Справа № 462/5664/18
Суддя: Галайко Н. М.
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/5664/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2019 року Залізничний районний суд м. Львова

у складі головуючої судді Галайко Н. М.,

за участі секретаря Фрейдун А. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 2 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції України лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, -

встановив:

ОСОБА_1 09 вересня 2018 року звернувся до суду із позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 616015 від 04 вересня 2018 року.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що 04 вересня 2018 року, близько 21:00 год. він рухався вулицею Городоцькою у напрямку вул. Сяйво у м. Львові, керуючи транспортним засобом Daewoo Lanos (д.н.з. НОМЕР_1). Після того, як він проїхав міст, на вул. Сяйво, буд. 2 був зупинений інспектором УПП у Львівській області Шевчуком Василем Івановичем. Остіннй склав на позивача оскаржувану постанову, зі змісту якої вбачається, що позивач 04 вересня 2018 року приблизно о 21:13 год. у м. Львові по вул. Сяйво, буд. 2, здійснив проїзд на заборонювальний (жовтий) сигнал світлофору, чим порушив пп. 8.7.3 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Відповідно до оскаржуваної постанови, на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Позивач зазначає, що дана постанова була винесена із порушенням вимог чинного законодавства, не відповідає дійсним обставинам справи, а дії співробітника національної поліції при винесенні постанови були незаконними та такими, що грубо порушили його права. Також вказує, що 04 вересня 2018 року він дійсно рухався по вул. Городоцькій у напрямку вул. Сяйво. Підїжджаючи до світлофора на вул. Сяйво перед мостом він пересвідчився, що сигнал світлофора є зеленим, а тому він продовжив рух перехрестям. Попереду знаходився інший світлофор по вул. Сяйво, буд. 10, перед яким позивач був зупинений інспектором поліції. Останній показав позивачу відеофайл, де нібито його автомобіль рухається по вул. Сяйво, однак з відеозапису не видно ні державних номерних знаків, ні кольору сигналу світлофору, ні місця пригоду. З огляду на вказане просить суд позов задовольнити, постанову по справі по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 616015 від 04 вересня 2018 року скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, суду заперечень або доказів на спростування позову не надав.

Враховуючи вимоги ст. 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом, відносно позивача 04 вересня 2018 року було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 616015, відповідно до якої ОСОБА_1 04 вересня 2018 року о 21:13 год. на вул. Сяйво, буд. 2, у м. Львові здійснив проїзд на заборонювальний (жовтий) сигнал світлофору, чим порушив пп. 8.7.3 «ґ» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Постанову по справі виніс інспектор патрульної поліції 2 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції України лейтенант поліції ОСОБА_2.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до пп. 8.7.3 «ґ» Правил дорожнього руху жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

В свою чергу п. 8.11 Правил дорожнього руху встановлено, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Як вбачається із оскаржуваної постанови інспектором патрульної поліції, при винесенні такої були досліджені докази, на яких ґрунтується його висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, а саме відеофайл «1345А».

Однак відповідачем не було надано до суду жодних матеріалів фото- чи відео зйомки вчиненого правопорушення або інших доказів, якими субєкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення.

Орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо (статті 245, 280 Кодексу). Згідно з Кодексом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247); справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці (частина перша статті 249); оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252) тощо.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З огляду на зазначене, суд погоджується з покликанням позивача про те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, інспектором патрульної поліції було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме не були зясовані всі обставини справи, не було доведено вину водія.

Окрім цього, норми КАС України покладають на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов'язку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, свідчить про достовірність повідомлених позивачем обставин і не викликає у суду обґрунтованого сумніву.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Таким чином, суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у постанові про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сама по собі постанова, за відсутності інших доказів вини, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», оскільки відомості, зазначені в постанові, не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Тому, оскаржувана постанова як така, що винесена з грубим порушенням норм матеріального і процесуального права не може залишатись в силі та підлягає скасуванню, а позов відповідно, задоволенню, оскільки в діях позивача відсутні подія та склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 20, 44, 47, 77, 241, 243-246, 271, 286 КАС України, ст. ст. 9, 17, 18, 33, 122, 247, 268, 283, 286 КУпАП, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 616015 від 04 вересня 2018 року, винесену відносно ОСОБА_1.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду в тридцяти денний строк з дня проголошення.

Суддя/підпис/ ОСОБА_3

З оригіналом згідно.

Суддя: