Справа № 200/12066/18-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2019-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2019 р. Справа№200/12066/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні без повідомлення сторін) адміністративну справу за позовом 1) ОСОБА_1 (АДРЕСА_1), 2) ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

до Добропільської міської ради (, 85004, Донецька область, м. Добропілля, вул. Першотравнева, 83)

про зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Добропільської міської ради про зобов'язання Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Центру надання адміністративних послуг у м. Добропіллі Добропільської міської ради Донецької області провести зняття з реєстрації позивачів за адресою АДРЕСА_2.

Ухвалою від 12 листопада 2018 року суд залишив без руху позовну заяву позивачів та надав десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення виявлених судом недоліків. Ухвалою від 28 листопада 2018 року суд прийняв до розгляду позовну заяву позивача, відкрив провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження.

За правилами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2. Квартира належить їй на праві приватної власності, згідно договору купівлі-продажу від 28 січня 2003 року, посвідченого Шиманським І.Ю., приватним нотаріусом Добропільського міського нотаріального округу Донецької області, зареєстрованому у реєстрі за № 127. Після оформлення договору купівлі-продажу вищевказаної квартири, перший позивач 31 березня 2005 року зареєструвала своє місце проживання та місце проживання свого чоловіка ОСОБА_2 у домову книгу і стали разом проживати за вищевказаною адресою. Однак, позивачі не проживають у вказаній квартирі з 2007 року, оскільки виїхали на постійне місце проживання до Російської Федерації, де отримали громадянство Російської Федерації та на даний час постійно проживають в Російській Федерації. Позивач ОСОБА_1 має намір продати належну їй квартиру, однак приїхати разом з чоловіком до м. Добропілля Донецької області не має можливості для зняття з реєстраційного обліку. З вказаною метою позивачі надали представнику нотаріальну довіреність для зняття їх з реєстраційного обліку. 29 жовтня 2018 року представник позивачів, яка діє на підставі довіреностей, звернулась до відповідача - Центру надання адміністративних послуг у місті Добропілля Добропільської міської ради з вимогою зняти з реєстрації місця проживання позивачів, але 29 жовтня 2018 року було відмовлено в знятті з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 на підставі того, що особа надала недійсний паспорт, відсутнє фото 45-річного віку, також паспорт містить запис не передбачений «Положенням про паспорт громадянина України», особа не подала військовий квиток з відміткою про зняття з військового обліку. Також було відмовлено в знятті з реєстрації місця проживання ОСОБА_1, на підставі того, що особа надала недійсний паспорт, який містить записи не передбачені «Положенням про паспорт громадянина України». Вважають таку відмову сектору реєстрації місця проживання фізичних осіб Центру надання адміністративних послуг у місті Добропілля в знятті з реєстрації ОСОБА_1 та ОСОБА_2 незаконною, оскільки вони прийняті з порушенням вимог чинного законодавства.

Суд зазначає, що ухвалою від 28 листопада 2018 року суд встановив відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення відповідачу даної ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву, який повинен бути складений та поданий за правилами, встановленими статтею 162 КАС України, або заяви про визнання позову. Дана ухвала була отримана відповідачем 30 листопада 2018 року, тобто останнім днем для подачі відзиву було 15 грудня 2018 року, проте, станом на 18 січня 2019 року, відповідач не скористався правом надання відзиву та не надав суду відзив на позовну заяву в установлений судом строк. З цього приводу суд зазначає, що відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Отже, суд дійшов до висновку щодо розгляду справи за наявними в матеріалах справи документами в межах заявлених позовних вимог.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянкою України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_3, виданого Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_4, виданого Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Перший позивач є власником квартири АДРЕСА_2. Квартира належить їй на праві приватної власності, згідно договору купівлі-продажу від 28 січня 2003 року, посвідченого Шиманським І.Ю., приватним нотаріусом Добропільського міського нотаріального округу Донецької області, зареєстрованому у реєстрі за № 127. Після оформлення договору купівлі-продажу вищевказаної квартири, перший позивач 31 березня 2005 року зареєструвала своє місце проживання та місце проживання свого чоловіка ОСОБА_2 у домову книгу, про що свідчить домова книга. Наявна в матеріалах справи.

31 жовтня 2018 року перший відповідач уповноважив ОСОБА_5 бути його представником у всіх організаціях і установах України, в тому числі і з питання зняття його з реєстраційного обліку, що підтверджується копією довіреності наявною в матеріалах справи (довіреність серії АА № 0923230).

25 липня 2018 року другий відповідач уповноважив ОСОБА_5 бути його представником у всіх організаціях і установах України, в тому числі і з питання зняття його з реєстраційного обліку, що підтверджується копією довіреності наявною в матеріалах справи (довіреність серії АА № 0876286).

29 жовтня 2018 року представник позивачів звернулась до відповідача із заявами про зняття з реєстрації місця проживання, причиною було зазначено вибуття за адресою АДРЕСА_1. Відповідач у знятті з реєстрації місця проживання першому позивачу, у зв'язку з тим, що особа надала недійсний паспорт, який містить записи не передбачені Положенням про паспорт громадянина України, виїзд на проживання до іншої країни оформлюється територіальним підрозділом Державної міграційної служби. Другому позивачу відповідач відмовив у знятті з реєстрації місця проживання, у зв'язку з тим що, особа надала недійний паспорт, відсутнє фото 45 років, також паспорт містить записи не передбачені Положенням про паспорт громадянина України. Особа не подала військовий квиток з відміткою про зняття з військового обліку відповідно до статті 38 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу». Виїзд на проживання до іншої країни оформлюється територіальним підрозділом Державної міграційної служби.

Відносини, пов'язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, а також визначення порядку реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлення випадків їх обмеження врегульовано Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382.

Згідно зі статтею 2 даного Закону громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Статтею 7 даного Закону зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть, паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку, інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства, підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, підстав на право користування житловим приміщенням.

Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених частиною одинадцятою статті 6 цього Закону. Разом із заявою особа подає: документ, до якого вносяться відомості про зняття з реєстрації місця проживання, якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження, військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку). У разі подання заяви представником особи додатково подаються: документ, що посвідчує особу представника, документ, що підтверджує повноваження особи як представника (законного представника).

Відповідно до статті 9 Закону № 1382 орган реєстрації відмовляє в реєстрації або знятті з реєстрації місця проживання, якщо, зокрема, особа не подала передбачені цим Законом документи або інформацію.

Правила здійснення реєстрації місця проживання, форми необхідних для цього документів, порядок передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру встановлюються Кабінетом Міністрів України, що визначено статтею 10 наведеного Закону.

Правила реєстрації місця проживання затверджені Постановою Кабінету Міністрів від 2 березня 2016 року № 207.

Пунктом 9 Правил визначено, що відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист (далі - документи, до яких вносяться відомості про місце проживання), а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставляння в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1.

Відповідно до пункту 11 Правил орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала необхідних документів або інформації, у поданих документах містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними, звернулася особа, яка не досягла 14 років. Рішення про відмову в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення у заяві про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику.

Таким чином і Закон № 1382, і прийняті на його підставі Правила (пункт 26) визначають, що разом з заявою про зняття з реєстрації особа подає документ, до якого вносяться відомості про зняття з реєстрації місця проживання.

Відповідно до пунктів 1, 3, 8 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. До паспортної книжечки при досягненні громадянином 25- і 45-річного віку вклеюються нові фотокартки, що відповідають його вікові. Паспорт, в якому не вклеєні такі фотокартки при досягненні його власником зазначеного віку, вважається недійсним.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що при зверненні представника позивачів до відповідача із заявами про зняття з реєстрації місця проживання, зокрема, другого позивача, був наданий паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 до якого не була вклеєна фотокартка 45-ти років. Отже, відмова відповідача у знятті реєстрації другому позивачу з підстав зазначених підстав є правомірні. Крім того, представником позивачів не було до відповідача надано військового квитка або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку), що порушує вимоги статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», а тому відмова відповідача другому позивачу також є правомірною.

Щодо підстави відповідача для відмови у знятті з реєстрації місця проживання позивачів надання недійсного паспорту, який містить записи не передбачені Положенням про паспорт громадянина України, суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу 7 пункту 6 Положення про паспорт громадянина України Вносити до паспорта записи, не передбачені цим Положенням або законодавчими актами України, забороняється.

Згідно з пунктом 7 Положення записи, вклеювання фотокарток і відмітки у паспорті

здійснюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства.

Як вбачається з матеріалів справи, представником позивачів до відповідача були надані паспорти позивачів, в яких на сторінці 13 (першого позивача) та на сторінці 11 (другого позивача) проставлений штамп Російської Федерації з позначкою «Разрешено временное проживание», що суперечить нормам Положення про паспорт громадянина України. Тому, відповідач правильно дійшов до висновку, що паспорти позивачів є недійсні в силу норм Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 2 березня 2016 року № 207, а тому й відмова у знятті з реєстрації місця проживання з цих підстав є правомірною.

Оскільки відповідач є суб'єктом владних повноважень, який у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав підстав здійснювати зняття позивачів з реєстрації за вказаною адресою за відсутності правових підстав для зняття особи з реєстрації місця проживання, а тому позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню. Судові витрати залишаються за позивачами.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1), ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) до Добропільської міської ради (, 85004, Донецька область, м. Добропілля, вул. Першотравнева, 83) про зобов'язання Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Центру надання адміністративних послуг у м. Добропіллі Добропільської міської ради Донецької області провести зняття з реєстрації ОСОБА_1, ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2, відмовити повністю.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті 18 січня 2019 року. Повне судове рішення складено 18 січня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Смагар С.В.