Справа № 2-а-8782/11
Суддя: Кирилюк В. Ф.
Дата ухвалення: 2019-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№ 2-а-8782/11
Номер провадження: 6-а/161/2/19
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кирилюк В.Ф.

при секретарі - Самолюк І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для предявлення оригіналу виконавчого документа до виконання у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області про визнання незаконною бездіяльності та зобов'язання відповідча щодо перерахунку пенсії та спонукання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для предявлення оригіналу виконавчого документа до виконання у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області про визнання незаконною бездіяльності та зобов'язання відповідча щодо перерахунку пенсії та спонукання до вчинення дій.

В судове засідання заявник та представник відповідача не прибули, хоча сторони були належним чином повідомлені про дату, час, місце судового розгляду зазначеної вище заяви. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, просить суд в задоволенні заяви відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 3 ст. 376 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає заяву про поновлення пропущеного строку в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява до задоволення не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що постановою Луцького міськрайонного суду від 26.09.2011 року у справі №2а-8782/11/0308 зобовязано Управління пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі 6 мінімальних розмірів пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, в розмірі - 50% мінімальної пенсії за віком за період з 01.03.2011 року на підставі положень ст.ст. 50,54,67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком у відповідності до ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", ч.3 ст. 4 Закону України "Про прожитковий мінімум" з врахуванням виплачених сум. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2014 року постанову Луцького міськрайонного суду від 26.09.2011 року залишено без змін. Постанова суду набрала законної сили 29.05.2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи оригінал виконавчого листа ОСОБА_1 отримала 22.11.2018 року.

Відповідно до ч.1 ст. 376 КАС України стягувачам, які пропустили строк для предявлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Дослідивши надані суду докази, суд приходить до висновку про відсутність поважних причин пропуску стягувачем строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Стягувач зобов`язаний сумлінно користуватись усіма наданими правами з метою забезпечення своєчасних та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (надалі - Європейського суду) та Європейської комісії з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду в справі «СОВТРАНСАВТО-ХОЛДИНГ» проти України (заява № 48553/99) від 25.07.2002 р. зазначено, що суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 § 1, повинне тлумачитися в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлене під сумнів («Брумареску проти Румунії»).

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом (ч.1 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід'ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу (перше рішення стосовно Росії: «Бурдов проти Росії». Комюніке Секретаря Суду 07.05.2002 р.; рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997р. тощо).

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» Європейський Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Отже, оскільки судом встановлено, що з 2014 року по 2018 рік ОСОБА_1 не вчиняла жодних дій та не вживала будь-яких заходів, направлених на виконання постанови суду, що є невід'ємною складовою судового розгляду, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання.

Керуючись ст. 376 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для предявлення оригіналу виконавчого документа до виконання у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області про визнання незаконною бездіяльності та зобов'язання відповідча щодо перерахунку пенсії та спонукання до вчинення дій відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 21.01.2019 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Кирилюк В.Ф.