Справа № 9901/22/19
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2019-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 січня 2019 року

Київ

справа №9901/22/19

адміністративне провадження №П/9901/22/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Хохуляка В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 11.01.2019 (вх.14.01.2019) звернулася до суду з адміністративним позовом до Вищої ради правосуддя та Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, у якому просить:

визнати незаконним та скасувати рішення колегії Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 20.07.2018, яким ОСОБА_1 визнано такою, що не відповідає займаній посаді;

визнати незаконним і скасувати рішення Вищої ради правосуддя від 11.12.2018, яким ОСОБА_1 звільнено з посади судді Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська на підставі підпункту 4 пункту 16№ розділу XV «Перехідні положення» Конституції України;

поновити ОСОБА_1 на посаді судді Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська.

Рішення, прийняті суб'єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України. Для реалізації кожним конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб'єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси (частина перша статті 5 Кодексу адміністративного судочиства України).

Відповідно до частини четвертої статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Вимоги, що пред'являються до змісту позовної заяви чітко визначені у статті 160 Кодексу адміністративного судочиства України, відповідно до якої у позовній заяві зазначаються:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб'єкта владних повноважень;

4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача;

10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб'єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт;

11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Згідно з частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини п'ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з частиною першою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини шостої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов'язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Як вбачається з адміністративного позову, ОСОБА_1 оскаржується, зокрема, рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, згідно якого суддя Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська Нізік Олена В'ячеславівна не склала іспиту для суддів місцевих та апеляційних судів. Спірним рішенням відмовлено позивачу у допуску до другого етапу кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді «Дослідження досьє та проведення співбесіди», визнано суддю Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська Нізік Олену В'ячеславівну такою, що не відповідає займаній посаді.

Рішенням, що оскаржується внесено подання до Вищої ради правосуддя про звільнення з посади судді Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська Нізік Олени В'ячеславівни.

Вказаний позов направлено на адресу суду 11.01.2019, що підтверджується відтиском поштового штемпеля на конверті. При цьому, позивач у позовній заяві посилається на положення частини п'ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України. Позивач вказує, що професійна діяльність суддів, відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, є публічною службою.

Рішення Вищої кваліфікаційної комісії України, яке оскаржує позивач, прийнято 20.07.2018, отже строк звернення до суду із вимогою про визнання незаконним та скасування рішення становить один місяць та завершився 21.08.2018. Однак, на виконання вимог частини шостої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем не додано до позову заяву про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Проте, до адміністративного позову не додано документа про сплату судового збору у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір», або документів, які б підтверджували наявність підстав звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною другою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VІ.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що при поданні до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано, зокрема, фізичною особою, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що з 01.01.2019 розмір прожиткового мінімуму на працездатну особу складає 1921грн.

Частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

З адміністративного позову вбачається, що позивачем фактично заявлено дві позовні вимоги з яких має сплачуватися судовий збір.

Отже, судовий збір, який позивач повинен сплатити за подання позовної заяви становить: 1921х 0,4% х 2 = 1536,80грн.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача - 899998; рахунок отримувача - 6007; код класифікації доходу бюджету - 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)", символ звітності банку - 207; судовий збір за позовом _________ у справі №_________, Верховний Суд".

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14.05.1981№ R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Відтак, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи, що позовну заяву в частині вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 20.07.2018 подано поза межами строку звернення до суду та до позову не додано заяви про його поновлення, а також не додано документ про сплату судового збору, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення встановлених судом недоліків.

У разі неусунення недоліків позовної заяви протягом установленого строку вона буде повернута заявнику згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 22, 122, 123, 160, 248, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви у десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

В.В. Хохуляк

Суддя Верховного Суду