Справа № 815/1262/18
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2019-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 січня 2019 року

Київ

справа №815/1262/18

адміністративне провадження №К/9901/2058/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Бевзенка В.М.,

суддів - Данилевич Н.А., Шарапи В.М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області

на постанову П'ятого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2018

у справі № 815/1262/18

за позовом ОСОБА_2, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3

до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

установив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправними дій Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в особі територіального підрозділу Київського районного відділу у місті Одесі щодо відмови в оформленні та видачі ОСОБА_3 паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді книжечки (на паперових носіях); зобов'язання оформити та видати паспорт громадянина України у вигляді книжечки (на паперових носіях) зразка 1994 року ОСОБА_3 з проставленою відміткою місця проживання без застосування засобів єдиного державного реєстру, а саме: без формування (присвоєння) унікального номеру запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (УНЗР) та будь-якого іншого цифрового ідентифікатора, без відцифрованого образу обличчя особи, без відцифрованих відбитків пальців рук та автоматизованої обробки персональних даних; зобов'язання Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в особі територіального підрозділу Київського районного відділу у місті Одесі вести паспортний облік щодо неповнолітнього ОСОБА_3 за прізвищем, іменем та по-батькові, роком народження та за місцем реєстрації, без використання будь-якого цифрового ідентифікатора особи (у тому числі за серією та номером паспорту), без внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру чи будь-яких баз даних і реєстрів та без автоматизованої обробки та передачі персональних даних.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.08.2018 у справі № 815/1262/18 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2018 рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято у справі нове рішення, яким визнано протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в особі територіального підрозділу Київського районного відділу у місті Одесі щодо відмови в оформленні та видачі ОСОБА_3 паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді книжечки (на паперових носіях). Зобов'язано Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області в особі територіального підрозділу Київського районного відділу у місті Одесі оформити та видати паспорт громадянина України у вигляді книжечки (на паперових носіях) зразка 1994 року ОСОБА_3 з проставленою відміткою місця проживання без застосування засобів єдиного державного реєстру, а саме: без формування (присвоєння) унікального номеру запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (УНЗР) та будь-якого іншого цифрового ідентифікатора, без відцифрованого образу обличчя особи, без відцифрованих відбитків пальців рук та автоматизованої обробки персональних даних. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, відповідач подав до Верховного Суду касаційну скаргу.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням відповідає стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Пунктом 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

За змістом пункту 8 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є типові справи.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 19.09.2018 вже висловила свою правову позицію по зразковій справі № 806/3265/17 (Пз/9901/2/18) і зазначила, що її висновки у цій зразковій справі належить застосовувати в адміністративних справах щодо звернення осіб до суду з позовом до територіальних органів державної міграційної служби України з вимогами видати паспорт громадянина України у формі книжечки, у зв'язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ.

За таких обставин, дана справа є типовою справою, по якій вже постановлено зразкове рішення.

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судовому рішенні суду апеляційної інстанції обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпунктах «а»-«г» пункту 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового регулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні

Керуючись статтями 248, 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

1. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на постанову П'ятого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2018 у справі № 815/1262/18 відмовити.

2. Копію даної ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й не оскаржується.

Суддя-доповідач В.М. Бевзенко

Судді Н.А. Данилевич

В.М. Шарапа