Справа № 200/982/19-а
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2019-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

18 січня 2019 р. Справа №200/982/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Стойка В.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до його пред'явлення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 17.01.2019 року звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення позову до його пред'явлення.

В обгрнунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що є керівником та учасником ТОВ «Колхозний ринок», має відповідний розмір частки в статутному капіталі. Зазначені факти підтверджуються даними Витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15.01.2019 року № .

Втім, згідно Витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 16.01.2019 року № , заявник відсутній у переліку засновників (учасників) юридичної особи із визначенням частки та не значиться у переліку осіб, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноваженої представляти юридичну особу у правовідносинах, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи тощо.

Відповідні зміни до відомостей про юридичну особу щодо зміни керівника юридичної особи, зміни складу або інформації про засновників, зміни складу підписантів було здійснено державним реєстратором відділу реєстрації Костянтинівської міської ради. Разом з цим заявник наголошує, що не відчужував свої корпоративні права відносно ТОВ «Колхозний ринок».

Таким чином, посилаючись на положення КАС України, ОСОБА_1 вважає, що не впровадження заходів забезпечення істотно ускладнить чи унеможливить ефективний захист та поновлення його порушених чи оспорюваних прав або інтересів та просить суд вжити заходів забезпечення позову, а саме: заборонити органам державної реєстрації, державним реєстраторам будь-яких органів, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора, особам, які уповноважені на виконання функцій державних реєстраторів, зокрема Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим суб'єктам державної реєстрації, які мають відповідні повноваження вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Колхозний ринок», , в тому числі щодо державної реєстрації створення або припинення юридичної особи, скасування реєстраційних дій, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про юридичну особу, а також проведення реєстраційних дій, передбачених законом.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову до його пред'явлення суд зазначає наступне.

У відповідності до ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд зазначає, що застосування такого інституту як забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.

Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним. Отже, суд вживає певні заходи щодо охорони прав та свобод заявника. При чому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права. Такий спосіб захисту має відповідати завданню адміністративного судочинства, яким, у відповідності до приписів ч. 1 ст. 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

В розумінні наведених норм процесуального закону, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність, зокрема, полягає в тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову за вартістю. Адекватність заходу по забезпеченню позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Крім того, суд враховує, що згідно Рекомендаціями № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов'язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.

Відповідно до пункту 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06 березня 2008 року "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", за змістом яких при розгляді заяв про забезпечення позову суд має навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Поряд з цим суд звертає увагу на те, що заявником не визначено, які саме його права та та інтереси не можуть бути поновленими внаслідок відповідних реєстраційних дій. Також ОСОБА_1 зазначено про намір звернутися до суду з позовом про визнання дій державного реєстратора протиправними, визнання протиправною та скасування зазначеної реєстраційної дії № 1001288 від 16.01.2019 року.

Таким чином, перевіривши зазначені в заяві про забезпечення адміністративного позову до його пред'явлення доводи на предмет їх відповідності вище викладеним нормам, оцінивши докази, подані разом із заявою, суд прийшов до висновку про необґрунтованість заяви та про відсутність підстав для її задоволення, оскільки судом не встановлено, а заявником не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить поновлення порушених прав ОСОБА_1, за захистом яких він звернувся до суду або спричинити значну шкоду його правам та інтересам.

Крім того, суд звертає увагу, що правомірність реєстраційних дій буде встановлюватися судом в межах адміністративної справи, тобто після подання заявником відповідного позову.

Таким чином, суд вважає, що обґрунтування не свідчать про існування обставин визначених ч.2 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України, як підстав для забезпечення позову.

Відповідно до пункту 5 статті 154 КАС України суд постановляє ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову.

З урахуванням наведеного відсутні підстави для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову до його пред'явлення.

Керуючись статтями 150-152, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред'явлення адміністративного позову - відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Повний текст ухвали складено 18.01.2019 року.

Суддя Стойка В.В.