Справа № 826/3746/17
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/3746/17 Суддя (судді) першої інстанції: Федорчук А.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача: Беспалова О. О.

суддів: Губської О. А., Парінова А. Б.

за участю секретаря: Присяжної Д. В.

позивача ОСОБА_3, представника позивача ОСОБА_4, представників відповідачів Колток О. М., Євглевської О. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 жовтня 2018 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення: 12 годин 11 хвилин, дата складання повного тексту не зазначена) у справі за адміністративним позовом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 до Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України, Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 жовтня 2018 року з позовом до Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України, Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та скасування рішень:

1) подання Головного територіального управління юстиції у м. Києві до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю відносно приватного нотаріуса ОСОБА_3;

2) рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України від 24.11.2016 р. за № 2 про анулювання свідоцтва НОМЕР_2 від 29.01.2013 р. про право на зайняття нотаріальною діяльністю відносно приватного нотаріуса ОСОБА_3;

3) наказу Міністерства юстиції України № 3443/5 від 01.12.2016 р. «Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого ОСОБА_3»;

4) зобов'язання суб'єктів владних повноважень - Головного територіального управління юстиції у м. Києві та Міністерства юстиції України вчинити дії спрямовані на поновлення ОСОБА_3 в відомостях Єдиного реєстру нотаріусів, надати доступ до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної мережі Міністерства юстиції України для вчинення дій та виконання нотаріальних обов'язків, передбачених Законом України «Про нотаріат».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 жовтня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, вважаючи, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що його не було ознайомлено з листами Служби безпеки України від 19.04.2016 р. (вх. № 201-0-35-16-ДСК від 22.04.2016 р.) та Департаменту контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері інформаційної безпеки Служби безпеки України від 28.03.2016 р. № 30/1/1-4867.

Апелянт звертає увагу, що судом першої інстанції взагалі не досліджувався та не оцінювався такий доказ, як доручення Міністерства юстиції України від 19.05.2016 р. № 3938/13/32-16, в той час як таке доручення містило інші вказівки щодо виду перевірки: цільова замість комплексної.

Крім того, апелянт зауважує, що керуючись однією і тією ж нормою Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 р. № 3425-XII (далі - Закон № 3425), що містить рівнозначні підстави для зупинення нотаріальної діяльності, за встановлений факт одних і тих самих порушень, виявлених під час перевірки, Головне територіальне управління юстиції в місті Києві двічі зупиняло діяльність позивача, що, на думку апелянта, порушує принцип non bis in idem.

Окремо апелянт висловлює позицію щодо тлумачення положень частини другої ст. 33 Закону № 3425 в частині імперативної вимоги до періодичночності проведення перевірок не частіше одного разу на два роки, вважаючи, що дворічний термін, починаючи з 31.08.2015 р., не закінчився на момент проведення перевірки, а отже проведення такої перевірки було протиправним.

Апелянт також вважає, що анулювання свідоцтва можливе лише за існування умови грубого порушення закону, яке завдало шкоди інтересам держави, підприємств, установ, організацій, громадян, що місця не мало. Має місце пропуск строку подання про анулювання свідоцтва. Подання розглянуто без його участі, що суперечить вимогам чинного законодавства. Доручення було виконано раніше його отримання.

До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив Міністерства юстиції України та Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату в його особі, зареєстрований 20.12.2018 р. за вх. № 9233, а якому відповідачі зазначають, що лист Служби безпеки України від 19.04.2016 р. має гриф омеження доступу «ДСК», тобто не призначений для ознайомлення з ним позивача, а лист Департаменту контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері інформаційної безпеки Служби безпеки України від 28.03.2016 р. № 30/1/1-4867 є лише підставою для припинення доступу позивача до реєстрів, відтак, не входить до предмету доказування у даній справі.

В частині доводів апелянта про проведення комплексної перевірки замість цільової, відповідачі зауважують, що судом першої інстанції вказана обставина була перевірена та встановлено, що перевірка відбулася у відповідності до п. п. 13 - 15 Порядку проведення перевірки організації роботи державних нотаріальних контор, державних нотаріальних архівів, організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів, дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 17.02.2014 р. № 357/5 (далі - Порядок № 357/5).

Крім того, доручення Міністерства юстиції України від 19.05.2016 р. № 3938/13/32-16 досліджувалось судом першої інстанції в судовому засіданні.

В частині доводів апелянта про виконання доручення раніше дати його отримання, відповідачі зазначили, що засобами електронного документообігу доручення було отриманно виконавцем в день його винесення - 19.05.2016 р.

