Справа № 160/7400/18
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2019-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 січня 2019 року м. Дніпросправа № 160/7400/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді - доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року у справі № 160/7400/18 (суддя І інстанції - Неклеса О.М.)

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області

про визнання протиправною та скасування постанови,

третя особа: ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 24.09.2018р. ВП № 56408072, винесену державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року позов задоволений.

Не погодившись з таким судовим рішенням, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати і прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

В обгрунтування скарги зазначив, що посилання Пенсійного органу на те, що доплату до пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року стягувач отримає на умовах та в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 року № 103 визнано неповажними, а отже рішення суду боржником не виконано в повному обсязі. Відтак, винесена постанова про накладення штрафу за невиконання без поважних причин боржником рішення суду є правомірною.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.03.2018 року позов ОСОБА_1 задоволений. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не проведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії з 1 січня 2016 року як пенсіонеру органів внутрішніх справ згідно із Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», статтями 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», на підставі наданої довідки Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Дніпропетровській області про грошове забезпечення від 15.05.2017 № 83/30744 для перерахунку пенсій з урахуванням грошового забезпечення поліцейських; зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року як пенсіонеру органів внутрішніх справ згідно із Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», статтями 51,63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», на підставі наданої довідки Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Дніпропетровській області про грошове забезпечення від 15.05.2017 № 83/30744 для перерахунку пенсій з урахуванням грошового забезпечення поліцейських.

14.05.2018 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом виданий виконавчий лист № 804/541/18 (а.с. 31), який стягувачем подано відповідачу на виконання.

16.05.2018 року відділом примусового виконання рішень Управління ДВС за вказаним виконавчим листом відкрито виконавче провадження, копію постанови про що направлено боржнику. Пунктом 2 постанови боржника зобов'язано виконати судове рішення у строк до десяти робочих днів (а.с. 32-33)

Листом від 21.05. 2018 року № 10641/08-01/26, який 23.05.2018 року надійшов до відділу примусового виконання рішень, позивач повідомив про проведення розрахунку пенсії ОСОБА_1 Доплата за період з 01.01.2018 року по 30.04.2018 року у розмірі 6527,08 грн. виплачена у квітні та травні 2018 року. Доплата за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року у розмірі 39162,48 грн. буде виплачена в порядку, встановленому постановою КМУ від 21.02.2018 року № 103. З 01.05.2018 року пенсію ОСОБА_1 отримує з урахуванням постанови ДОАС від 20.03.2018 року. (а.с. 34-35)

24.09.2018 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС винесено постанову ВП № 56408072, якою на Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області накладений штраф на користь держави у розмірі 5100 грн за невиконання судового рішення у встановлений строк без поважних причин. (а.с. 41)

Не погодившись з такою постановою, позивач звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, посилаючись на постанови Верховного Суду України з аналогічних спорів, виходив з того, що невиконання судового рішення боржником в частині виплати грошових коштів за відсутності коштів не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки Пенсійний орган не мав фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем строку та в подальшому до отримання фінансування, виконати судове рішення. Накладення штрафу у такому випадку не захищає право стягувача на отримання бюджетних коштів.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Розглядаючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області є належним відповідачем у справі. Проте така позиція суду є помилковою з огляду на таке.

Відповідно до частини 3 статті 287 КАС України відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Указом Президента України від 6 квітня 2011 року № 385/2011 затверджено Положення про Державну виконавчу службу України, відповідно до пункту 7 якого ДВС України здійснює свої повноваження безпосередньо та через структурні підрозділи головних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районних, міських (міст обласного значення), районних у містах, міжрайонних та міськрайонних управлінь юстиції, що забезпечують реалізацію повноважень ДВС України.

Згідно із Положенням про Державну виконавчу службу України, затвердженим постановою КМУ № 229 від 02.07.2014, Державна виконавча служба України є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів відповідно до закону.

З 07.04.2015 вищевказане Положення про ДВС втратило чинність у зв'язку із прийняттям постанови КМУ № 150 від 31.03.2015 року, якою погоджено пропозицією Міністерства юстиції щодо можливості забезпечення здійснення покладених на Міністерство постановою Кабінету Міністрів України від 21 січня 2015 року № 17 «Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції» функцій і повноважень Державної реєстраційної служби та Державної виконавчої служби, які припинені.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21 січня 2015 року № 17 ліквідовано Державну реєстраційну службу та Державну виконавчу службу, поклавши на Міністерство юстиції завдання і функції з реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), з питань державної реєстрації актів цивільного стану, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, договорів комерційної концесії (субконцесії), з питань реєстрації (легалізації) об'єднань громадян, інших громадських формувань, статутів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, якщо їх реєстрація передбачена законами, статуту територіальної громади м. Києва, державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб'єктів інформаційної діяльності. Крім того, пунктом 2 встановлено, що Міністерство юстиції є правонаступником Державної реєстраційної служби та Державної виконавчої служби, що ліквідуються, в частині реалізації державної політики у сферах, зазначених у пункті 1 цієї постанови.

Статтею 6 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено, що систему органів примусового виконання рішень становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Відповідно до п. 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2832/5 «Про внесення змін до деяких наказів Міністерства юстиції України», який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 року за № 1302/29432, органами державної виконавчої служби є:

Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до якого входить відділ примусового виконання рішень;

управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - управління державної виконавчої служби), до складу яких входять відділи примусового виконання рішень;

районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної виконавчої служби).

Отже, в цій категорії справ відповідачами можуть бути лише перераховані органи державної виконавчої служби. У зв'язку з тим, що структурні підрозділи органів державної виконавчої служби: відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділи примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі не визначені як самостійні органи державної виконавчої служби, це виключає можливість їхньої участі як відповідачів у таких справах.

Враховуючи те, що наведений перелік органів державної виконавчої служби є вичерпним, у разі подання позовної заяви до державних виконавців або інших посадових осіб органів державної виконавчої служби чи до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділів примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, необхідно за правилами статті 48 КАС України здійснювати заміну неналежного відповідача на належного.

Згідно зі статтею 43 КАС України здатність мати процесуальні права та обов'язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Отже, відділи примусового виконання рішень як структурні підрозділи відповідних Управлінь Державної виконавчої служби не є органами Державної виконавчої служби, а відповідно не наділені адміністративною процесуальною правосуб'єктністю і не можуть виступати стороною у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд першої інстанції до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Згідно з частиною 7 статті 48 КАС України заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Отже, вказаними нормами встановлено, що заміна первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем належить до повноважень суду першої інстанції.

Під час розгляду справи суд першої інстанції не врахував, що в даній справі позивач звернувся з позовом до неналежного відповідача та не допустив його заміну, що призвело до порушення норм процесуального законодавства.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції за приписами статті 48 КАС України не наділений повноваженнями щодо здійснення заміни неналежного відповідача під час апеляційного розгляду справи, тому, відповідно, підстави для задоволення позову до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відсутні.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 48, 242, 243, 287, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року у справі № 160/7400/18 скасувати.

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя - доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко