Справа № 200/14364/18-а
Суддя: Аканов О.О.
Дата ухвалення: 2019-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2019 р. Справа№200/14364/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Аканова О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Покровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 85323, Донецька область, м.Мирноград, вул.Центральна, 13, ) про визнання протиправним та скасування розпорядження від 24.07.2018 року в частині неврахування до страхового стажу періоди роботи в Красноармійському ВРП (рос.ОРС) об'єднання "Красноармійськвугілля" з 15.05.1987 року по 24.06.1991 року та на "Орден трудового Червоного Знамені шахті "Центральна" ВО "Красмоармійськвугілля" з 25.06.1991 року по 14.07.1991 року та з 16.12.1994 року по 30.12.1994 року; зобов'язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком від 25.05.2018 з урахуванням періодів її роботи в Красноармійському ВРП (рос.ОРС) об'єднання "Красноармійськвугілля" з 15.05.1987 року по 24.06.1991 року та на "Орден трудового Червоного Знамені шахті "Центральна" ВО "Красмоармійськвугілля" з 25.06.1991 року по 14.07.1991 року та з 16.12.1994 року по 30.12.1994 року,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Покровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 85323, Донецька область, м.Мирноград, вул.Центральна, 13, ) про визнання протиправним та скасування розпорядження від 24.07.2018 року в частині неврахування до страхового стажу періоди роботи в Красноармійському ВРП (рос.ОРС) об'єднання "Красноармійськвугілля" з 15.05.1987 року по 24.06.1991 року та на "Орден трудового Червоного Знамені шахті "Центральна" ВО "Красмоармійськвугілля" з 25.06.1991 року по 14.07.1991 року та з 16.12.1994 року по 30.12.1994 року; зобов'язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком від 25.05.2018 з урахуванням періодів її роботи в Красноармійському ВРП (рос.ОРС) об'єднання "Красноармійськвугілля" з 15.05.1987 року по 24.06.1991 року та на "Орден трудового Червоного Знамені шахті "Центральна" ВО "Красмоармійськвугілля" з 25.06.1991 року по 14.07.1991 року та з 16.12.1994 року по 30.12.1994 року.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що 25.05.2018 року позивач звернувся до відповідача. Розпорядженням Покровського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області від 24.07.2018 року позивачу була призначена пенсія за віком, не зараховано до страхового стажу період роботи в Красноармійському ОРСі об'єднання «Красноармійськвугілля» з 15.05.1987 року по 24.06.1991 року, оскільки цей період роботи в трудовій книжці від 18.06.1979 року серії БТ-І №3648563 завірений нечітким відбитком печатки, а в довідці, наданій архівним відділом Покровської міської ради від 01.03.2018 року №130 неправильно зазначено прізвище у наказі про прийняття на роботу та в довідці про заробітну плату від 01.03.2018 року №130 вказано ініціали, що не дає можливості встановити належність цієї довідки. Крім того, в розпорядженні від 24.07.2018 року зазначено, що період роботи на шахті «Центральна» виробничого об'єднання «Красноармійськвугілля» з 25.06.1991 року по 30.12.1999 року також завірений нечітким відтиском печатки та вирішено зарахувати до страхового стажу період роботи в цій організації з 15.07.1991 року по 15.12.1994 року на підставі довідки про заробітну плату, виданої ВП «Шахта «Центральна» від 15.05.2018 року №01-441.

Вказане рішення вважає неправомірним, оскільки в підтвердження стажу надала і трудову книжку, і інші необхідні документи.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2018 року у справі позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі вирішено питання про розгляд справи провести суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи призначено на 21 січня 2019 року о 10:15; витребувано з відповідача належним чином завірені копії документів та докази.

Від позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

В установлений судом строк відповідачем відзиву на адміністративний позов позивача подано не було.

Згідно вимог частини п'ятої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Станом на час розгляду справи, відповідачем відзиву на позовну заяву не надано, про причини неподання відзиву на позовну заяву відповідачем суду не повідомлено.

Положеннями частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Таким чином, суд розцінює неподання відповідачем - суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин як визнання даного позову.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

25.05.2018 року ОСОБА_1 звернулась до Покровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком.

Розпорядженням Покровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 24.07.2018 року вирішено не зараховувувати до страхового стажу позивача період роботи у Красноармійському Орсі об'єднання «Красноармійськвугілля» з 15.05.1987 року по 24.06.1991 року; зарахувати до страхового стажу період роботи на шахті «Центральна» в/о «Красноармійськвугілля» з 15.07.1991 року по 15.12.1994 року згідно довідки про заробітну плату, виданою ВП «Шахта «Центральна» від 15.06.2018 року №01-441.

