Справа № 392/1632/18
Суддя: Кавун Т. В.
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 392/1632/18
Провадження № 2-а/392/13/19

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року Маловисківський районний суд Кіровоградської області у складі:

Головуючої: судді Кавун Т.В.

при секретарі Стець Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мала Виска справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора управління патрульної поліції в Кіровоградській області 1 батальйону 3 роти лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування рішення суб'єкта владних повноважень, -

ВСТАНОВИВ:

21.11.2018 року позивач звернувся з вказаним адміністративним позовом, посилаючись на те, що ввечері 17.10.2018 року він, виконуючи службові обов'язки за своїм основним місцем роботи у ФГ "Прилуцький", повертався з смт. Веселе Василівського району Запорізької області до м.Мала Виска. Поблизу м.П'ятихатки Дніпропетровської області, через недостатню освітленість проїзної частини та незадовільний стан дорожнього покриття, він потрапив переднім лівим колесом в яму, в результаті чого на вищевказаному транспортному засобі перестала горіти лампа ближнього світла лівої передньої фари та було пошкоджено до стану непридатності у використанні переднє ліве колесо автомобіля, яке він був змушений замінити самотужки з використанням запасного колеса, знаку аварійної зупинки та світловідбиваючого жилету. Оскільки замінити лампу ближнього світла він самостійно не взмозі через те, що для цього потрібні спеціальні знання та інструменти, подальший рух продовжив з використанням передніх протитуманних фар, постійно ввімкнених передніх денних ходових вогнів та ввімкненою аварійною світловою сигналізацією. В цьому стані його й було зупинено працівником поліції, інспектор аргументував, що експлуатація авто без справної лівої лампи ближнього світла не дозволяється. На його запитання чи збирається він складати постанову у справі про адміністративне правопорушення, він пояснив, що не збирається. Після чого підійшов інший працівник поліції і, ознайомившись в своєму службовому приладі з історією притягнення його за порушення правил дорожнього руху, відразу склав відносно нього якусь постанову, яку показав йому в своїх руках, зміст якої йому не оголошувався, копію якої на його вимогу не надали, мотивуючи тим, що він відмовився зазначати в ній свій підпис "про одержання", після чого відпустили його рухатись дорогою далі. Тобто, 17.10.2018 року о 22 год 43 хв на 755 км + 500 м шосе М-12 Стрий-Знам'янка інспектор УПП в Кіровоградській області Бургаз М.В. склав відносно нього постанову серії ЕАВ №672880 у справі про адміністративне правопорушення, якою застосував до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, яке полягає в тому, що віну темну пору доби керував легковим автомобілем Renault Fluence 1 .5D, державний номерний знак НОМЕР_1, на якому нібито не горіла лампа лівої фари у режимі ближнього світла, яку він отримав поштою 12 листопада 2018 року. Вважає, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за відсутності на те підстав, оскільки він не порушив Правил дорожнього руху, а навпаки діяв у чіткій відповідності з ними, що виключає наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, тому просить суд поновити строк оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 17.10.2018 року серії ЕАВ №672880 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. та скасувати зазначену постанову.

Позивач в судове засідання не з'явився.

Від відповідача 24.12.2018 року надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого у задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Завданням адміністративного судочинства, згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Так, відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до постанови серії ЕАВ №672880 від 17.10.2018 року, 17.10.2018 року о 22 год. 37 хв. на 755 км + 500 м шосе М-12 Стрий-Знам'янка, ОСОБА_1 керував в темну пору доби транспортним засобом Renault Fluence 1 .5D, державний номерний знак НОМЕР_1, в якому не горіла лампа лівої фари у режимі ближнього світла, чим порушив п.31.4.3 ПДР України.

Відповідно до ч.1 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність у випадку керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.п. 19.1 ПДР України, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої:

а) на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла;

б) на мопедах (велосипедах) і гужових возах (санях) - фари або ліхтарі;

в) на причепах та транспортних засобах, що буксируються, - габаритні ліхтарі.

Тобто, зазначеними нормами передбачено обов'язок водія у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги увімкнути на транспортному засобі, що рухається, фари ближнього (дальнього) світла.

Пунктом 31.4.3 ПДР України дійсно передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, як «не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла».

Пунктом 31.5 ПДР України вказано, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

У відповідності до п. 9.9 ПДР України, на механічному транспортному засобі, що рухається з технічними несправностями, якщо такий рух не заборонено цими Правилами, повинна бути ввімкнена аварійна світлова сигналізація.

Як зазначає позивач, вихід з ладу лампи лівої фари в режимі ближнього світла виник в ході експлуатації транспортного засобу через вибоїни на дорозі, тому замінити її він самостійно не зміг а, подальший рух продовжив з використанням передніх протитуманних фар, постійно ввімкнених передніх денних ходових вогнів та ввімкненою аварійною світловою сигналізацією. Так як вихід з ладу лампи лівої фари в режимі ближнього світла виник на 755 км + 500 м шосе М-12 Стрий-Знам'янка, він, враховуючи п. 31.5 ПДР України, продовжив рух.

Таким чином, суть адміністративного правопорушення, що передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП, яка викладена відповідачем в постанові у справі про адміністративне правопорушення не ґрунтується на фактичних даних, що в сукупності є підставою для визнання оскарженої постанови про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення незаконною.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із вимогами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005р. "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У оскаржуваній постанові відсутні посилання на жоден із доказів, які передбачені ст.251 КУпАП.

Для підтвердження порушення позивачем пункту 31.4.3 Правил дорожнього руху України, відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, відеозапис події тощо.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку, саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

Оскільки у позивача виникли несправності під час руху через незадовільний стан дорожнього покриття, вжити заходи щодо усунення несправностей позивач не мав можливості, будь-яких доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення до суду не надано, тому суд вважає за можливе за вказаних обставин постанову визнати незаконною та скасувати, а провадження у адміністративній справі закрити, оскільки доказів порушення позивачем п.31.4.3 ПДР України та вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП відповідач не надав, законодавство не забороняє продовження керування транспортного засобу до місця стоянки або ремонту, тому позов підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Оскільки позивач отримав постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 17.10.2018 року відносно нього лише 12.11.2018 року, суд вважає за можливе поновити позивачу строк оскарження даної постанови.

Керуючись ст.ст.2, 5, 9, 77, 121, 245, 251, 280 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Поновити строк на оскарження постанови про накладення адмгністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 17.10.2018 року серії ЕАВ №672880 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 17.10.2018 року серії ЕАВ №672880 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення.

Учасники справи:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії МЮ №430123, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Інспектор управління патрульної поліції в Кіровоградській області 1 батальйону 3 роти лейтенанта поліції ОСОБА_2, місцезнаходження: м.Кропивницький Кіровоградського району Кіровоградської області, вул.Ю.Бутусова, 22-б.

Суддя Т.В. Кавун