Щодо доводів позивача про відсутність завданої шкоди інтересам держави, підприємств, установ, організацій, громадян, відповідачі зауважують, що п. п. «е» п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону № 3425 містить дві підстави для анулювання свідоцтва, що не пов'язані між собою одночасним існуванням.

Підставою для відмови у задоволенні апеляційної скарги відповідачі вважають визнання позивачем фактів допущених ним порушень.

Вважає, що заходи реагування у вигляді зупинення нотаріальної діяльності, передбачені ст. 291 Закону № 3425, можуть застосовуватись до одного й того ж виду порушення у будь-якій кількості. Єдина умова - ці заходи мають бути передбачені різними пунктами вказаної норми.

Відповідачі підтримують позицію, викладену в ході розгляду справи судом першої інстанції, щодо того, що підвищення кваліфікації та анулювання свідоцтва не є видами відповідальності, не мають ознак повторності при застосування заходів реагування, а саме подання не має ознак індивідуального акту і не створює для позивача жодних правових наслідків.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, осіб, що з'явилися, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а оскаржуване рішення суду - частково скасувати з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Міністерством юстиції України 19.05.2016 р. за № 3938/13/32-16 було направлено доручення Головному територіальному управлінню юстиції у місті Києві щодо проведення позапланової цільової перевірки організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, дотримання ним порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил ведення нотаріального діловодства, у ході якої виконавцю доручено звернути увагу на можливе вчинення нотаріальних дій щодо об'єктів нерухомого майна, розташованих на непідконтрольній території та доступу іншими особами до єдиних та державних реєстрів Міністерства юстиції України з використанням логіна, пароля та ключа електронного цифрового підпису (а. с. 281 - 282 Т. 2).

Головним територіальним управління юстиції у місті Києві 20.05.2016 р. прийнято наказ №1694/8 (зі змінами згідно наказу №1703/8 від 23.05.2016 р.) про проведення позапланової комплексної перевірки організації нотаріальної діяльності позивачем за період з 31.08.2015 р. по день перевірки включно (а. с. 18 - 20 Т. 2).

За результатами проведеної 23-24.05.2016 р. перевірки відповідачем складено довідку від 30.05.2016 р., в якій описано ряд численних порушень нотаріальної діяльності позивача, наявність яких та відсутність в них виявлених порушень використання логіна, пароля та ЕЦП сторонами по справі не заперечується, доводами апеляційної скарги не обґрунтовується та в розумінні ч. 1 ст. 78 КАС України в частині дослідження обставин існування цих порушень дослідженню не підлягає (а. с. 24 - 46).

06.06.2016 р. Головним територіальним управління юстиції у місті Києві прийнято накази № 1730/8 про усунення позивачем порушень з урахуванням висновків та рекомендацій у тритижневий строк з дня отримання наказу та № 360/6 про тимчасове зупинення нотаріальної діяльності з 04 липня по 15 липня 2016 р. на підставі п. 3 ч. 1 ст. 291 Закону № 3425 на час походження підвищення кваліфікації. Позивачу встановлено строк до 12.07.2016 р. для надання до управління з питань нотаріату свідоцтва про підвищення кваліфікації (а. с. 4 - 5 Т. 1).

Копія вказаного свідоцтва наявна в матеріалах справи та успішне проходження позивачем підвищення кваліфікації не заперечується відповідачами (а. с. 47 Т. 2).

Натомість, 20.07.2016 р. Головним територіальним управління юстиції у місті Києві прийнято наказ № 452/6, яким на підставі п. 8 ч. 1 ст. 291 Закону № 3425 з 25.07.2016 р. тимчасово зупинено нотаріальну діяльність позивача до вирішення питання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю (а. с. 91 Т. 1).

За результатами розгляду відповідного подання Вищою кваліфікаційною комісією нотаріату 24.11.2016 р. прийнято рішення № 2 про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого Міністерством юстиції України 29.01.2013 р. за НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_3 (а. с. 24 - 30 Т. 1).

Підстава для прийняття рішення: п. п. «е» п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону № 3425 - неодноразове порушення нотаріусом чинного законодавства при вчиненні нотаріальних дій.

Міністерством юстиції України 01.12.2016 р. на підставі зазначеного рішення прийнято наказ № 3443/5 «Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого ОСОБА_3» (а. с. 21 Т. 1).

