригінал платіжного доручення від 31.10.2018 №133 про сплату судового збору у розмірі 1566,85 грн. знаходиться в матеріалах справи (а.с.4).

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний № НОМЕР_1) до Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області (вул. Грушевського, 134, м. Дубно, Дубенський район, Рівненська область, 35600, ) про визнання протиправною та скасування вимоги, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-1113 від 12.12.2016 у сумі 156685,15 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області суму судового збору у розмірі 1566,85 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 16 січня 2019 року.

Суддя Борискін С.А.