Справа № 200/14856/18-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2019 р. Справа№200/14856/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні без повідомлення сторін) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце фактичного проживання як ВПО: АДРЕСА_1)

до Бахмутсько-Лиманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, 35)

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання винити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Бахмутсько-Лиманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності відповідача яка виразилась у не врахування до пільгового стажу за Списком № 1 роботи позивача з 28 січня 1985 року по 3 травня 1985 року, з 28 грудня 1987 року по 10 червня 1988 року, з 11 червня 1988 року по 30 листопада 1988 року, з 1 грудня 1988 року по 28 червня 1996 року, з 23 червня 2008 року по 31 жовтня 2010 року, з 3 вересня 2012 року по 21 березня 2017 року та не прийняття доданих позивачем документів для призначення пенсії за віком на пільгових умовах та про зобов'язання відповідача зарахувати до пільгового трудового стажу за Списком № 1 означені періоди роботи позивача та додані ним документи, які відповідач вважав неналежними та посилався у своєму рішенні від 25 травня 2017 року № 30 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Судові витрати позивач просив розподілити відповідно до норм статті 139 КАС України.

Ухвалою суду від 27 грудня 2018 року було прийнято до провадження позовну заяву, відкрито провадження в адміністративній справі № 200/14856/18-а за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні). Одночасно, суд задовольнив клопотання позивача та визнав причини пропуску строку до адміністративного суду поважними.

За правилами пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з метою реалізації свого права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по списку 1 згідно статті 13 пункту «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення» він 21 березня 2017 року звернувся до відповідача із відповідною заявою, надавши всі необхідні документи, що підтверджували його право на здобуття відповідного виду пенсі. Проте, рішенням відповідача, на думку позивача, протиправно відмовлено йому у призначенні пенсії та не враховано окремі періоди його роботи, у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи через неможливість здійснення перевірки довідок, уточнюючих пільговий характер роботи. мотивуючи вимог позовної заяви позивач, зокрема, відзначив, що його трудова книжка, яка відповідно до положень статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є основним документом, що підтверджує стаж роботи містить відомості про роботу, у тому числі за вищевказані періоди роботи із відображенням інформації про роботу повний робочий день під землею/у шахті. Також, позивач зауважив, що Порядком № 637, на який посилається відповідач в оскаржуваному рішенні, передбачено саме право, а не імперативний порядок підтвердження трудового стажу за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування. Крім того, позивач наголошував, що ним для призначення пенсії на пільгових умовах було надано усі необхідні документа, а посилання відповідача на неможливість здійснення перевірки уточнюючих довідок в обґрунтування не зарахування окремих періодів його роботи є необґрунтованими.

Відповідач надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву позивача, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог позивача та просив суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі з підстав, зазначених в оскаржуваному рішенні. Додатково відповідач відзначив, що у рішенні про відмову у призначенні пенсії було допущено описку в періоді, який не зараховано до пільгового стажу, а саме: замість 31 березня 2010 року помилково вказано 31 жовтня 2010 року.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_2, виданого Микитівським РВ Горлівського МУ УМВС України в Донецькій області 1 жовтня 1996 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошове утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

Судом встановлено, що записами у трудовій книжці серії НОМЕР_3 на ім'я позивач підтверджується, що 28 січня 1985 року на підставі наказу № 2/к від 28 січня 1985 року позивача прийнято підземним машиністом електровозу третього розряду з повним робочим днем під землею на шахту імені Н.О. Ізотова, з якої його було звільнено 3 травня 1985 року у зв'язку з призовом до Армії.

28 грудня 1987 року позивача, згідно даних його трудової книжки, було прийнято на шахту імені Н.О. Ізотова учнем підземного забійника з повним робочим днем під землею. На підставі наказу від 10 червня 1988 року позивача 11 червня 1988 року було переведено на посаду підземного забійника з повним робочим днем під землею.

1 грудня 1988 року позивач переведений гірничим робітником очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею, звідки 28 червня 1996 року звільнений за власним бажанням.

На підставі записів трудової книжки судом також встановлено, що 23 червня 2008 року позивача прийнято на посаду підземного електрослюсаря 5 розряду з повним робочим днем під землею, з якої звільнений 31 березня 2010 року.

