Справа № 817/837/18
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/1633/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Ільчишин Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Міністерства екології та природних ресурсів України на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 01 червня 2018 року (прийняте у м. Рівному суддею Друзенко Н.В.; складене у повному обсязі 11 червня 2018 року) в адміністративній справі № 817/837/18 за позовом Міністерства екології та природних ресурсів України до Товариства з додатковою відповідальністю «Рівненський завод будівельних матеріалів» про припинення права користування надрами,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2018 року Міністерство екології та природних ресурсів України (далі - Мінприроди) звернулося до суду із вказаним позовом та просило припинити право користування надрами, надане товариству з додатковою відповідальністю «Рівненський завод будівельних матеріалів» (далі - ТДВ «Рівненський завод будівельних матеріалів»; Товариство) спеціальним дозволом на користування надрами № 998 від 22.07.1997 (далі - Спецдозвіл), який було надано Товариству з метою видобування суглинків, придатних для виробництва цегли марки «75» - «100» з Басівкутського родовища.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що в ході розгляду питання щодо погодження продовження дії Спецдозволу та з метою забезпечення об'єктивного розгляду цього питання Товариству було запропоновано надати інформацію стосовно наявності висновків державної екологічної експертизи, а також інші документи дозвільного характеру в сфері охорони навколишнього середовища. Проте, Товариство такий висновок не надало, що дало підстави позивачу вважати, що такий висновок у нього відсутній, що в свою чергу поставило під сумнів виконання Товариством вимог законодавства щодо дотримання умов спеціального дозволу на користування надрами під час здійснення ним діяльності протягом 1997 - 2017 років, оскільки така діяльність без позитивних висновків державної екологічної експертизи забороняється, а угодою про користування надрами передбачено обов'язок Товариства проводити повторну державну експертизу та оцінку запасів родовищ корисних копалин кожні п'ять років експлуатації ділянки надр.

Невиконання Товариством вимог законодавства щодо користування надрами призводить до відсутності природоохоронних заходів для підтримання належного екологічного стану навколишнього природного середовища при користуванні надрами та є підставою відповідно до пункту 4 частини першої статті 26 Кодексу України про надра для припинення права користування надрами.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 01 червня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржило Мінприроди, яке вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права. Тому просило скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує загалом тими ж обставинами, що й вимоги позовної заяви. Крім того, зазначає, що при прийнятті оскаржуваного рішення суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та дійшов висновку у цьому рішенні щодо предмета спору, який вже розглядався в межах судової справи № 817/995/17, до того ж без урахування дійсних обставин та правових обгрунтувань справи, яка розглядається по суті.

Суд першої інстанції необ'єктивно прийняв правову позицію відповідача та поклав в основу обгрунтування судові рішення, прийняті у справі № 817/995/17, які стосуються питання погодження продовження строку дії Спецдозволу; обгрунтовує своє рішення нормами законодавства, що регулюють питання прав надрокористувачів, залишаючи поза увагою необхідність дослідження питання наслідків порушення суб'єктом господарювання вимог природоохоронного законодавства під час здійснення своєї діяльності, яка призводить до забруднення навколишнього природного середовища, а також створює небезпеку для життя та здоров'я населення. А твердження відповідача про надуманість та відсутність підтвердження підстав, визначених позовними вимогами, є безпідставними, необгрунтованими та такими, що здійснені на власних припущеннях.

У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не здійснювалося.

Також за приписами частини другої статті 313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, 13.10.1994 ТДП «Рівненський завод будівельних матеріалів» зареєстроване як юридична особа; основний вид його господарської діяльності - виробництво цегли, черепиці та інших будівельних виробів із випаленої глини (код КВЕД 23.32).

22.07.1997 Державна служба геології та надр України видала Товариству спеціальний дозвіл на користування надрами за № 998 на видобування суглинків, придатних для виробництва цегли марки «75» - «100», з Басівкутського родовища, що знаходиться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, 3,0 км на південь від м. Рівне, площею 32,0 га, строком дії до 22.07.2017.

У січні та березні 2017 року ТДВ «Рівненський завод будівельних матеріалів» зверталося до Державної служби геології та надр України із заявами про продовження строку дії Спецдозволу з доданими до них документами.

Наказом Мінприроди за № 106 від 03.03.2017 «Про погодження надання надр у користування» введено в дію протокол засідання Комісії з питань погодження надання надр у користування Мінприроди за № 15 від 02.03.2017, де було прийнято рішення: «відповідно до пункту «е» частини першої статті 20 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та з метою об'єктивного розгляду питання щодо погодження продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами, звернутися до суб'єкта господарювання Товариства з додатковою відповідальністю «Рівненський завод будівельних матеріалів» з метою надання інформації стосовно наявності висновку державної екологічної експертизи, щодо запланованої діяльності, а також інші документи дозвільного характеру в сфері охорони навколишнього природного середовища».

Наказом Мінприроди за №163 від 13.04.2017 «Про погодження надання надр у користування» введено в дію протокол засідання Комісії з питань погодження надання надр у користування Мінприроди за №20 від 13.04.2017, яким оформлено рішення Комісії щодо відмови у погодженні надання Товариству надр у користування на підставі абзацу шостого пункту 4 Регламенту погодження Мінприроди надання надр у користування.

Не погодившись із рішеннями Мінприроди, Товариство оскаржило їх до суду.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 29.09.2017 у справі № 817/995/17 позов Товариства задоволено частково.

Визнано протиправним і скасовано наказ Мінприроди від 13.04.2017 №163 «Про погодження надання надр у користування» в частині введення в дію протоколу засідання Комісії з питань погодження надання надр у користування Мінприроди №20 від 13.04.2017.

Визнано протиправним і скасовано рішення Державної служби геології та надр України, яке оформлене листом від 01.06.2017 № 12625/03/12-17 та зобов'язано Державну службу геології та надр України продовжити Товариству дію Спецдозволу.

За результатами апеляційного перегляду постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2018 рішення суду першої інстанції скасовано і прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково.

Визнано протиправним і скасовано наказ Мінприроди від 13.04.2017 № 163 «Про погодження надання надр у користування» в частині введення в дію протоколу засідання Комісії з питань погодження надання надр у користування Мінприроди від 13.04.2017 за № 20, яким оформлено рішення про відмову у погодженні надання Товариству надр у користування.

Зобов'язано Державну службу геології та надр України, Мінприроди повторно розглянути заяву Товариства від 23.03.2017 № 01/056 щодо продовження дії спеціального дозволу та видачі спеціального дозволу на користування надрами, з прийняттям рішення відповідно до вимог Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» від 06.09.2005 №2806-IV, Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 №615 та висновків суду апеляційної інстанції, викладених у цій постанові.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постанова набрала законної сили 31.01.2018.

08.02.2018 Мінприроди звернулося до суду з позовом про припинення права користування надрами, наданого Товариству Спецдозволом, з підстав недотримання суб'єктом господарювання вимог природоохоронного законодавства при користуванні надрами.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суб'єкт владних повноважень не надав суду жодного належного і допустимого доказу, який би підтверджував те, що Товариство користувалося надрами з застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров'я населення, тобто факту вчинення відповідачем дій, які були б підставою для припинення права користування надрами відповідно до пункту 4 частини першої статті 26 Кодексу України про надра.

При цьому, сам факт неподання Товариством висновку державної екологічної експертизи для продовження дії спеціального дозволу на користування надрами на вимогу Мінприроди не може розглядатися як доказ існування визначених у пункті 4 частини першої статті 26 Кодексу України про надра обставин.

Більш того, вказана вимога Мінприроди визнана протиправною в судовому порядку.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2018 у справі № 817/995/17встановлено, що у експертному висновку № 3 з проведення геологічної експертизи щодо продовження дії Спецдозволу, який було долучено до заяви Товариства від 23.03.2017 № 01/056 про продовження строку дії спеціального дозволу, знайшли своє відображення висновки за наслідками проведеного аналізу виконання ним заходів з охорони навколишнього природного середовища та охорони надр; у цьому висновку вказано, що природоохоронні заходи, передбачені екологічною картою Держуправління екобезпеки в Рівненській області від 08.07.1996, підприємством виконуються.

Також цим рішенням не встановлено доказів порушення Товариством вимог природоохоронного законодавства чи недотримання визначених природоохоронних заходів протягом усього періоду видобування корисних копалин на підставі Спецдозволу.

А в силу вимог частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам матеріального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

Частиною першою статті 11 Кодексу України про надра встановлено, що державне управління у галузі геологічного вивчення, використання і охорони надр здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, органи влади Автономної Республіки Крим, місцеві органи виконавчої влади, інші державні органи та органи місцевого самоврядування відповідно до законодавства України.

Відповідно до пункту 1 Положення про Міністерство екології та природних ресурсів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 січня 2015 р. № 32, (далі - Положення)Міністерство екології та природних ресурсів України (Мінприроди) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Мінприроди є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища та екологічної безпеки.

Згідно з підпунктами 18, 97 пункту 4 Положення Мінприроди відповідно до покладених на нього завдань:видає, анулює, здійснює переоформлення та видачу дублікатів документів дозвільного характеру на:провадження діяльності, пов'язаної із штучними змінами стану атмосфери та атмосферних явищ у господарських цілях;викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами для об'єктів першої групи;викиди забруднюючих речовин, для яких не встановлено відповідних нормативів екологічної безпеки для об'єктів першої групи;здійснює інші повноваження, визначені законом.

Статтею 19 Кодексу України про надра передбачено, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр.

За приписами статті 26 Кодексу України про надра право користування надрами припиняється у разі:

1) якщо відпала потреба у користуванні надрами;

2) закінчення встановленого строку користування надрами;

3) припинення діяльності користувачів надр, яким їх було надано у користування;

4) користування надрами з застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров'я населення;

5) використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр;

6) якщо користувач без поважних причин протягом двох років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу - 180 календарних днів не приступив до користування надрами;

7) вилучення у встановленому законодавством порядку наданої у користування ділянки надр.

Право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, - у судовому порядку. При цьому питання про припинення права користування земельною ділянкою вирішується у встановленому земельним законодавством порядку.

Пунктом 23 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 р. № 615 (далі - Порядок) встановлено, що право користування надрами припиняється з підстав та у порядку, передбаченому Кодексом України про надра та Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Відповідно до частини сьомої статті 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» дозвільний орган анулює документ дозвільного характеру з таких підстав:звернення суб'єкта господарювання із заявою про анулювання документа дозвільного характеру;наявність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення та ліквідації, якщо інше не встановлено законом;наявність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Дозвільний орган, що видав документ дозвільного характеру, може звернутися до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання документа дозвільного характеру за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) встановлення факту надання в заяві про видачу документа дозвільного характеру та документах, що додаються до неї, недостовірної інформації;

2) здійснення суб'єктом господарювання певних дій щодо провадження господарської діяльності або видів господарської діяльності, на які отримано документ дозвільного характеру, з порушенням вимог законодавства, щодо яких дозвільний орган видавав припис про їх усунення із наданням достатнього часу для їх усунення.

Законом можуть передбачатися інші підстави для анулювання документа дозвільного характеру. Анулювання документа дозвільного характеру з підстав, не передбачених законом, забороняється.

За змістом цих норм Мінприроди може звернутися до з позовом про припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами лише у випадку здійснення суб'єктом господарювання певних дій щодо провадження господарської діяльності, на які отримано документ дозвільного характеру, з порушенням вимог законодавства, щодо яких дозвільний орган видавав припис про їх усунення із наданням достатнього часу для їх усунення.

Всупереч зазначеним приписам, Мінприроди не встановило і не надало суду доказів того, що Товариство користувалося надрами з застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров'я населення.

Воно також не видавало Товариству припис про усунення таких порушень, що є обов'язковою умовою згідно із частиною сьомою статті 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», а лист за № 0023346 таким приписом не є.

Крім того, станом на час звернення Мінприроди до суду з цим позовом строк дії Спецдозволу закінчився і Товариство не користується надрами, що взагалі виключає припинення права користування надрами за пунктом 4 частини першої статті 26 Кодексу України про надра.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст.229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Міністерства екології та природних ресурсів України залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 01 червня 2018 року в адміністративній справі № 817/837/18- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин
Постанова складена у повному обсязі 22 січня 2019 року.