Справа № 240/5821/18
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року м. Житомир

справа № 240/5821/18

категорія 10.2.4

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Мала Бердичівська, 23, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов"язання провести перерахунок та виплату пенсії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Коростенського об"єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо нездійснення перерахунку пенсії за інвалідністю за заявою від 19.11.2018;

- зобов"язати Коростенське об"єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести з 01.10.2017 перерахунок та виплату пенсії, обчисливши з п"ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, згідно з ст.59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 19.11.2018 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у розмірах, визначених ч.3 ст.59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 №796-ХІІ та на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2017 року №851 - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року. Однак, Коростенське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом від 30.11.2018 №З-81/8 у задоволенні заяви відмовило. Позивач вважає, що нездійснення відповідачем перерахунку та виплати пенсії є протиправними та суперечить чинному законодавству.

Посилається на положення статті ст.10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " та примітку до статті, та зазначає, що військовослужбовці та призвані на військові збори військовозобов"язані користувалися всією повнотою соціально-економічних, політичних та особистих прав і свобод, несли усі обов"язки громадян СРСР, передбачені Конституцією СРСР. На думку позивача, він належить до категорії військовослужбовців, саме тому має право на перерахунок пенсії.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 14.12.2018 провадження у справі відкрито. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), надіслав до суду, на електронну адресу суду, відзив на позовну заяву від 08.01.2019 (за вх.№303/19), в якому просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог з тих підстав, що відмова відповідача в перерахунку та виплаті пенсії є правомірною, оскільки ст.59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " передбачено право на обчислення пенсії особам з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року мають особи, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС під час проходження дійсної строкової служби, внаслідок чого отримали інвалідність. Проте, зазначає, що позивач до вказаних осіб не належить. У зв`язку з цим підстави для застосування до нього вказаних положень Закону відсутні.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 262, ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України - не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Складання повного судового рішення відкладалося, у зв"язку з перебуванням головуючого судді у відпустці з 02.01.2019 по 15.01.2019.

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Коростенському об"єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію по інвалідності на підставі Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Має посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, є інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, яке пов`язано із виконанням обов`язків військової служби під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни (а.с.4, 9).

Матеріали справи свідчать, зокрема, довідка військової частини НОМЕР_1 від 19.02.1987 №2243/21, що ОСОБА_1 в період з 15.11.1986 по 21.02.1987 знаходився на навчальних зборах (а.с.10).

Відповідно до архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 17.01.2012 №63220 позивач у період з 20.11.1986 по 19.02.1987 брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.11).

19 листопада 2018 року позивач звернувся до Коростенського об"єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про перерахунок та виплату пенсії з 01.10.2017, обчисливши її з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до ч.3 ст.59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", п.9-1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», п.п.2-3 постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 №851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с.15).

Листом від 30.11.2018 №З-81/8 Коростенське об"єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило позивача про відмову у здійсненні перерахунку пенсії.

В обґрунтування відмови відповідач зазначив, що заявник приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не під час проходження дійсної строкової служби. Згідно з копією трудової книжки позивач проходив військову службу в Збройних Силах з 08.07.1976 по 03.05.1978, тому підстави для перерахунку пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 15.11.2017 №851 відсутні (а.с.16).

Позивач, вважаючи бездіяльність відповідача протиправною та такою, що порушує його права та законні інтереси, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам які склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення врегульовані Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII (далі за текстом - Закон № 796-XII).

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (зі змінами та доповненнями) визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Право на призначення державної пенсії особам, віднесеним до категорії 1 встановлено статтею 54 вищевказаного Закону.

Питання пенсії військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи врегульовано статтею 59 Закону № 796-XII.

Так, приписами статті 59 Закону №796-XII (до внесення змін Законом України від 03.10.2017 №2148-VIII, які застосовуються з 01.10.2017) було встановлено, що пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону.

Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством України для осіб, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків) або відповідно до статті 54 цього Закону.

Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 №2148-VIII статтю 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" викладено в такій редакції:

"Пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону.

Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством для осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), або відповідно до статті 54 цього Закону.

Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року".

Положення статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII у редакції Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII застосовуються з 01.10.2017.

Аналіз наведених редакцій частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (як до внесених змін Законом України від 03.10.2017 №2148-VIII, так і після застосування змін, внесених указаним Законом) свідчить на користь висновку, що дана норма регулювала та регулює порядок обчислення пенсії особам, які проходили дійсну строкову службу, але, внісши зміни до частини 3 цієї статті, законодавець, на виконання мети та основних завдань Закону, розширив перелік осіб, які мають право на обчислення пенсії у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановивши у переліку окрім осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, ще й інших осіб, які брали участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що для отримання пенсії за частиною 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особа має відповідати наступним критеріям:

1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, або

2) особа брала участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій та випробувань, або

3) особа брала участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Водночас суд наголошує, що таке право виникає у зазначених осіб лише за наявності у сукупності трьох умов (розширене тлумачення зазначеної статті без внесення змін до частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не допускається):

1) особа має статус особи з інвалідністю;

2) особа отримала статус особи з інвалідність виключно внаслідок участі у ліквідації відповідних наслідків та у військових навчаннях;

3) особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду, висловленій в ухвалах від 08 травня 2018 року (провадження №Пз/9901/33/18) та від 21 травня 2018 року (провадження №Пз/9901/37/18).

Також суд враховує, що у вказаних ухвалах Верховний Суд зазначив, що частина третя статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не містить норм, які можуть викликати неоднозначність у її застосуванні.

Разом з тим матеріалами справи підтверджено, що в період з 15.11.1986 по 21.02.1987 ОСОБА_1 приймав участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі військової частини НОМЕР_1 , куди позивача призвано на навчальні військові збори для виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Однак, матеріали справи не місять доказів щодо проходження строкової військової служби позивачем в період з 15.11.1986 по 21.02.1987.

Отже, в силу приписів ст. 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" позивач вважається учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС із числа військовослужбовців, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження. Втім, факт віднесення позивача до військовослужбовців не є безспірною умовою поширення на нього ч.3 ст.59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки однією з обов`язкових умов застосування цієї норми до військовослужбовців є факт участі у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби.

З огляду на викладене, орган Пенсійного фонду України дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для застосування щодо позивача ч.3 ст.59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», постанови Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2017 року №851, та, відповідно, обчислення його пенсії на підставі вказаних норм.

Суб`єкт владних повноважень діяв в межах наданої компетенції відповідно до вимог законодавства і не порушив права та законні інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин.

Враховуючи наведене, правові підстави для задоволення позову - відсутні.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що орган державної влади та орган місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог, та відсутністю правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч.5 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 193, 242-246, 255, 291, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідн. номер НОМЕР_2 ) до Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.Грушевського, буд.16/1, м.Коростень, Житомирська область, 11500, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов"язання провести перерахунок та виплату пенсії, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено в повному обсязі: 16 січня 2019 року.

Суддя А.В. Горовенко