Також, судом встановлено, що з 3 вересня 2012 року позивач працює забійником підземним з повним робочим днем в шахті.

21 березня 2018 року позивачем була подана заява до відповідача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по списку 1 згідно статті 13 пункту «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення». Заява відповідачем була прийнята 21 березня 2018 року та зареєстрована за № 1485.

Для призначення пенсії на пільгових умовах за віком позивачем також були надані наступні документи:

- трудова книжка серії НОМЕР_3;

- копія диплому серії НОМЕР_4 від 7 січня 1985 року;

- копія військового квитка НОМЕР_5 від 8 травня 1985 про період проходження строкової військової служби з 12 жовтня 1985 року по 5 червня 1987 року;

- довідки про пільговий характер роботи № 20.12/03; 20.12/04; 20.12/02; 20.12/09 від 20 грудня 2016 року, видані ДП «Артемвугілля» (за новим місцем реєстрації), за періоди роботи на шахті ім. «Н.А.Ізотова» з 28 січня 1985 року по 3 травня 1985 у якості підземного машиніста елетровозу, з 28 грудня 1987 року по 10 червня 1988 року у якості учня підземного забійника, з 11 червня 1988 року по 30 листопада 1988 року у якості забійника підземного, з 1 грудня 1988 року по 28 червня 1996 року у якості гірничого очисного забою підземного, з 23 червня 2008 року по 31 березня 2010 року у якості підземного електрослюсаря на підземній дільниці шахтного транспорту; з 3 вересня 2012 року по теперішній час у якості підземного забійника.

- копія наказу про атестацію робочих місць та перелік пільгових професій за умовами праці Артемівське виробниче об'єднання по видобутку вугілля «Артемвугілля» по шахті ім. «Н.А.Ізотова» № 23/6 від 29 червня 1995 року, (завірена ДП «Артемвугілля» за новим місцем реєстрації);

- копія наказу про атестацію робочих місць та перелік пільгових професій за умовами праці Артемівське виробниче об'єднання по видобутку вугілля «Артемвугілля» № 469 від 30 серпня 1996 року (не завірена);

- копія наказу про атестацію робочих місць та перелік пільгових професій за умовами праці Артемівське виробниче об'єднання по видобутку вугілля «Артемвугілля» № 415 від 24 червня 2000 року, (не завірена);

- копія наказу про атестацію робочих місць та перелік пільгових професій за умовами праці Артемівське виробниче об'єднання по видобутку вугілля «Артемвугілля» № 472а від 24 червня 2005 року, (не завірена);

- копія наказу про атестацію робочих місць та перелік пільгових професій за умовами праці Артемівське виробниче об'єднання по видобутку вугілля «Артемвугілля» № 740 від 14 липня 2009 року, (завірена ДП «Артемвугілля» за новим місцем реєстрації);

- копія наказу про атестацію робочих місць та перелік пільгових професій за умовами праці Артемівське виробниче об'єднання по видобутку вугілля «Артемвугілля» № 615 від 23 червня 2010 року, (не завірена);

- копія наказу про атестацію робочих місць та перелік пільгових професій за умовами праці Артемівське виробниче об'єднання по видобутку вугілля «Артемвугілля» №190/А від 14 липня 2014 року, (завірена ДП «Артемвугілля» за новим місцем реєстрації);

- довідка про спуски в шахту № 20.12/05 від 20 грудня 2016 року, видана ДП «Артемвугілля»;

- довідка про заробітну плату для обчислення пенсії № 20.12/01 від 20 грудня 2016 року видана ДП «Артемвугілля» за період з червня 1991 по травень 1996 року.

Рішенням відповідача від 25 травня 2017 року № 30 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах позивачеві було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку з 21 березня 2017 року згідно пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв'язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, передбаченого чинним законодавством. Як вбачається зі змісту зазначеного рішення, підставою для відмови у призначенні позивачеві пенсії стала відсутність пільгового стажу роботи, при цьому, відповідного до даного рішення, відповідачем не зараховано періоди роботи з 28 січня 1985 року по 3 травня 1985 року, з 28 грудня 1987 року по 10 червня 1988 року, з 11 червня 1988 року по 30 листопада 1988 року, з 1 грудня 1988 року по 28 червня 1996 року, з 23 червня 2008 року по 31 жовтня 2010 року з 3 вересня 2012 року по теперішній час.