Роз'яснено право оскарження рішення протягом одного року з моменту прийняття рішення, але не пізніше одного місяця з часу ознайомлення заявника з прийнятим рішенням.

Згідно з архівною довідкою від 01.03.2018 №130 нарахована заробітна плата на ім'я «ОСОБА_1» (так в документі), ІНФОРМАЦІЯ_1 за період роботи у Красноармійському відділу робітничого постачання виробничого об'єднання «Красноармійськвугілля» з 15.05.1987 року по 24.06.1991 рік.

Згідно з архівною довідкою від 09.07.2018 №336 в архівному фонді №7 ЗАТ «Гермес» в наказах по особовому складу значиться (так в документі): «Прийняти на роботу ОСОБА_2 (так в документі) ОСОБА_3 - оператором водонагрівальних котлів 3 розряду газової котельної з 15.05.1987 р. з почасовою тарифною ставкою 47,9коп. Підстава: заява ОСОБА_2 (так в документі). З наказом ознайомлена 14.05.87р.» (наказ від 14 травня 1987 року №149-к.). "ОСОБА_1 - оператора парових котлів газової котельної звільнити з 24.06.91р. за переведенням на шахту Центральна, згідно ст.36 п.5 КЗпроП УСРСР. Підстава: заява ОСОБА_1, згода керівників. З наказом ознайомлена 24.06.91р.» (наказ від 24 червня 1991 року №168 «к»). Інших документів не виявлено.

Згідно з архівним витягом наказу Красноармійського ВРП виробничого об'єднання «Красноармійськвугілля» від 14.05.1987 №149-к «Прийняти ОСОБА_2 (так в документі) ОСОБА_3 - оператором водонагрівальних котлів 3 розряду газової котельної з 15.05.87р.

Згідно з архівним витягом наказу Красноармійського ВРП виробничого об'єднання «Красноармійськвугілля» від 24.06.1991 №168-к «ОСОБА_1 - оператора парових котлів газової котельної звільнити з 24.06.91р. за переведенням на шахту Центральна, згідно ст.36 п.5 КЗпроП УСРСР. Підстава: заява ОСОБА_4 згода керівників. З наказом ознайомлена 24.06.91».

Згідно з довідкою про заробітну плату для обчислення пенсії від 16.05.2018 №01-441 ОСОБА_1 нараховувалась заробітна плата за період з липня 1991 року по грудень 1994 рік, на всі виплати нараховані страхові внески до Пенсійного фонду України.

Судом, також встановлено, що згідно з архівною довідкою від 04.10.2018 №495 в документах архівного фонду №7 закритого акціонерного товариства «Гермес», які передані на державне зберігання, історична довідка відсутня. Щодо зміни найменування з 1948 року по 1995 рік є наступні дані:

- з 1948 року по 1970 рік - відділ робітничого постачання тресту «Красноармійськвугілля» (наказ про реєстрацію підприємства не передано);

- з 1970 року по 1976 рік - Красноармійський відділ робітничого постачання комбінату «Красноармійськвугілля» (наказ про реєстрацію підприємства не передано);

- з 1976 року по 1991 рік - Красноармійський відділ робітничого постачання виробничого об'єднання «Красноармійськвугілля» (наказ про реєстрацію підприємства не передано);

- з 1991 року по 1993 рік - Красноармійське орендне торгово-виробниче підприємство робітничого постачання (наказ про реєстрацію підприємства не передано);

- з 1993 року по 1994 рік - орендне торгово-закупівельне підприємство «Красноармійск» (наказ про реєстрацію підприємства не передано);

- з 1994 року по 1995 рік - закрите акціонерне товариство «Гермес» (розпорядження першого заступника голови виконавчої влади від 26.04.1994 року №238 рпл).

Статтею 3 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом, зокрема: особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах (у тому числі за угодами цивільно-правового характеру), незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, або є членами колгоспів та інших кооперативів, - за умови сплати підприємствами та організаціями страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною 3 ст. 4 вказаного Закону визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Згідно зі ст. 5 вказаного Закону виключно цим Законом, визначаються, зокрема порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Згідно з ч. 1 ст. 44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 вказаного Закону документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Розділ ІІ вказаного Порядку містить перелік документів, необхідних для призначення пенсії.

