Справа № 2140/1331/18
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2019-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 січня 2019 р.м.ОдесаСправа № 2140/1331/18

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Морська Г.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
В липні 2018 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (надалі відповідач, ПФУ), в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у переході та перерахунку пенсії по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших категорій громадян»;

- зобов`язати відповідача здійснити переведення, перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у зв`язку із втратою годувальника відповідно до п. «а» ч.1 ст.36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших категорій громадян» з моменту звернення, а саме з 21.05.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що спірне рішення пенсійного органу є протиправним та порушує права позивача.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 17.08.2018 року позов задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти по справі нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Як вбачається з відзиву ПФУ (а.с.53) позивачу з 05.05.2006 року призначено пенсію за вислугу років відповідно до ст.52 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а з 30.04.2012 року за заявою позивача її переведено на пенсію в разі втрати годувальника в розмірі фактичних збитків, відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-ХІІ.

Як зазначено в позовній заяві 21.05.2018 року позивач звернулась до відповідача із заявою про перехід з пенсії по втраті годувальника в розмірі фактичних збитків на пенсію по втраті годувальника по Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших категорій громадян» за померлого чоловіка ОСОБА_2 (а.с.3).

Відповідач своїм рішенням №21/03-10 від 29.05.2018 року відмовив у задоволенні вищевказаної заяви, обґрунтовуючи свою відмову тим, що в актах обстеження МСЕК ОСОБА_2 вказана причина інвалідності, яка не дає права на відповідний перерахунок пенсії (а.с.33).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що померлий ОСОБА_2 отримав інвалідність та захворювання, що призвело до смерті внаслідок виконання обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та був учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, а тому позивач має право на отримання пенсії по втраті годувальника на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших категорій громадян».

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 із 11.07.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_1 , яке видане ВРАГС Дніпровського районного управління юстиції м. Херсона 11.07.2003 року (а.с.37).

ОСОБА_2 відповідно до військового квитка НОМЕР_2 , виданого 25.07.1975 року, був військовослужбовцем (а.с.40-43).

Згідно довідки командира військової частини № НОМЕР_3 ОСОБА_2 з 22.09.1987 року по 04.02.1988 року приймав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та отримав радіоактивне випромінювання 9,97 БЕР (а.с.44). Вищевказані обставини також підтверджуються записом у військовому квитку (а.с.41).

Як вбачається з посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серія НОМЕР_4 , ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії (а.с.47).

Відповідно до витягу із акту огляду МСЕК №061854 від 04.11.2008 року ОСОБА_2 за життя встановлено 2 групу інвалідності, захворювання пов`язане з виконанням обов`язку військової служби по ліквідації аварії на ЧАЕС (а.с.48).

Відповідно до свідоцтва про смерть, яке видане ВРАЦС Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з експертного висновку Дніпропетровської регіональної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв`язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС від 21.06.2011 року №12066, захворювання, що призвело до смерті ОСОБА_2 , пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших категорій громадян» сім`ї померлих пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом мають право на пенсію в разі втрати годувальника на загальних підставах із членами сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Згідно ст.11 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших категорій громадян» умови, норми і порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і цим Законом.

Згідно ст.10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991 року учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до примітки вищевказаної статті до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Відповідно до ч.2 ст.59 Закону України «Прo стaтус і сoціaльний зaxист грoмaдян, які пoстрaждaли внaслідoк Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи» №796-XII від 28.02.1991 року, військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством для осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), або відповідно до статті 54 цього Закону.

Аналізуючи вищевказані норми, колегія суддів приходить до висновку, що членам сімей військовослужбовців, яким була призначена пенсія по інвалідності та причина смерті яких настала внаслідок Чорнобильської катастрофи, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причин настання такої інвалідності та на умовах і в порядку, визначених законодавством для осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших категорій громадян» пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати.

Відповідно до п.«а» ч.І ст.36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших категорій громадян» пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах: членам сімей військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях та підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи участю у бойових діях у мирний час, які є непрацездатними та перебували на утриманні загиблого (померлого) годувальника (при цьому дітям та іншим особам, зазначеним в абзаці другому статті 30 цього Закону, незалежно від того, чи перебували вони на утриманні загиблого (померлого) годувальника), - 70 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї. Якщо на утриманні загиблого (померлого) годувальника перебували двоє і більше членів сім`ї, пенсія призначається у розмірі 90 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника, що розподіляється між ними рівними частками, але не менше ніж 40 процентів на кожного непрацездатного члена сім`ї. У таких самих розмірах, незалежно від причини смерті годувальника, обчислюються пенсії членам сімей померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни та членам сімей, до складу яких входять діти, які втратили обох батьків.

Згідно ч.І ст.40 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших категорій громадян» пенсія в разі втрати годувальника встановлюється на весь період, протягом якого член сім`ї померлого вважається непрацездатним (стаття 30), а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», - довічно.

Відповідно до ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», переведення з одного виду пенсій на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату(дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Враховуючи вищевказані норми та те що, чоловік позивача отримав інвалідність та захворювання, яке стало причиною смерті внаслідок виконання обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, колегія суддів приходить до висновку, що позивач має право на отримання пенсії по втраті годувальника на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших категорій громадян», а відтак Рішення пенсійного органу №21/03-10 від 29.05.2018 року є протиправним.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.317, ст.321, ст.322, ст.325, ст.329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області залишити без задоволення, Херсонського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2018 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати його прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.