Справа № 130/1684/18
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 130/1684/18

Головуючий у 1-й інстанції: Сенько Л.Ю.

Суддя-доповідач: Охрімчук І.Г.

22 січня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Охрімчук І.Г.

суддів: Капустинського М.М. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 04 грудня 2018 року (повний текст рішення складено 07.12.2018 року, м. Жмеринка) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Поліцейського СРПП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області Левченка Дмитра Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив скасувати визнати незаконними дії відповідача, інспектора Левченка Д.О. при винесенні постанови НК №819778 від 09 липня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та притягнення його до відповідності незаконними; зазначену постанову скасувати; провадження у справі по факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП закрити.

Позов обґрунтовано тим, що 09 липня 2018 року о 16 годині 45 хвилин він рухався автомобілем Ауді А-4, державний номерний знак НОМЕР_1 по вулиці Київській у м. Жмеринка. Приблизно в той же час інспектором Жмеринського ВП Левченко Д.О. було винесено щодо нього постанову серії НК №819778 від 09.07.2018 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, всупереч його запереченням та поясненням. На думку інспектора, він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Інспектор прийняв одразу рішення про застосування щодо нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. та видав на руки копію такої постанови, яка винесена по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. На його думку дана постанова серії НК №819778 від 09.07.2018 є незаконною, необґрунтованою, винесеною з порушенням норм діючого законодавства та підлягає скасуванню з підстав того, що справа була розглянута на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцезнаходженням органу, який уповноважив розглядати такі справи. Згідно тексту вищезазначеної постанови була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складання протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ч.2,4,5 ст. 258 КУпАП. Вважає, що словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем його вчинення» не є тотожними та мають різне цільове спрямування. Реалізація таких прав людини, як користування правовою допомогою адвоката, перекладача, надання доказів, клопотання також вимагає певного часу. Тому розгляд справи прямо на дорозі без надання тимчасового інтервалу для реалізації своїх прав є грубим порушенням. Крім того, позивач зазначає, що по вул. Київська в м. Жмеринка рухаючись на автомобілі Ауді А-4 зупинився на посадовому майданчику автобуса на 1 хв. для того, щоб висадити пасажира. Не звернув увагу на дорожній знак 5.41.1. До нього відразу підійшов працівник поліції, представився і він в свою сергу подзвонив адвокату. Далі працівником поліції було складено постанову про адміністративне правопорушення, копію якої надав йому. Вважає, що правил дорожнього руху не порушував.

У свою чергу, відповідач звернув увагу на те, що в позові не вказано мотиви, з яких позивач вважає оскаржувану постанову серії НК №819778 від 09.07.2018 такою, що підлягає скасуванню, також не вказано чи були порушені посадовими особами права, свободи чи інтереси позивача за захистом яких він звернувся до суду, не вказано назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт закону на підставі якого відповідно до позовних вимог суд мав би закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення. Обставини, викладені в даному позові про те, що позивач не вчиняв адміністративного правопорушення не відповідають дійсним обставинам справи, а заперечення позивача стосовно скоєння правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП та не визнання вини є логічним, враховуючи суму штрафу. В своєму позові позивач посилається на те, що постанова не відповідає дійсності, так як розгляд справи проводився на місці порушення, ОСОБА_2 будь яких заперечень не мав, про перенесення розгляду справи клопотання не надавав, до керівництва Жмеринського ВП ГУНП не звертався. Позивач не заперечував того, що зупинився в зоні дії дорожнього знака 5.41.1 «пункт зупинки автобуса» яким відповідно до ПДР позначено початок посадкового майданчика автобуса. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення по вул. Київська в м. Жмеринка стосовно позивача підійшов громадянин який назвався ОСОБА_4 та попросив прийняти міри відносно вказаного водія, який керуючи своїм автомобілем Ауді А-4, д.н. НОМЕР_1 зупинився на зупинці громадського транспорту та не дав змоги припаркуватись маршрутному автобусу. Просив в задоволенні адміністративного позову відмовити. Крім того відповідач зазначив, що діяв згідно вимог закону та винесену ним постанову вважає законною. Зазначив, що докази вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП містяться в матеріалах справи, підтверджені показами свідка, фотознімком, а саме те, що ОСОБА_2 зупинився в зоні дії дорожнього знака 5.41.1, чим порушив пункт п.15.9е. Постанова виносилась на місці вчинення правопорушення, ОСОБА_2 заперечень не надав.

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 04.12.2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, паспорт серії НОМЕР_6) до Поліцейського СРПП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області Левченка Дмитра Олександровича (місце роботи: поліцейський СРПП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, 23100, м. Жмеринка Вінницької області, вул. Соборна,58) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач по справі подав апеляційну скаргу в якій просить суд скасувати рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 04.12.2018 року та закрити провадження по справі. В обґрунтування вимог як адміністративного позову, так і апеляційної скарги позивач звертає увагу на те, що "розгляд справи за місцем правопорушення" потрібно трактувати наступним чином: "за місцем" - значить в рамках відповідної адміністративно - територіальної одиниці, але не прямо на дорозі. А отже, на його думку, цього вже достатньо для того, щоб поставити під сумнів такий порядок винесення постанов поліцейськими.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно копії оскаржуваної постанови 09.07.2018 о 16 год. 45 год. в м. Жмеринка по вул. Київська, ОСОБА_2 керуючи автомобілем Ауді А-4, державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив стоянку на зупинці громадського транспорту, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. У зв'язку із зазначеним поліцейським СРПП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області Левченко Д. О. прийнято рішення застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення - штраф в розмірі 255 грн. та складено постанову серії НК №819778 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Оскаржувана постанова підписана особою, яка її винесла та особою, яка притягується до адміністративної відповідальності про отримання копії постанови; під час складення постанови ОСОБА_2 зазначив, що з висновком інспектора не погоджується (а.с.8 ).

Відповідно до копії пояснень ОСОБА_4, який був свідком того, як 09.07.2018 водій автомобіля Ауді А-4 зупинився на зупинці громадського транспорту в м. Жмеринка по вул. Київській, де він чекав автобуса та водій автомобіля Ауді А-4 не давав змоги припаркуватися маршрутному автобусу. З даного приводу він звернувся до патрульної поліції, які здійснювали патрулювання по вулиці Київській в м. Жмеринка, із проханням прийняти міри відносно водія автомобіля Ауді А-4 (а.с.24). З фотознімку встановлено, що дійсно автомобіль Ауді, державний номерний знак НОМЕР_1 стоїть на зупинці громадського транспорту (а.с.25).

Вважаючи дії поліцейського та постанову протиправними, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Даючи правову оцінку таким висновкам суду першої інcтанції, колегія суддів виходить з наступного.

Аналізуючи зазначені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 90 КАС України, згідно з положеннями статей 73, 74, 75, 76 цього ж Кодексу судова колегія вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно ч.1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Пунктами 15.9 е Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 з подальшими змінами, встановлено, що зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (стаття 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі статтею 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відтак, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Згідно частини другої, четвертої та п'ятої статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом МВС України від 7 листопада 2015 року №1395 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Згідно з пунктом 4 розділу І наведеної Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частиною першою статті 122 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктами 2, 4 та 10 розділу ІІІ наведеної Інструкції передбачено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною першою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В даному випадку суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення від 09 липня 2018 року серії НК №819778 складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, а саме вимогам вищевказаної інструкції. Наданий відповідачем фотознімок та письмові пояснення свідка ОСОБА_4 підтверджують винуватість позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП. Позивач в апеляційній скарзі обґрунтовує свої заперечення тільки тим, що постанова винесена на місці порушення, а не за місцем знаходження органу поліції, що є не достатньою підставою для її задоволення з огляду на вище наведенні встановлені судом обставини.

Позивач будь яких заперечень щодо порушення не мав оскільки у постанові зазначив тільки не конкретизовану незгоду з висновками поліцейського, про перенесення розгляду справи клопотання не надавав, до керівництва Жмеринського ВП ГУНП не звертався, не заперечував того, що зупинився в зоні дії дорожнього знака 5.41.1 «пункт зупинки автобуса» яким відповідно до ПДР позначено початок посадкового майданчика автобуса. Таким чином суд вважає, що у поліцейського не було потреби у складанні інших матеріалів щодо правопорушення. Постанова містить роз'яснення щодо прав та обов'язків особи, яка притягується до адміністративної, передбачених КУпАП.

Отже судова колегія встановила, відповідно до частини другої статті 2 КАС України, що відповідач прийняв оскаржувану постанову на підставі та у межах повноважень, що визначені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Рішення прийнято судом першої інстанції з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 04 грудня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 22 січня 2019 року.

Головуючий Охрімчук І.Г.

Судді Капустинський М.М. Ватаманюк Р.В.