Справа № 360/2635/18
Суддя: Унятицький Д. Є.
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 360/2635/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого - судді Унятицького Д.Є.,

за участю секретаря - Щербакової К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Бородянка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу ДПС УПП в Чернігівській області Бойка Олександра Ігоровича про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 20 листопада 2018 року отримав поштою постанову про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за п.31.3.б. ПДР згідно з ч.3 ст.121 КУпАП та накладено штраф в розмірі 340 грн. Оскільки правил дорожнього руху не порушував, керував легковим транспортним засобом, інспектор його зауваження до уваги не прийняв, вважав постанову незаконною та безпідставною. Просив визнати дії відповідача щодо складання постанови від 03 листопада 2018 року про адміністративне правопорушення про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. за порушення ч.3 ст. 121 КУпАП незаконними. Визнати постанову від 03 листопада 2018 року про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадженні у справі закрити.

Відповідач подав відзив, проти позову заперечував мотивуючи тим, що 03 листопада 2018 року в ході перевірки документів, передбачених п.п. 2.1 Правил дорожнього руху інспектором було встановлено, що водій ОСОБА_1 на автомобільній дорозі Київ - Чернігів - Нові Яриловичі на 98 кілометрі, керував автомобілем марки Опель Віваро, державний номерний знак НОМЕР_1, який не пройшов вчасно обов'язковий технічний контроль, чим порушив вимоги п.п. 31.3 б Правил дорожнього руху. Відповідальність за вказане правопорушення передбачена ч.3 ст. 121 КУпАП. Твердження позивача, що він керував легковим транспортним засобом спростовуються даними свідоцтва про реєстрації транспортного засобу, відповідно до якого він відноситься до вантажних транспортних засобів. Оскільки в діях водія наявний склад правопорушення, відповідач мав повноваження для винесення постанови, за наслідками розгляду справи, то підстав для скасування постанови немає. Просив в задоволенні позовних вимог позивача відмовити повністю.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, викладене в позовній заяві підтвердив, зазначивши, що підстав для зупинки його транспортного засобу у відповідача не було, тому докази отримані неправомірним шляхом.

Відповідач в судове засідання не з'явився, відповідно до відзиву просив провести розгляд справи за його відсутності.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 03 листопада 2018 року відповідачем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (а.с.5), відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за те, що він 03 листопада 2018 року керував транспортним засобом OPEL VIVARO, державний номерний знак НОМЕР_1, що не пройшов обов'язковий технічний контроль, чим порушив п.31.3.б Правил дорожнього руху.

Частиною 3 статті 121 КУпАП передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі 340 грн. за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Відповідно до ч.1 ст.37 ЗУ «Про дорожній рух» забороняється експлуатація транспортних засобів, що підлягають обов'язковому технічному контролю, але не пройшли його.

Відповідно до ч.1 ст.35 ЗУ «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов'язковому технічному контролю відповідно до цієї статті. Обов'язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що його автомобіль не підлягає обов'язковому технічному контролю, оскільки відноситься до категорії легкових категорії «В» та не використовується для перевезення пасажирів та в комерційній діяльності для отримання прибутку.

Зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.9-10) вбачається, що транспортний засіб OPEL VIVARO, 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, являється спеціалізованим вантажним автомобілем, фургоном малотонажним, та відноситься до категорії В.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про автомобільний транспорт» автомобіль вантажний - це автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів, а автомобіль легковий - це автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів з кількістю місць для сидіння не більше ніж дев'ять з місцем водія включно.

Аналогічне визначення вантажного автомобіля містить п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, відповідно до якого, вантажний автомобіль - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів. При цьому вказаний пункт визначає, що легковий автомобіль - автомобіль з кількістю місць для сидіння не більше дев'яти, з місцем водія включно, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів та їх багажу із забезпеченням необхідного комфорту та безпеки.

Посилання позивача на п. 31.4.1 Правил дорожнього руху також не приймається до уваги судом, оскільки зазначений пункт встановлює вимоги за яких забороняється експлуатація транспортного засобу за наявності технічної несправності гальмової системи.

Таким чином, оскільки автомобіль позивача за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів, то він є вантажним автомобілем, про що зазначено і в свідоцтві про його реєстрацію, та ніяким чином не може бути віднесений до категорії легкових автомобілів, як стверджує позивач.

При цьому посилання позивача на віднесення транспортного засобу до категорії "В", а відтак його висновок, що у зв'язку з цим він відноситься до легкових автомобілів, судом до уваги не приймається враховуючи наступне. Відповідно до п.3 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 511), транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії: А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун з робочим об'ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт; А - мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об'ємом 50 куб. сантиметрів і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше; В1 - квадро- і трицикли, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) транспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кілограмів; В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми; С1 - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів); С - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів); D1 - призначені для перевезення пасажирів автобуси, в яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, не перевищує 16; D - призначені для перевезення пасажирів автобуси, в яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, більше 16; ВЕ, С1Е, СЕ, D1E, DE - состави транспортних засобів з тягачем категорії В, С1, С, D1 або D, яким водій має право керувати, але який не належить до зазначених категорій составів транспортних засобів; Т - трамваї та тролейбуси. Таким чином, віднесення транспортного засобу до категорії "В" пов'язано з величиною дозволеної максимальної маси автомобіля та кількістю сидячих місць, крім сидіння водія, і не відносить транспортний засіб до легкових чи вантажних, що врегульовано вищевказаним положенням ст.1 ЗУ «Про автомобільний транспорт».

Оскільки строк експлуатації даного автомобіля перевищує два роки (2011 року випуску), то відповідно до вимог ст.35 ЗУ «Про дорожній рух», він підлягає обов'язковому технічному контролю.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил користування засобами транспорту, передбачені частиною третьою ст. 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до частини 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, зокрема за частиною третьою статті 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, оскільки автомобіль позивача не пройшов обов'язковий технічний контроль, як того вимагає ст.35 ЗУ «Про дорожній рух», що визнається і позивачем, то суд вважає дії відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, а саме керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, правомірними, а оскаржувану постанову законною, а тому визнає за необхідне у задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст. 221, 245,251, 258, 268, 280 КУпАП, ЗУ «Про дорожній рух», ЗУ «Про автомобільний транспорт», ст. 6-10,121,122,241-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ :

В позові ОСОБА_1 до інспектора взводу ДПС УПП в Чернігівській області Бойка Олександра Ігоровича про скасування постанови відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду через Бородянський районний суд Київської області.

Головуючий-суддяД.Унятицький