Справа № 149/3315/18
Суддя: Войнаревич М. Г.
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 149/3315/18
Провадження №2-а/149/5/19
Номер рядка звіту 18
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

16.01.2019 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого (ї) судді Войнаревич М. Г.,

при секретарі Паламарчук Л. В.,

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальону 4 роти УПП у Вінницькій обалсті лейтенанта поліції Кравчука Сергія Олеговича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:
07.12.2018 року до Хмільницького міськрайонного суду надійшла вказана позовна заява.
Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 27.11.2018 року відповідач на а/д М 12, км. 373 Вінницької області, після зупинки транспортного засобу ЗАЗ 110557 номерний знак НОМЕР_1 , яким керував позивач, виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі по адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі у виді штрафу в розмірі 425 грн., за ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки позивач 27.11.2018 року позивач керував транспортним засобом без поліса обов`язкового страхування цивільної правової відповідальності власників наземних ТЗ.
Позивач вважає, що постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки обов`язок пред`явити полісу обов`язково страхування на вимогу поліцейського можливе лише у випадку складання на водія протоколу про порушення правил дорожнього руху, яке вчинено не було.
В судовому засіданні позивач підтримав вимоги, посилаючись на обставини, що містяться в позові.
Відповідач в судове засідання не з"явився, судом повідомлялися належним чином. Про те представник відповідача за довіреністю Липовська Н.Ю. надала до суду відзив у якому просив відмовити в задоволенні позову та зазначив, що інспектор діяв в межах Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції". Так, 27.11.2018 року інспектором Кравчуком С.О. було зупинено позивача, який керував автомобілем ЗАЗ 110557, номерний знак НОМЕР_1 . Йомубуло запропоновано надати для перевірки поліс обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на що позивач категорично відмовився і як наслідок було винесено оскаржувану постанову.

Однак, суд не бере даний відзив до уваги, оскільки відповідно до ухвали про відкриття провадження від 10.12.2018 року відповідачу визнано 5-ти денний строк для подачі відзиву на позовну заяву, яку відповідач отримав 12.12.2018 року, який був наданий суду 21.12.2018 року та надісланий суду 18.12.2018 року, згідно вихідного штампу управління патрульної поліції у Вінницькій області.

На підставі п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, та враховуючи стислі строки розгляду справ даної категорії , передбачені ст. 286 КАС України, суд розглядає дану справу за відсутності відповідача.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Так, ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 758569 від 27.11.2018 року інспектором поліції Кравчук С.О., на а/д М 12, км. 373 Вінницької області, після зупинки транспортного засобу ЗАЗ 110557 номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі по адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі у виді штрафу в розмірі 425 грн., за ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 27.11.2018 року керував транспортним засобом без поліса обов`язкового страхування цивільної правової відповідальності власників наземних ТЗ.

Згідно п. 2.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1360, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Судом встановлено, що інспектор поліції виніс постанову та наклав адміністративне стягнення на позивача, так як останній не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності інспектору.

Суд дійшов висновку, що інспектор поліції зупинив транспортний засіб з метою перевірки водія на наявність полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, але ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративне покарання за ненадання трьох документів: посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до закріпленого у ст. 62 Конституції України принципу, особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 07 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Адміністративна відповідальність за своєю суттю є аналогічна кримінальній, оскільки є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У силу ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, суд прийшов до висновку, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки будь-які докази вини позивача в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, вбачається, що суду не надано належних доказів факту порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1360, тому суд вважає, що необхідно задоволити позовні вимоги частково.

Керуючись ст. ст. 126, 251, 280 КУпАП, ст. ст. 77, 205, 286, 246, 250 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову ЕАВ № 758569 від 27.11.2018 року, винесену інспектором роти № 4 БУПП у Вінницькій області Кравчуком Сергієм Олеговичем відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Войнаревич М. Г.