Справа № 320/5473/18
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Лисенко В.І.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2019 року Справа № 320/5473/18

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Сокол І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини - НОМЕР_1

про визнання дій протиправним та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Військової частини - НОМЕР_1 (далі відповідач) про:

- визнання протиправними дій командира військової частина НОМЕР_1 щодо звільнення позивача з військової служби та виключення її зі списків особового складу;

- поновлення позивача на військовій службі та стягнення на її користь середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року позовну заяву було повернуто позивачу у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на те, що вона подавала заяву про поновлення строку звернення до суду, але суд не взяв до уваги її доводи та позбавив її можливості захистити свої права.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржувана нею ухвала суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про повернення позовної заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 02.07.2018 р. відповідачем було прийнято наказ про звільнення позивача з військової служби, копію якого нею отримано 13.07.2018 р.

У період з 31.07.2018 р. по 04.08.2018 р. у відповідності до довідки № 461 позивач за станом здоров`я потребувала звільнення від виконання службових обов`язків (строком на п`ять діб).

10.10.2018 р. позивач звернулася до суду з позовом у цій справі, який ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року було залишено без руху через пропуск строку звернення до суду та надано позивачу термін для усунення недоліків її позовної заяви.

07.11.2018 р. до суду надійшла заява позивача про поновлення строку звернення, в якій в якості причини пропуску вказаного строку зазначено, що в іншому судовому процесі нею через її представника оскаржувалося рішення суду щодо визнання її винною у вчиненні адміністративного правопорушення і встановлювався факт невідповідності підстав для її звільнення, а також на те, що у період з 27.07.2018 р. по 04.08.2018 р. вона не могла звернутися до суду за станом здоров`я.

Судова колегія встановила, що постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом у цій справі та не наведено поважних причин для його поновлення.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч.ч. 1, 5 ст. 122 КАС України у редакції, чинній на момент прийняття судом першої інстанції рішення у цій справі, визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 123 КАС України в разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Отже, законодавством регламентовано спеціальний місячний строк оскарження до суду рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у справах про звільнення з публічної служби, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на захист.

При цьому, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справи «Стаббігс на інші проти Великобританії», «Девеер проти Бельгії»).

У свою чергу, в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. по справі «Смірнова проти України» визначено, що нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Відповідно до ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що з моменту, коли позивач дізналася про її звільнення з військової служби, до моменту її звернення до суду з позовом у цій справі минуло 2 місяці та 27 днів.

Разом з тим, жодних поважних причин, які б об`єктивно унеможливили своєчасне подання нею позовної заяви у межах місячного строку на виконання вимог ч. 5 ст. 122 КАС України, нею не зазначено і будь-яких доказів суду не надано.

При цьому, посилання позивача на те, що у період з 27.07.2018 р. по 04.08.2018 р. вона не могла звернутися до суду за станом здоров`я, не спростовують факту пропуску нею строку звернення до суду за відсутності поважних причин, оскільки згідно з довідкою військової частини, на яку вона посилається, лише протягом 5-ти днів та без перебування на стаціонарному лікуванні вона була звільнена від виконання службових обов`язків.

Доводи апелянта про те, що вона раніше зверталася до суду з позовом про поновлення на роботі та що процесуальний строк на судове оскарження наказу про звільнення нею не пропущений, також є необґрунтованими з наступних підстав.

Так, з метою повної та всебічної перевірки всіх доводів апелянта колегією суддів було витребувано в Київського окружного адміністративного суду відомості щодо звернення її з відповідним позовом та за результатами дослідження наданих судом доказів встановлено, що дійсно позивач двічі зверталася з аналогічними вимогами (справи №№ 810/4400/18, 810/5042/18), але вже навіть при поданні першого позову (27.08.2018 р.) нею було порушено процесуальний строк звернення до суду і в обох справах позовну заяву було повернуто позивачу та залишено без руху саме внаслідок пропуску нею вказаного строку.

Тож, такі обставини не надають суду жодних правових підстав вважати, що позовні вимоги у даній адміністративній справі (№ 320/5473/18) заявлені позивачем в межах процесуального строку звернення до суду або що у позивача наявні поважні причини його пропуску.

При цьому, посилання позивача на те, що судові засідання у вказаних справах проводилися без її участі, що вона стояла в наряді і що такі судові рішення позбавляють її права на працю і можливості утримувати дитину, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки незгода позивача з такими рішеннями є підставою для їх апеляційного оскарження у порядку та строки, регламентовані ст.ст. 292-297 КАС України.

Разом з тим, апеляційний суд при перевірці апеляційної скарги на ухвалу суду від 12.11.2018 р. по даній справі № 320/5473/18 не наділений компетенцією встановлювати правомірність або протиправність прийняття інших судових рішень, ухвалених в інших судових справах.

Твердження позивача про те, що в іншому судовому процесі нею через представника оскаржувалося рішення суду щодо визнання її винною у вчиненні адміністративного правопорушення і встановлювався факт невідповідності підстав для її звільнення, не можна вважати непереборною обставиною, яка б унеможливлювала подання нею даного адміністративного позову.

Водночас, судова колегія відзначає, що обставинам, на які позивач посилалася як на підстави пропуску нею строку звернення з позовом, надавалася відповідна оцінка суду першої інстанції.

Тож, доводи апелянта про те, що вона подавала заяву про поновлення строку звернення до суду, але суд не взяв до уваги її доводи та позбавив її можливості захистити свої права, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене та проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо пропуску позивачем строку звернення до суду та відсутності поважних причин для його поновлення.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Київського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року без змін.

Керуючись ст.ст. 229, 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст рішення, відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України, виготовлено 16 січня 2019 року.

Головуючий суддя

Судді: