Справа № 826/23025/15
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2019-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

15 січня 2019 року

Київ

справа №826/23025/15

адміністративне провадження №К/9901/19433/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів - Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

при секретарі: Лисенко О.М.,

за участю: представника позивача: Антохова Я.С.,

представника відповідачів: Трембача О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікея-ЛТД» на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2016 (суддя - Мельничук В.П.) у справі № 826/23025/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікея-ЛТД» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нікея-ЛТД» (далі - ТОВ «Нікея-ЛТД») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, в якому просило:

визнати незаконним та скасувати лист Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі - ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у місті Києві) від 12.03.2015 № 16496/10/26-55-18-04;

визнати незаконним та скасувати рішення Головного управління ДФС у місті Києві від 13.05.2015 № 7722/10/26-15-11-03-11 про результати розгляду первинної скарги;

визнати незаконним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України від 05.08.2015 № 16407/99-99-11-02-02-15 про результати розгляду скарги;

зобов'язати ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у місті Києві включити відомості з поданої ТОВ «Нікея-ЛТД» () податкової декларації з податку на додану вартість за податковий період календарний місяць лютий 2015 року, доповнення та додатків до цієї декларації, до облікових даних щодо цього товариства у інформаційних базах даних Державної фіскальної служби України.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.12.2015, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2016, позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною відмову ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у місті Києві у прийнятті податкової декларації ТОВ «Нікея-ЛТД» з податку на додану вартість за податковий період календарний місяць лютий 2015 року з додатками 2, 3, 4, 5, доповненням до цієї податкової декларації у формі листа від 10.03.2015 вих. № 54 та флеш-носієм з копіями записів реєстрів виданих та отриманих податкових накладних в електронній формі. Постановлено вважати прийнятою та зареєстрованою податкову декларацію ТОВ «Нікея-ЛТД» з податку на додану вартість за податковий період календарний місяць лютий 2015 року з додатками 2, 3, 4, 5, доповненням до цієї податкової декларації у формі листа від 10.03.2015 вих. № 54 та флеш-носієм з копіями записів реєстрів виданих та отриманих податкових накладних в електронній формі - 10.03.2015. В решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2016 апеляційну скаргу ТОВ «Нікея-ЛТД» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.12.2015 повернуто особі, яка її подала.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду апеляційної інстанції позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

У касаційній скарзі ТОВ «Нікея-ЛТД» просить скасувати ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2016 та направити справу до цього ж суду для продовження розгляду.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що зазначення в тексті мотивувальної частини ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2016 недотримання позивачем вимог статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України щодо обов'язку надати документ про сплату судового збору не відповідає дійсності, оскільки до апеляційної скарги було додано документ про сплату судового збору у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір». Також заявник касаційної скарги зазначає, що суд апеляційної інстанції передчасно, без урахування положень частини п'ятої статті 108 та частини другої статті 211 Кодексу адміністративного судочинства України, без з'ясування обставини оскарження позивачем ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 27.01.2016 про залишення апеляційної скарги без руху, прийняв рішення про повернення апеляційної скарги на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.12.2015. Крім того, з огляду на правила надання послуг поштового зв'язку у разі усунення недоліків, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про те, що 04.02.2016 сплинув «розумний строк надходження поштової кореспонденції» від позивача. Отже, повернення апеляційної скарги перешкоджає позивачу доступ до правосуддя і апеляційного перегляду судового рішення у справі.

В письмових запереченнях на касаційну скаргу Головне управління ДФС у місті Києві та ДФС України зазначають, що рішення суду апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими. Отже, відповідачі просять залишити касаційну скаргу позивача без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час звернення з апеляційною скаргою) отримавши апеляційну скаргу, суддя-доповідач протягом трьох днів перевіряє її відповідність вимогам статті 187 цього Кодексу і за відсутності перешкод постановляє ухвалу про відкриття апеляційного провадження.

Частиною шостою статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час звернення з апеляційною скаргою) передбачено, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Згідно з частиною третьою статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на час звернення з апеляційною скаргою) до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено (в редакції чинній на час звернення з апеляційною скаргою), що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.01.2016 апеляційну скаргу ТОВ «Нікея-ЛТД» було залишено без руху з підстав невідповідності вимогам частини шостої статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: до апеляційної скарги не було додано документ про сплату судового збору. Крім того, суд апеляційної інстанції зазначив, що позивач при зверненні з апеляційною скаргою повинен був оплатити судовий збір за чотири вимоги немайнового характеру. Цією ж ухвалою було надано строк для усунення недоліків тривалістю п'ять днів з моменту отримання копії цієї ухвали шляхом надання документа про сплату судового збору.

Копію зазначеної ухвали отримано представником позивача 29.01.2016, про що свідчить, розписка, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 134, т.2).

Проте, в межах встановленого ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.01.2016 строку, заявником апеляційної скарги недоліки усунуто не було.

Пунктом 1 частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Ввраховуючи те, що ТОВ «Нікея-ЛТД» не виконано вимоги ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 27.01.2016, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про повернення апеляційної скарги.

Верховний Суд вважає зазначений висновок суду апеляційної інстанції передчасним з огляду на наступне.

Згідно з частиною другою статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, згідно із підпунктом 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI, з урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 року (редакція діє з 01.09.2015), за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, ставка судового збору встановлена у такому розмірі: 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що сума судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру, який поданий юридичною особою, становить 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі з 01.01.2015 встановлено 1218 грн.

Таким чином, враховуючи, що даний адміністративний позов було подано у жовтні 2015 року, ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру, який поданий юридичною особою становила 1218 грн., а апеляційної скарги відповідно становила 1339,80 грн. (1218*110%).

Крім того, абзацом 2 частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі, коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Системний аналіз частини першої статті 6, частини другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час подання позову) дає підстави для висновку, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов'язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою.

Отже, враховуючи вимоги адміністративного позову немайнового характеру, судом апеляційної інстанції під час прийняття ухвали від 27.01.2016 про залишення апеляційної скарги без руху невірно визначено суму судового збору, яку необхідно було сплатити ТОВ «Нікея - ЛТД» за подання апеляційної скарги

Ухвалою Верховного Суду від 15.01.2019 апеляційну скаргу ТОВ «Нікея-ЛТД» задоволено, ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27.01.2016 скасовано та направлено справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

За таких обставин, невірно визначивши суму судового збору, яка підлягає сплаті ТОВ «Нікея-ЛТД» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.12.2015 у даній справі, Київський апеляційний адміністративний суд при прийнятті ухвали від 27.01.2016 дійшов передчасного висновку про залишення апеляційної скарги ТОВ «Нікея-ЛТД» з підстав, зазначених у цій ухвалі, та як наслідок повернення апеляційної скарги.

За таких обставин, Верховний Суд дійшов висновку, що Київський апеляційний адміністративний суд, ухваливши рішення від 04.02.2016 про повернення апеляційної скарги, порушив норми процесуального права, у зв'язку з цим зазначене рішення підлягає скасуванню із передачею справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції з 15.12.2017) підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі; справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

В зв'язку з цим, відповідно до вимог статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до Київського апеляційного адміністративного суду.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікея-ЛТД» задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2016 скасувати та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна ,

Судді Верховного Суду