Відповідачем було зазначено, що в довідках, уточнюючих пільговий характер роботи, виданих ДП «Артемвугілля» (за новим місцем реєстрації) зазначено, що первинні документи знаходяться на зберіганні за адресою: м. Горлівка, пр. Леніна 13. м. Горлівка знаходиться на території, де органи влади тимчасово не здійснюють, або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, згідно переліку населених пунктів, затвердженого розпорядженням КМУ №1085-р від 7 листопада 2014 року. також, відповідачем відзначено, що згідно даних системи персоніфікованого обліку відсутня повна інформація щодо пільгового стажу (не внесені накази про атестацію робочих місць). На підставі зазначеного відповідачем було обраховано страховий стаж позивача, який склав 23 роки 11 місяців та 27 днів.

Отже, відповідачем повідомлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах позивач набутиме при досягненні 60-річного віку, а саме з 28 лютого 2026 року, або за умови проведення перевірки первинних документів і підтвердження факту пільгової роботи за наявності стажу на пільгових умовах - 10 років.

Отже, спірним питанням у справі є правомірність не зарахування пільгового стажу як умову для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до положень частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Закон України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв'язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно норм статті 1 цього Закону громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до положень статті 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (надалі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно з нормами пункту «а» частини 1 статті 13 Закону «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

45 років - по 31 березня 1970 року включно;

45 років 6 місяців - з 1 квітня 1970 року по 30 вересня 1970 року;

46 років - з 1 жовтня 1970 року по 31 березня 1971 року;

46 років 6 місяців - з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року;

47 років - з 1 жовтня 1971 року по 31 березня 1972 року;

47 років 6 місяців - з 1 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року;

48 років - з 1 жовтня 1972 року по 31 березня 1973 року;

48 років 6 місяців - з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року;

49 років - з 1 жовтня 1973 року по 31 березня 1974 року;

49 років 6 місяців - з 1 квітня 1974 року по 30 вересня 1974 року;

50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи:

з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 20 років 6 місяців у чоловіків і не менше 15 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 21 року у чоловіків і не менше 16 років у жінок;

з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 21 року 6 місяців у чоловіків і не менше 16 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років у чоловіків і не менше 17 років у жінок;

з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 23 років у чоловіків і не менше 18 років у жінок;

з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 23 років 6 місяців у чоловіків і не менше 18 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років у чоловіків і не менше 19 років у жінок;

з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 24 років 6 місяців у чоловіків і не менше 19 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування":

чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи;

жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Згідно з пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З аналізу зазначеного суд доходить висновку, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників. Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією.

Як встановлено судом раніше, позивачем для призначення пенсії на пільгових умовах, окрім трудової книжки, були надані документи, що підтверджують факт перебування позивача на роботах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Зазначені довідки містять усі необхідні реквізити та відповідають вимогам чинного пенсійного законодавства.

Відповідно до частини третьої статті 44 Закону № 1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Як встановлено судом та підтверджено наявними матеріалами справи, відповідачем на адресу Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області 21 березня 2017 року та 17 травня 2017 року було направлено листи «Перевірка пільгової роботи ОСОБА_1», у яких просив провести зустрічну перевірку пільгової роботи та заробітної плат на ОСОБА_1 за періоди з 28 січня 1985 року по 3 травня 1985 року, з 28 грудня 1987 року по 28 червня 1996 року на шахті «Ізотова», з 23 червня 2008 року про 31 березня 2010 року на ДП «Шахта ім. Гагаріна», з 3 вересня 2012 року по 20 грудня 2016 року на «Шахті ім. Румянцева» ДП «Артемвугілля». При цьому, матеріали справи не містять доказів щодо проведення відповідної перевірки.