Пунктом 2.1 розд. II вказаного Порядку визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються:

1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов'язкове державне соціальне страхування;

2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637(далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу;

3) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 1, 3 до Положення), або за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам, або у разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 1);

4) документи про місце проживання (реєстрації) особи;

5) документи, які засвідчують особливий статус особи;

6) документ уповноваженого органу Російської Федерації про те, що особі не призначалась пенсія за місцем реєстрації на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, та особисту декларацію про відсутність громадянства держави-окупанта (для призначення пенсій особам, зазначеним у пункті 1.3 розділу І цього Порядку).

Відповідно до абз. 1 п. 4.3 розд. ІV Порядку не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 року № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з п.п. 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

Згідно зі ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

У відповідності до пункту 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637(далі також Постанова № 637), у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 вказаної Постанови).

Пунктом 17 Постанови № 637 передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв'язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Згідно з частиною 3 статті 44 Закону № 1058-ІV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається дуже великий обсяг прав та обовязків у органів Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що пенсійні органи повинні використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та об"єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Суд зазначає, що відповідач не в повному обсязі використав свої права надані йому Законом та Порядком при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення позивачу.

Суд дійшов до висновку, що з метою ефективного захисту прав позивача необхідно, визнати протиправним та скасувати розпорядження відповідача.

Таким чином, суд також вбачає законні підстави для зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком від 25.05.2018 з урахуванням висновків суду.

З приводу позовних вимог позивача, а саме: з урахуванням періодів її роботи в Красноармійському ВРП (рос.ОРС) об'єднання "Красноармійськвугілля" з 15.05.1987 року по 24.06.1991 року та на "Орден трудового Червоного Знамені шахті "Центральна" ВО "Красмоармійськвугілля" з 25.06.1991 року по 14.07.1991 року та з 16.12.1994 року по 30.12.1994 року, суд зазначає наступне.

У юриспруденції дискреційні повноваження визначаються як право голови держави, уряду, інших посадовців в органах державної влади у разі ухвалення рішення з питання, віднесеного до їх компетенції, діяти за певних умов на власний розсуд у рамках закону. А в Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи вказано, що адміністративний орган може здійснювати "дискреційні повноваження", користуючись певною свободою розсуду у разі ухвалення будь-якого рішення. Такий орган в силу (за) наявності у нього дискреційних повноважень може вибирати з декількох варіантів припустимих рішень той, який він вважає найбільш відповідним у даному випадку. За цього надано рекомендацію судам не втручатися у дискреційні повноваження державних органів.

На думку суду, з боку державних органів відбувається підміна понять, оскільки не будь-які повноваження органів влади з ухвалення рішень, є дискреційними. Дискреція діє тільки у разі, коли у рамках закону державний орган може приймати різні рішення.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб'єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб'єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними). Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21 травня 2013 року № 21-87а13.

Згідно з частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 4 ч.2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України в разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Отже, суд наділений повноваженнями щодо зобов'язання відповідача вчинити певні дії, і це прямо вбачається з п. 4 ч.2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що така позовна вимога не підлягає задоволенню, оскільки вказані повноваження відносяться до дискреційних повноважень суб'єкта владних повноважень.

При цьому, суд вважає, вищевказаний спосіб захисту достатнім, враховуючи обставини по справі.

Згідно квитанції від 24.10.2018 позивачем сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн., а тому відповідно до норм КАС України судовий збір підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Покровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 85323, Донецька область, м.Мирноград, вул.Центральна, 13, ) про визнання протиправним та скасування розпорядження від 24.07.2018 року в частині неврахування до страхового стажу періоди роботи в Красноармійському ВРП (рос.ОРС) об'єднання "Красноармійськвугілля" з 15.05.1987 року по 24.06.1991 року та на "Орден трудового Червоного Знамені шахті "Центральна" ВО "Красмоармійськвугілля" з 25.06.1991 року по 14.07.1991 року та з 16.12.1994 року по 30.12.1994 року; зобов'язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком від 25.05.2018 з урахуванням періодів її роботи в Красноармійському ВРП (рос.ОРС) об'єднання "Красноармійськвугілля" з 15.05.1987 року по 24.06.1991 року та на "Орден трудового Червоного Знамені шахті "Центральна" ВО "Красмоармійськвугілля" з 25.06.1991 року по 14.07.1991 року та з 16.12.1994 року по 30.12.1994 року - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Покровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 85323, Донецька область, м.Мирноград, вул.Центральна, 13, ) від 24.07.2018року щодо ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1).

Зобов'язати Покровське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 85323, Донецька область, м.Мирноград, вул.Центральна, 13, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) про призначення пенсії за віком від 25.05.2018 року з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Покровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 85323, Донецька область, м.Мирноград, вул.Центральна, 13, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 704 грн.80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Аканов О.О.