Справа № 138/3545/18
Суддя: Лисенко Т. Ю.
Дата ухвалення: 2019-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 138/3545/18
Провадження №:2-а/138/6/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Лисенко Т.Ю.,

за участю: секретаря судового засідання Коняги В.А.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора роти № 4 БУПП у Вінницькій області лейтенанта поліції Подоляна Дениса Юрійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії НК № 960615 від 12 грудня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2018 року позивач звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним вище позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12 грудня 2018 року відповідач виніс постанову серії НК № 960615, якою наклав на позивача адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Однак позивач вважає, що Правила дорожнього руху він не порушував, оскільки проїхав в зону дії дорожнього знаку 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено» з тих підстав, що проживав в зоні дії цього знаку. Також позивач зазначає, що відповідач в порушення ст. 258 КУпАП не склав протокол про адміністративне правопорушення, а оскаржувана постанова винесена відповідачем з порушенням ст. 268 КУпАП та ст. 62 Конституції України. За таких підстав позивач просить визнати протиправними дії відповідача та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії НК № 960615 від 12 грудня 2018 року.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 17 грудня 2018 року позовна заява залишена без руху, а позивачу наданий строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі суду. 26 грудня 2018 року до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 27 грудня 2018 року відкрито провадження у адміністративній справі, призначено її до судового розгляду та надано відповідачу строк для надіслання відзиву на позовну заяву і усіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав повністю з підстав, зазначених у позовній заяві, просив позов задовольнити повністю. Також суду пояснив, що рухався на механічному транспортному засобі по вулиці Соборній в м. Вінниці, оскільки у зв'язку із службовою необхідністю до 13 грудня 2018 року саме на цій вулиці винаймав житло. Зазначив, що він вказував про такі обставини інспектору поліції, однак останній не врахував усі докази при винесенні постанови. Вказав, що надав поліцейському лише права водія та технічний талон, оскільки не зобов'язаний доводити, що не вчиняв адміністративне правопорушення. Обов'язок по встановленню усіх обставин покладений саме на відповідача. Також вказав, що поліцейський не роз'яснив йому права, передбачені ст. 268 КУпАП. Не заперечував, що отримав копію постанови, без будь-якого тиску ознайомився з її змістом та підписав її. Також вказав, що в постанові містяться неточності щодо його прізвища та дати вчинення адміністративного правопорушення. Не заперечував, що постанова складена саме відносно нього, а датою вчинення правопорушення є 12 грудня 2018 року. Вказав, що не зазначив у постанові про наявність заперечень щодо винесення такої постанови, оскільки відповідач не роз'яснив йому таке право.

Відповідач, повідомлений про дату, час та місце судового засідання відповідно до ч. 9 ст. 126 КАС України, до суду не з'явився без повідомлення причин неявки. Вказане згідно зі ст. 205 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Правом подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. Згідно з ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим ч. 1 ст. 9 КАС України встановлено загальний принцип змагальності сторін, згідно з яким розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частина 2 ст. 2 КАС України визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно, розсудливо та з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п. 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Суд встановив, що 12 грудня 2018 року інспектор роти № 4 БУПП у Вінницькій області лейтенант поліції Подолян Денис Юрійович виніс постанову про накладення адміністративного стягнення серії НК № 950615 (а.с. 8), якою визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В даній постанові відповідач вказав, що 12 грудня 2018 року о 09 год. 30 хв. водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «BMW», номерний знак НОМЕР_1, по вулиці Соборній, 91 у м. Вінниці, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.2, чим порушив розділ 33 додатку 1 Правил дорожнього руху України. За наслідками розгляду справи про вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП на останнього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 255 грн.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський зобов'язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Суд встановив, що постанова серії НК № 950615 від 12 грудня 2018 року складена поліцейським патрульної поліції, який відповідно до вимог ст. 222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні порушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП та за наслідками розгляду таких справ накладати адміністративні стягнення.

Разом з тим, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що при винесенні даної постанови відповідач не з'ясував усі обставини справи та прийняв рішення за відсутності доказів вини позивача у вчиненні адмінпорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В оскаржуваній постанові відповідач вказав, що об'єктивна сторона правопорушення, вчиненого позивачем полягає у невиконанні останнім вимоги дорожнього знаку 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено». Проїзд в зону дії такого знаку не заперечував у судовому засіданні і сам позивач. Разом з тим, позивач зазначає, що не порушив вимоги Правил дорожнього руху, оскільки проживав в зоні дії цього дорожнього знаку в орендованій квартирі, про що повідомляв відповідача під час винесення оскаржуваної постанови. При цьому на підтвердження своєї невинуватості позивач надав поліцейському лише права та технічний талон, які не доводять факт проживання позивача у зоні вказаного вище дорожнього знаку.

Так, згідно з розділом 33 Правил дорожнього руху дія дорожнього знаку 3.2 не поширюється на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в'їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення.

Однак жодних доказів того, що позивач дійсно проживав по вулиці Соборній в м. Вінниці інспектору під час розгляду справи про адмінпорушення надано не було. Не надавались позивачем такі докази і суду під час розгляду справи. Також зі змісту оскаржуваної постанови не вбачається, що позивач усно повідомляв про такі обставини відповідача. Навпаки, в постанові в графі «Копію постанови мною отримано» проставлений підпис позивача і відсутні будь-які зауваження щодо винесеної постанови та суті правопорушення, у вчиненні якого позивач визнаний винним. Більше того, із даним позовом ОСОБА_1 звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду і місцем свого проживання зазначив також м. Могилів-Подільський. Інших адрес, зокрема, тимчасового проживання чи для листування, у м. Вінниці позивач в позовній заяві не вказував.

Відсутність заперечень позивача щодо вчинення ним адмінправопорушення у постанові серії НК № 950615 від 12 грудня 2018 року в сукупності із вимогами ч. 2 ст. 258 КУпАП також спростовує посилання позивача на те, що відповідач зобов'язаний був скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Крім цього, позивач зазначає, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідач не роз'яснив йому права, передбачені ст. 268 КУпАП. Однак позивач не заперечує, що копія даної постанови, яка на зворотному боці містить такі права, була вручена йому відповідачем та з постановою він був ознайомлений. За таких обставин, суд не вбачає підстав вважати, що право позивача на роз'яснення його прав було порушене відповідачем.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в діях позивача, зазначених в постанові про накладення адміністративного стягнення серії НК № 950615 від 12 грудня 2018 року, вбачається порушення ним розділу 33 додатку 1 Правил дорожнього руху, та склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, за що на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн. Сумніви щодо доведеності вини позивача у даній справі у суду відсутні.

Оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, розмір штрафу відповідає вимогам санкції ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Суд вважає, що старший інспектор роти № 4 БУПП у Вінницькій області лейтенант поліції Подолян Д.Ю. при винесенні оскаржуваної постанови діяв в межах своєї компетенції та відповідно до діючого законодавства, а постанова по справі про адміністративне правопорушення серії НК № 950615 від 12 грудня 2018 року винесена інспектором патрульної поліції на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені діючим законодавством України.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, а постанову по справі про адміністративне правопорушення серії НК № 950615 від 12 грудня 2018 року необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 19, 62 ч. 2 Конституції України, п. 1.1, 1.9, розділом 33 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію» , ст.ст. 122 ч. 1, 251 ч. 1, 252 ч. 7, 258 ч. 2, 268 ч. 1, 280 КУпАП, ст.ст. 2 ч. 2, 9 ч. 1, 77 ч. 2, 162 ч. 6, 205 ч. 1, 271, 272, 286 КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до старшого інспектора роти № 4 БУПП у Вінницькій області лейтенанта поліції Подоляна Дениса Юрійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії НК № 960615 від 12 грудня 2018 року - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1

Відповідач: Подолян Денис Юрійович, місце роботи: вулиця Ботанічна, 24, м. Вінниця.

Суддя Т.Ю.Лисенко