Наказом Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 19.12 2016 р. № 866/6 «Про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3» нотаріальну діяльність позивача припинено з 19.12.2016 р. (а. с. 89 - 90 Т. 1).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до п. п. «е» п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону № 3425 свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю може бути анульовано Міністерством юстиції України за рішенням Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату, прийнятим на підставі подання Міністерства юстиції України, Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, у випадках неодноразового порушення нотаріусом чинного законодавства або грубого порушення закону, яке завдало шкоди інтересам держави, підприємств, установ, організацій, громадян при вчиненні нотаріальних дій та/або інших дій, покладених на нотаріуса відповідно до закону.

Як вбачається колегією суддів, вказана норма містить дві підстави для анулювання свідоцтва, а словосполучення «або» означає, що ці підстави можуть існувати незалежно одна від одної, що спростовує доводи апелянта в цій частині.

Натомість, процедура встановлення факту неодноразового порушення нотаріусом чинного законодавства регламунтується Порядком № 357/5, положення пунктів 13 - 15 якого містять наступні вимоги.

Позапланова комплексна, цільова або контрольна перевірка державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приватного нотаріуса проводиться за результатами попередньої перевірки або за дорученням Міністерства юстиції чи головного управління юстиції.

За наслідками такої перевірки комісія складає довідку про результати проведеної перевірки з висновками (п. 13).

Перевірка за зверненнями фізичних та юридичних осіб проводиться у межах предмета звернення та повноважень Міністерства юстиції, головного управління юстиції шляхом витребування від державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приватного нотаріуса (особи, яка заміщує тимчасово відсутнього нотаріуса) необхідних документів та відомостей, що стосуються фактів, викладених у такій інформації, та письмових пояснень нотаріуса або з виїздом за місцезнаходженням державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, робочого місця приватного нотаріуса (п. 14).

У разі необхідності за дорученням Міністра юстиції може проводитися позапланова перевірка в загальному порядку проведення перевірок, визначеному цим Порядком.

Позапланова перевірка проводиться як за період, що вже підлягав плановій комплексній перевірці, так і за період, що не підлягав такій перевірці.

За наслідками такої перевірки комісія складає довідку про результати проведеної перевірки з висновками (п. 15).

У розумінні вказаних норм існує три види перевірок нотаріальної діяльності, в тому числі цільова та комплексна.

Колегією суддів встановлено, що Міністерством юстиції України було надано доручення територіальному управлінню провести цільову перевірку за зверненням СБ України щодо вчинення нотаріальних дій аідностно об'єктів розташованих на непідконтрольній території.

В той же час, територіальним управлінням проведено комплексну перевірку позивача з підстав, що не стосувалися інформації Служби безпеки України, чим здійснено вихід за межі предмета перевірки та грубо порушено п. 14 Порядку № 357/5 та ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Вказана обставина, на думку колегії суддів, є самостійною підставою для визнання всіх негативних наслідків, що настали для позивача в результаті такої перевірки, протиправними, та повернення позивача у стан, що передував такій перевірці.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 17.01.2019 р. представник відповідача зазначила, що хоча дорученням надавалась вказівка про проведення цільової перевірки, там також містилась вказівка про проведення перевірки дотримання позивачем ст. 55 Закону України "Про нотаріат".

Дослідивши доводи в цій частині, колегія суддів прийшла до висновку, що вони не підтверджуються текстом самого доручення, відтак вказані обставини могли бути перевірені виключно в межах вчинення нотаріальних дій щодо об'єктів нерухомого майна, розташованих на непідконтрольній території та доступу іншими особами до єдиних та державних реєстрів Міністерства юстиції України з використанням логіна, пароля та ключа електронного цифрового підпису.

Крім того, у відповідності до ст. 291 Закону № 3425 нотаріальна діяльність приватного нотаріуса тимчасово зупиняється на час дії таких обставин:

1) якщо приватний нотаріус не має приміщення для розміщення робочого місця або це приміщення не відповідає встановленим цим Законом умовам, - до усунення цих недоліків, але не більше 60 днів з дня виявлення цього порушення;

2) якщо приватний нотаріус не уклав договір про страхування цивільно-правової відповідальності приватного нотаріуса або розмір страхової суми не відповідає вимогам цього Закону, - до усунення цих недоліків, але не більше 30 днів з дня виявлення цього порушення;

3) якщо приватний нотаріус при вчиненні нотаріальних дій неодноразово порушував правила нотаріального діловодства, - до закінчення строку проходження підвищення кваліфікації (не більше двох тижнів);

4) у разі необґрунтованої відмови приватного нотаріуса від надання Міністерству юстиції України, Головному управлінню юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головним управлінням юстиції в областях, містах Києві та Севастополі в порядку, передбаченому цим Законом, документів для перевірки організації нотаріальної діяльності та виконання правил нотаріального діловодства - до усунення цієї обставини;