Проте, суд зауважує, що відсутність можливості проведення перевірки не може позбавляти позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах. Як встановлено раніше, позивачем при зверненні до пенсійного органу для призначення пенсії були надані документи, необхідні для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до пункту 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім'я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв'язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Суд зазначає, що трудова книжка позивача містить належним чином здійснені записи щодо роботи позивача у спірні періоди. Наведені записи трудової книжки про роботу позивача за вказаний період свідчить про зайнятість останнього за відповідною посадою повний робочий день під землею (в шахті) засвідчений відповідними печатками підприємства і дефектів їх вчинення не мають.

За приписами статті 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

У рішенні від 08 липня 2004 року у справі «Ілашку та інші проти Молдови та Росії», ЄСПЛ, задовольняючи позов щодо Молдови, визнав, що Уряд Молдови, який є єдиним законним Урядом Республіки Молдова за міжнародним правом, не здійснював влади над частиною своєї території, яка перебуває під ефективним контролем «Молдавської Республіки Придністров'я». Однак, навіть за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном, Молдова все ж таки має позитивне зобов'язання за статтею 1 Конвенції вжити заходів, у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права, для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

Враховуючи, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та обов'язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов'язані враховувати практику ЄСПЛ, у тому числі і рішення в справах «Пічкур проти України», «Ілашку та інші проти Молдови та Росії» як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 6 жовтня 2015 року у справі № 816/4505/14, та в силу статті 6 КАС України враховується судом при розгляді даної справи.

Наведені вище обставини свідчать про недбале ставлення пенсійного органу до вирішення такого важливого питання як пенсійне забезпечення особи, яке гарантується статтею 46 Конституції України і визначено законодавцем як джерело існування громадянина держави.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає необґрунтованою відмову відповідача у зарахуванні до пільгового стажу позивача періодів роботи з 28 січня 1985 року по 3 травня 1985 року, з 28 грудня 1987 року по 10 червня 1988 року, з 11 червня 1988 року по 30 листопада 1988 року, з 1 грудня 1988 року по 28 червня 1996 року, з 23 червня 2008 року по 31 березня 2010 року (оскільки саме ця дата підтверджується записами трудової книжки та довідками уточнюючими пільговий стаж роботи) з 3 вересня 2012 року по теперішній час, та як наслідок позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до положень статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з нормами 2 другої зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Нормами частини 2 статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду,може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02).

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, суд зважає на його ефективність та враховуючи положення статті 9 КАС України вважає за потрібне задовольнити позовні вимоги позивача, не шляхом визнання бездіяльності відповідача щодо неврахування періодів роботи протиправною, а шляхом визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 25 травня 2017 року № 30 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи позивача з 28 січня 1985 року по 3 травня 1985 року, з 28 грудня 1987 року по 10 червня 1988 року, з 11 червня 1988 року по 30 листопада 1988 року, з 1 грудня 1988 року по 28 червня 1996 року, з 23 червня 2008 року по 31 березня 2010 року з 3 вересня 2012 року по теперішній час. За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями частини 1 статті 139 КАС України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову, відповідно до норм частини третьої зазначеної статті, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи, що позивачем при зверненні до адміністративного суду було сплачено судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., судовий збір у розмірі 650 грн. 00 коп., пропорційно частині задоволених вимог, підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце фактичного проживання як ВПО: АДРЕСА_1) до Бахмутсько-Лиманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, 35) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 25 травня 2017 року № 30 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгової пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Бахмутсько-Лиманське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) від 21 березня 2017 року № 21 березня 2017 року, зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи з 28 січня 1985 року по 3 травня 1985 року, з 28 грудня 1987 року по 10 червня 1988 року, з 11 червня 1988 року по 30 листопада 1988 року, з 1 грудня 1988 року по 28 червня 1996 року, з 23 червня 2008 року по 31 березня 2010 року, з 3 вересня 2012 року по теперішній час.

В іншій частині позовних вимог у задоволенні відмовити.

Стягнути з Бахмутсько-Лиманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, 35) судовий збір у розмірі 650 (шістсот п'ятдесят) грн. 00 коп. на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце фактичного проживання як ВПО: АДРЕСА_1).

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті 23 січня 2019 року. Повне судове рішення складено 23 січня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Смагар С.В.