Справа № 420/6029/18
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2019-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6029/18
У Х В А Л А

17 січня 2019 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Тарасишиної О.М.,

за участю секретаря: Куща М.О.,

представника відповідача: Дубчака Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства оборони України про зобов'язання нарахувати та виплатити грошове та матеріальне забезпечення з урахуванням індексації в загальній сумі 38783 грн., -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, в якій позивач просить:

зобов'язати Міністерство оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_2 грошове та матеріальне забезпечення з урахування індексації в загальній сумі 38783 грн.;

зобов'язати Міністерство оборони України видати довідку про розмір грошового забезпечення з урахуванням виплаченого за даним позовом суми грошового забезпечення для проведення перерахунку пенсії та направити її до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області.

Ухвалою від 23.11.2018 року Одеським окружним адміністративним судом відкрито загальне позовне провадження у справі.

В підготовче судове засідання, призначене на 17.01.2019 року з'явився представник відповідача, позивач про дату, час та місце судового засідання сповіщався належним чином, однак до судового засідання не з'явився, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності (вх. № ЕП/355/19).

Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що відповідачем було подано клопотання про залишення позову без розгляду.

В обґрунтування клопотання про залишення позову без розгляду, зокрема зазначено, що позивачем було грубо порушено строки позовної давності для пред'явлення даного позову. Зокрема, зазначено, що позивачем не вказано про поважність причин пропуску строку звернення до суду, тоді як пройшло більше тринадцять років з моменту, коли ОСОБА_2 дізнався про видачу наказів про своє звільнення, знав їх зміст щодо здійснення усіх належних йому виплат. До того ж, будь-які об'єктивні чи суб'єктивні обставини не позбавляли позивача можливості звернутися до суду у визначені законом строки з відповідним позовом до відповідача, якщо позивач вважав, що його діями чи бездіяльністю порушуються його права та законні інтереси. Крім того, зазначено, що при розгляді спорів з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби застосовуються строки звернення до суду, встановлені спеціальними законами. У разі, коли закони зазначені питання не врегульовують, то з врахуванням необхідності субсидіарного застосування законів про працю суди повинні виходити із строків звернення до суду, визначених частиною першою статті 233 Кодексу законів про працю України. Тому громадянин може звернутися із заявою про вирішення спору в тримісячний строк із дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення з публічної служби - у місячний строк із дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Розглянувши заяву про залишення позову без розгляду суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

Проте, суд зазначає, що судом не встановлювались строки для усунення недоліків позову.

Відповідно до частини 2 статті 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частина 2 статті 122 КАС України є загальною нормою, яка визначає строк звернення до суду і застосовується, якщо інше не встановлено цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 5 статті 122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Частина 5 статті 122 КАС України є спеціальною нормою у розвязанні спорів з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби порівняно з нормою, яка міститься в частині другій статті 122 КАС України та встановлює шестимісячний строк звернення до суду.

Водночас частина 5 статті 122 КАС України є загальною нормою у розвязанні спорів стосовно зазначених правовідносин у разі, якщо іншими законами встановлено інший строк звернення до суду в спорах щодо таких правовідносин.

У зазначених положеннях КАС України відсутні норми, що регулювали б порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці.

Статтею 233 КЗпП України визначено строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів. Так, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки (ч.1 ст.233).

Разом із цим частиною другою цієї статті встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Отже, право на заробітну плату не обмежується будь-яким строком щодо судового захисту і такий висновок прямо випливає з указаної норми.

Частина 5 статті 122 КАС України, якою встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, є загальною нормою, оскільки вона прямо не передбачає строк звернення до суду у справах щодо стягнення заробітної плати (грошового забезпечення тощо).

Частина друга статті 233 КЗпП України конкретизує предмет (заробітна плата) судового захисту та встановлює, що в цьому разі звернення до суду не обмежується будь-яким строком, і з цієї норми такий висновок прямо випливає.

За загальними правилами визначення пріоритетності змісту норми висновки, що прямо випливають з норми, мають пріоритет над висновками, що непрямо випливають з норми.

Оскільки норми частини другої статті 233 КЗпП України є спеціальними, прямо встановлюють предмет (заробітна плата) судового захисту, то вони мають пріоритет над нормами частини 5 статті 122 КАС України, які є загальними і з них не можна прямо зробити висновок стосовно строків звернення до суду для захисту права на заробітну плату (грошове забезпечення тощо).

Таким чином, під час розвязання публічно-правових спорів про стягнення на користь осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, заробітної плати (суддівської винагороди, грошового забезпечення тощо) у разі порушення законодавства про оплату праці потрібно застосовувати положення частини другої статті 233 КЗпП України, тобто строки звернення до суду у цій категорії спорів не застосовуються.

Аналогічна позиція викладена в правовому висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України щодо Визначення строку звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати (суддівської винагороди, грошового забезпечення тощо) у разі порушення законодавства про оплату праці (http://www.vasu.gov.ua/nkr/pravovi_vusnovky/styagnenna_zarplaty/).

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про залишення позову без розгляду та відсутність підстав для її задоволення.

Відповідно до пункту 6 частини 5 статті 243 КАС України, окремим документом викладаються ухвали з питань залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 121, 122, 123, 243, 248, 256, 293-294 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача Міністерства оборони України про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення, відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала оскаржується в порядку та строки ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено та підписано 17.01.2019 р.

Суддя О.М. Тарасишина