5) у разі заміщення приватного нотаріуса в порядку, передбаченому цим Законом, - на строк такого заміщення;

6) у разі ненадання інформації приватним нотаріусом органам та особам, зазначеним у частинах п'ятій - восьмій, десятій статті 8 цього Закону, - до усунення цієї обставини;

7) у разі обрання нотаріуса на посаду, зайняття якої несумісне зі здійсненням нотаріальної діяльності;

8) Головне управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головні управління юстиції в областях, містах Києві та Севастополі надіслали до Міністерства юстиції України подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю - до вирішення питання по суті, але не більш як на шість місяців.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач діяв непослідовно, зобов'язавши позивача спершу пройти підвищення кваліфікації, однак в подальшому подавши подання про анулювання свідоцтва.

Колегія суддів не погоджується з доводами відповідачів, що направлення на підвищення кваліфікації і анулювання свідоцтва не є видами відповідальності за неодноразове порушення правил нотаріального діловодства, оскільки вказані заходи реагування і в першому, і в другому випадку є прямими наслідками порушення нотаріусом законодавства.

У відповідності до абз. 9 ст. 5 Закону № 3425 нотаріус зобов'язаний постійно підвищувати свій професійний рівень, а у випадках, передбачених пунктом 3 частини першої статті 29-1 цього Закону, проходити підвищення кваліфікації.

Таким випадком є неодноразове порушення правил нотаріального діловодства.

У відповідності до п. 2 Порядку підвищення кваліфікації нотаріусів, консультантів державних нотаріальних контор, державних нотаріальних архівів, помічників приватних нотаріусів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2014 р. № 1422/5, метою підвищення кваліфікації державних та приватних нотаріусів, консультантів державних нотаріальних контор і державних нотаріальних архівів, помічників приватних нотаріусів є вдосконалення їх професійної підготовки шляхом оновлення, поглиблення і розширення професійних знань, умінь і навичок, забезпечення інформацією про зміни у чинному законодавстві та практиці їх застосування при здійсненні нотаріальної діяльності.

Згідно п. 8 зазначеного Порядку у разі успішної здачі заліку Центром або Нотаріальною палатою України видається свідоцтво про підвищення кваліфікації за зразком, встановленим постановою Кабінету Міністрів України від 12 листопада 1997 року № 1260 «Про документи про освіту та вчені звання».

В системному тлумаченні вказаних норм колегія суддів приходить до наступного висновку: у випадках неодноразового порушення нотаріусом чинного законодавства, до якого входять і правила нотаріального діловодства, головні управління юстиції в областях, містах Києві та Севастополі наділені повноваженнями як направити приватного нотаріуса для підвищення кваліфікації, так і ініціювати процедуру анцлювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Застосування обох заходів реагування на порушення з боку нотаріуса за одні й ті ж самі факти правопорушень можливі, на думку колегії суддів, у випадку незадовільного результату за наслідками виконання першого з обраних заходів - підвищення кваліфікації.

В той же час, матеріали справи свідчать, що позивач успішно оволодів навчальним матеріалом та отримав відповідне свідоцтво.

Про проведення перевірки діяльності позивача після підвищення ним кваліфікації матеріали справи не свідчать.

З огляду на це, колегія суддів приходить до висновку, що необхідність подальшого складення та направлення подання про анулювання свідоцтва позивача в розумінні ч. 2 ст. 77 КАС України відповідачами не підтверджена належними та допустимими доказами.

В свою чергу, у відповідності до п. п .2, 3 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За результатами перевірки дій відповідачів щодо анулювання свідоцтва позивача колегія суддів приходить до висновку, що такі дії були вчинені з порушенням вищезазначених норм, що також нівелює наслідки цих дій для позивача.

Порушення відповідачами положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, п. 14 Порядку № 357/5, ч. 2 ст. 2 КАС України є достатніми підставами для скасування рішення суду першої інстанції, та інші доводи апеляційної скарги дслідження не потребують.

Натомість, колегія суддів вважає за необхідне підтримати позицію суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, надавши оцінку позиції суду першої інстанції в цій частині.

Так у відповідності до ч. 9 ст. 10 Закону № 3425 питання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю розглядається Вищою кваліфікаційною комісією нотаріату за поданням відповідно Міністерства юстиції України, Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі або Нотаріальної палати України у випадках, визначених цим Законом.

Як випливає з вказаної норми, саме подання, як ініціатива за результатом розумової діяльності працівників територіального управління, негативних наслідків для позивача мати не може, жодних прав не порушує.

