Справа № 263/13934/18
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2019-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року справа № 263/13934/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Шишова О.О., Блохіна А.А., розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 жовтня 2018 року (повне судове рішення складене 11 жовтня 2018 року у м. Маріуполі) у справі № 263/13934/18 (суддя в І інстанції Шатілова Л.Г.) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2018 року ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради Донецької області, третя особа: Центральне об'єднане Управління пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання нарахувати та сплатити єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до Пенсійного фонду України.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 жовтня 2018 року позовну заяву було передано до Донецького окружного адміністративного суду.

Рішення мотивоване тим, що дана адміністративна справа не підпадає під вичерпний перелік справ, визначений у ч.1 ст. 20 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та не підсудна місцевому загальному суду, як адміністративному (а.с.17).

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та направити справу до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області для продовження розгляду.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що позивач мешкає в Центральному районі м. Маріуполя Донецької області, отже, звернулась до місцевого загального суду, який вирішує адміністративні справи, як суд першої інстанції, згідно із вимогами ст. 22 КАС України. Наголошує, що судом невірно застосовано норми статей 20, 29 КАС України.

Всі особі, які беруть участь в справі, в до апеляційного суду не прибули, тому справа розглянута в письмовому провадженні.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені наступні обставини справи.

10 жовтня 2018 року ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради Донецької області, третя особа: Центральне об'єднане Управління пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області, у якому просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради Донецької області та зобов'язати нарахувати та сплатити єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до Пенсійного фонду України за ОСОБА_1 за період з вересня 2007 року по 21 травня 2010 року та з червня 2010 року по листопад 2017 року.

Відповідно до вимог ст. 20 КАС України у редакції Закону №2147-УІІІ від 03 жовтня 2017 року, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов'язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов'язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або)забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті;

5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму1917-1991років". Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав: фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». Суд дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, «встановленим законом».

За вивченням матеріалів справи встановлено, що дана адміністративна справа не підпадає під вичерпний перелік справ, визначений у ч.1 ст. 20 КАС України, та не підсудна місцевому загальному суду як адміністративному.

За суб'єктним складом сторін та сутністю спору дана справа підлягає розгляду окружним адміністративним судом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про передачу позовної заяви ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_1, до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради Донецької області, третя особа Центральне об'єднане Управління пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання нарахувати та сплатити єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до Пенсійного фонду України до Донецького окружного адміністративного суду.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду.

Керуючись ст. 20, п.3 ч.4 ст.169, ч.4 ст.241, ч.5 ст.250, ст.310, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ст. 321, ч.1 ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 жовтня 2018 року у справі № 263/13934/18 - залишити без змін.

Повне судове рішення - 17 січня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: І.В. Сіваченко

А.А. Блохін

О.О. Шишов