Справа № 191/4074/18
Суддя: Твердохліб А. В.
Дата ухвалення: 2019-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 191/4074/18
Провадження № 2-а/191/68/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого: судді Твердохліб А.В.,

за участю секретаря: Яришевої Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП Синельниківського ВП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, суд

ВСТАНОВИВ:

12.10.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 05.10.2018 року о 23 год. 50 хв. відповідачем винесено постанову серії НК №097318 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу у сумі 255 грн. 00 коп. внаслідок невиконання вимоги дорожнього знаку 4.1 «рух прямо» водієм ОСОБА_1, який здійснив рух ліворуч, під час керування транспортним засобом Chevrolet Aveo, днз АР 4655 СР. Позивач вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, виходячи з того? що:

- дорожній наказовий знак 4.1 (рух прямо), розташований у порушення вимог ДСТУ 4100-2014, де вказано, що дорожні знаки потрібно розташовувати так, щоб їх добре бачили учасники дорожнього руху як у світлий, так і в темний час доби. При цьому вони не повинні бути затулені від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами. Дорожні знаки повинні бути видимі на відстані не менше ніж 100 м за напрямком руху (п.10.1.1), п. 10.2.4 визначає, що дорожні знаки потрібно встановлювати з правого боку дороги поза проїзною частиною та узбіччям. Відстань від краю проїзної частини, а за наявності узбіччя від бровки земельного полотна до найближчого до неї краю знака, установленого з боку від проїзної частини, повинна становити від 0,5 м до 2 м. (п.10.2.5). Згідно п.10.2.6 за складних умов (біля урвищ, виступі скель, парапетів тощо) допускають установлювати знаки на узбіччях. У цьому випадку відстань між краєм проїзної частини і найближчим до неї краєм знака повинна становити не менше ніж 1 м, висота встановлення має бути не менше ніж 2 м. Наступного дня, 06.10.2018 року, ОСОБА_1, у присутності свідка ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, о 10 год. 00 хв. світлої пори доби та о 23 год. 45 хв. темної пори доби зробив фотознімки та відеозапис з місця водія автомобіля, що рухався з вул. Цегляної на вул. Гвардійську вказаного перехрестя у м. Синельникове Дніпропетровської області. З приведених знімків та відеозапису чітко можна зрозуміти, що зазначений знак 4.1 взагалі не видно та в його засліплює ліхтар вуличного освітлення, який світить вночі та розташований безпосередньо над знаком. Позивач звертає увагу, що знак 4.1 розташований взагалі на вул. Гвардійській, за межами перехрестя вул. Цегельна та вул. Гвардійська, тож його дія, відповідно, поширюється на ту частину вул. Гвардійської, яка розташована поза знаком. Таким чином, зазначені обставини не дають водію можливості своєчасно побачити даний знак і прийняти відповідне рішення для запобігання порушенню ПДР України і не може бути підставою для притягнення до відповідальності;

- справу про адміністративне правопорушення повинно бути розглянуто за місцем його вчинення, а не на місці вчинення правопорушення, тобто за місцезнаходженням органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення;

- відповідач не надав ОСОБА_1 можливості скористатися у повному обсязі правами, передбаченими ст. 268 КУпАП та порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, встановленої ст. 278, 279 КУпАП;

- поліцейським невірно вказано місце вчинення правопорушення вул. Цегельна, замість вул. Цегляна у м. Синельникове, що вказує на нікчемність постанови (невідповідність місця вчинення правопорушення).

В звязку із викладеним, позивач ОСОБА_1 просить суд скасувати постанову інспектора СРПП Синельниківського ВП лейтенанта поліції ОСОБА_2 серії НК №097318 від 05.10.2018 року про притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

До початку проведення судового засідання позивач надав суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його присутності.

Відповідач у судове засідання не зявився, відзиву на позов не надав, про причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, прийшов до наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно п. 2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена в тому числі за ч.ч.1-3, 5 ст. 122 КУпАП, виносяться на місці вчинення адміністративного правопорушення. Поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені у статті 222 КУпАП.

Викладене свідчить про спростування посилань позивача в частині неможливості розгляду відповідачем справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП на місці вчинення адміністративного правопорушення. Застосування відповідачем ст. 252 КУпАП, з приводу того, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, не порушує процедури розгляду справи, а саме: порядку, визначеного ст. ст. 278, 279 КУпАП.

Щодо вимог позивача про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 097318 від 05.10.2018 року, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи встановлено, що інспектором СРПП Синельниківського ВП лейтенантом поліції ОСОБА_2 05.10.2018 року о 23 год. 50 хв. винесено постанову Серії НК №097318 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, в результаті невиконання ним 05.10.2018 року о 23 год. 40 хв. в м. Синельникове по вул. Цегельна вимоги дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо», шляхом здійснення повороту ліворуч.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Так, частиною 5 Розділу 1 Правил утримання технічних засобів регулювання дорожнього руху вулично-дорожньої мережі населених пунктів, затверджених Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 08.11.2017 року № 296, визначено, що розмір, форма, фотометричні, колометричні характеристики, маркування, виконання та розміщення дорожніх знаків, а також розміри, форма та колір дорожньої розмітки повинні відповідати вимогам ДСТУ 4100:2014 «Безпека дорожнього руху. Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування» та ДСТУ 2587:2010 «Безпека дорожнього руху. Розмітка дорожня. Загальні технічні вимоги. Методи контролювання. Правила застосування».

Із наданого позивачем в підтвердження позову відеозапису встановлено наявність по вул. Цегляна у м. Синельникове Дніпропетровської області дорожнього знаку 4.1, який у темний час доби засвічується ліхтарем вуличного освітлення, що перешкоджає його видимості в нічний час доби.

Згідно п. 10.1.1 ДСТУ 4100-2014 визначено, щодорожні знаки потрібно розташовувати так, щоб їх добре бачили учасники дорожнього руху як у світлий, так і в темний час доби була забезпечена зручність експлуатування і обслуговування…При цьому вони не повинні бути затулені від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами (зеленими насадженнями, щоглами зовнішнього освітлення тощо). Дорожні знаки повинні бути видимі на відстані не менше ніж 100 м за напрямком руху.

Пункт 10.2.4 визначає, що дорожні знаки потрібно встановлювати з правого боку дороги поза проїзною частиною та узбіччям. Дорожні знаки допускають розміщувати на опорах зовнішнього освітлення, електрозвязку, інших інженерних мереж.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає встановленим обґрунтованість заявлених вимог позивачем ОСОБА_1, що виключає вчинення ним порушення вимоги дорожнього знаку 4.1 та складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідачем не надано суду належних доказів, які спростовують обґрунтування позову ОСОБА_1, тому заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з п.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, ст. 19 Конституції України, ст. ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 251 КУпАП, керуючись ст.ст. 5, 72, 73, 77, 242, 244, 246, 286 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора СРПП Синельниківського ВП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, задовольнити.

Скасувати постанову інспектора СРПП Синельниківського ВП лейтенанта поліції ОСОБА_2 від 05.10.2018 року серії НК №097318 про накладення на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Провадження у адміністративній справі про вчинення 05.10.2018 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного судучерез Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а щодо рішень по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення.

Суддя: ОСОБА_4