Відтак судом першої інстанції зроблено вірний висновок про відсунтість підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

В свою чергу, рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України від 24.11.2016 р. за № 2 про анулювання свідоцтва НОМЕР_2 від 29.01.2013 р. про право на зайняття нотаріальною діяльністю відносно приватного нотаріуса ОСОБА_3 є вказівкою для Міністерства щодо прийняття наказу № 3443/5 від 01.12.2016 р. «Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого ОСОБА_3», відтак обидва рішення є такими, що порушують право позивача на зайняття нотаріальною діяльністю, та підлягають скасуванню як протиправні.

Щодо зобов'язання Головного територіального управління юстиції у місті Києві та Міністерства юстиції України вчинити дії, спрямовані на поновлення ОСОБА_3 в відомостях Єдиного реєстру нотаріусів, надати доступ до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної мережі Міністерства юстиції України для вчинення дій та виконання нотаріальних обов'язків, передбачених Законом України «Про нотаріат», колегія суддів звертає увагу на таке.

У відповідності до п. 2.1 Р. ІІ Порядку ведення Єдиного реєстру нотаріусів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 13.10.2010 р. № 2501/5, підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру є повідомлення Головних територіальних управлінь юстиції про, в тому числі, поновлення нотаріальної діяльності нотаріуса, який займається приватною нотаріальною діяльністю.

Відповідно до п. 71 ч. 3 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 липня 2014 р. № 228, одним з основних завдань Міністерства юстиції України є забезпечення в установленому законодавством порядку організацію доступу до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Мін'юст.

За таких обставин, вказана позовна вимога є обґрунтованою та підлягає задоволенню в якості ефективного способу відновлення порушеного права позивача.

Таким чином, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції і апеляційним судом в цій частині приймаються в якості належних, а в іншій частині - відхиляються за необґрунтованістю.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення не у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому наявні підстави для його часткового скасування.

Відповідно до ст. 139 КАС України розподілу підлягають судові витрати.

Так позивачем було заявлено чотири позовні вимоги, які доступні для відокремлення, та сплачено судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у загальному розмірі 8000, 00 грн.

У задоволення однієї позовної вимоги відмовлено, відтак залишок суми становитиме 6000, 00 грн.

В свою чергу, Положення про Вищу кваліфікаційну комісію нотаріату не містить норм, що визначають вказану комісію як юридичну особу.

За цих обставин, судовий збір як за задоволення позову до Міністерства юстиції України, так і до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату слід стягнути на користь позивача з Мін'юсту.

В той же час, в частині задоволених зобов'язальних вимог, що становлять 1/3 від задоволених (6000, 00 грн./3=2000, 00 грн.), половину сплаченого судового збору (2000, 00 грн./2 = 1000, 00 грн.) слід стягнути з Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Решту, 5000, 00 грн., - з Міністерства юстиції України.

Керуючись ст. ст. 139, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 до Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України, Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 жовтня 2018 року в частині відмови у задоволенні позову про визнання протиправними та скасування рішення від 24 листопада 2016 року № 2 та наказу від 01 грудня 2016 року № 3443/5, зобов'язання вчинити дії, спрямовані на поновлення ОСОБА_3 в відомостях Єдиного реєстру нотаріусів, надати доступ до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної мережі Міністерства юстиції України скасувати.

В цій частині позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України від 24 листопада 2016 року № 2 про анулювання свідоцтва НОМЕР_2 від 29 січня 2013 року про право на зайняття нотаріальною діяльністю відносно приватного нотаріуса ОСОБА_3.

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України «Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого ОСОБА_3» від 01 грудня 2016 року № 3443/5.

Зобов'язати Головне територіальне управління юстиції у місті Києві (, місцезнаходження: 01001, місто Київ, провулок Музейний, будинок 2-Д) та Міністерство юстиції України (, місцезнаходження: 01001, місто Київ, вулиця Архітектора Городецького, будинок 13) вчинити дії, спрямовані на поновлення ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) в відомостях Єдиного реєстру нотаріусів, надати доступ до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної мережі Міністерства юстиції України для вчинення дій та виконання нотаріальних обов'язків, передбачених Законом України «Про нотаріат».

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 жовтня 2018 року залишити без мін.

Стягнути на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) з Головного територіального управління юстиції у місті Києві (, місцезнаходження: 01001, місто Київ, провулок Музейний, будинок 2-Д) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1000, 00 гривень (одна тисяча гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань.

Стягнути на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) з Міністерства юстиції України (, місцезнаходження: 01001, місто Київ, вулиця Архітектора Городецького, будинок 13) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 5000, 00 гривень (п'ять тисяч гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя О. А. Губська
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 17.01.2019 року)