Справа № 640/823/19
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2019-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 січня 2019 року м. Київ № 640/823/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Мазур А.С., розглянувши заяву про забезпечення адміністративного позову до подання позовної заяви

Товариства з обмеженою відповідальністю Юридична фірма "Правовест"

про зупинення дії наказу Фонду державного майна України №4 від 03.01.2019 та заборону вчиняти певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю Юридична фірма "Правовест" із заявою про забезпечення адміністративного позову до подання позовної заяви, шляхом зупинення дії наказу Фонду державного майна України №4 від 03.01.2019 про приватизацію ДП "Дніпровський електровозобудівний завод" до ухвалення рішення по адміністративній справі; заборони Фонду державного майна України приватизувати ДП "Дніпровський електровозобудівний завод" , перетворивши його в акціонерне товариство, шляхом продажу на аукціоні з умовами та у будь-який інший спосіб до ухвалення рішення в адміністративній справі; заборони Міністерству економічного розвитку та торгівлі України, вчиняти всі дії по виконанню наказу Фонду державного майна України №4 від 03.01.2019 щодо приватизації ДП "Дніпровський електровозобудівний завод", зокрема передавати Фонду державного майна України функції з управління єдиного майнового комплексу ДП "Дніпровський електровозобудівний завод" до ухвалення рішення в адміністративній справі, заборони Аукціонній комісії, утвореній на підставі наказу Фонду державного майна України №4 від 03.01.2019 розробляти умови продажу ДП "Дніпровський електровозобудівний завод" , як єдиного майнового комплексу державного підприємства, що підлягає приватизації в 2019 році до ухвалення рішення в адміністративній справі, заборони будь-яким операторам електронних майданчиків організовувати проведення електронного аукціону з продажу ДП "Дніпровський електровозобудівний завод" , як єдиного майнового комплексу державного підприємства, що підлягає приватизації в 2019 році до ухвалення рішення в адміністративній справі.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що Державне підприємство "Дніпровський електровозобудівний завод" перебуває в управлінні Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, що є єдиним учасником Державного підприємства "Дніпровський електровозобудівний завод", розмір внеску до Статутного капіталу підприємства становить: 65 484 087,59 грн., частка державної власності складає 100 відсотків Статутного капіталу підприємства. Позивач зазначає, що до ТОВ "ЮФ "Правовест", згідно Договору купівлі-продажу майнових прав №14КР-12/022018 від 08.02.2018 перейшло право вимоги за кредитним договором №14КР-12 від 17.07.2012 на суму 2 373 570, 00 дол. США, боржником якого є ДП "Дніпровський електровозобудівний завод", що підтверджується ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 01.03.2018 у справі №904/117/15 про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

Спірним наказом Фонду державного майна України №4 від 03.01.2019 було включено ДП "Дніпровський електровозобудівний завод" до переліку єдиних майнових комплексів державних підприємств і їх структурних підрозділів, у тому числі тих, що передані в оренду, які підлягають приватизації у 2019 році. Позивач вважає вищевказаний наказ протиправним, оскільки ДП "Дніпровський електровозобудівний завод" є правонаступником майнових прав та обов'язків Державного підприємства "Дніпропетровський науково-виробничий комплекс "Електровозобудування", Дніпропетровського НВО електровозобудування і як наслідок не підлягає приватизації. Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 №83 "Про затвердження переліку об'єктів державної власності, що мають значення для економіки і безпеки держави" включено Державне підприємство "Дніпропетровський науково-виробничий комплекс "Електровозобудування" до переліку об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, а тому ДП "Дніпровський електровозобудівний завод", на думку заявника, також є підприємством, яке не може бути приватизоване.

Також в заяві міститься посилання на очевидну протиправність наказу, яка полягає у тому, що воно прийняте з порушенням чинного законодавства.

Дослідивши подані матеріали справи, виходячи зі змісту заяви та системного аналізу положень чинного законодавства України, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти

Слід зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Отже, з вищевказаного вбачається, що заходи забезпечення адміністративного позову мають вживатись виключно у двох випадках: якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача (фізичної або юридичної особи, суб'єкта владних повноважень), яка в майбутньому зробить неможливим їх захист або ускладнить виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; якщо є очевидні ознаки протиправності рішень, дій та бездіяльності суб'єктів владних повноважень, що призводить до порушення прав, свобод та інтересів позивача.

На обґрунтування заяви про забезпечення позову, заявником було долучено копії: наказу ФДМУ №1637 від 27.12.2018 "Про затвердження переліку об'єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2019 році", Переліку єдиних майнових комплексів державних підприємств і їх структурних підрозділів, у тому числі тих, що передані в оренду, які підлягають приватизації в 2019 (додаток 2 до Наказу ФДМУ №1637 від 27.12.2018 p.); наказу Міністерства промислової політики України №210 від 29.05.2003, копія Наказу ФДМУ №4 від 03.01.2019 "Про приватизацію ДП "Дніпровський електровозобудівний завод".

Розглядаючи клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд, з огляду на докази, надані стороною у справі для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що клопотання не є надуманим, спір поміж сторонами існує, існує також дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, позов слід забезпечити саме у такий спосіб, про який просить позивач, а не якимось менш обмежувальним у правах способом для відповідача, такий спосіб є співмірним обсягу позовних вимог, даним про особу та характер дій відповідача, позивач має легітимну мету забезпечити саме захист своїх прав та інтересів від неправомірних дій відповідача, а не завдати шкоди правам та інтересам відповідача.

Суд зазначає, що подані заявником докази у своїй сукупності не дають суду достатніх підстав для висновку про наявність обставини, які б вказували на очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень та очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останнього, які б унеможливили захист цих прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів. Крім того, заявником наведені лише припущення щодо можливих наслідків заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам.

Таким чином, перевіривши зазначені в заяві про забезпечення позову доводи на предмет їх відповідності вище викладеним нормам, а також оцінивши докази, подані заявником разом із заявою, суд прийшов до висновку про необґрунтованість заяви та про відсутність підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 77, 150, 151,154, 241-243,248, Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю Юридична фірма "Правовест" у задоволенні заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Ухвалу направити сторонам.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції порядку та в строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур