Справа № 640/460/19
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення заяви про забезпечення позову без розгляду

22 січня 2019 року м. Київ № 640/460/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Добрянської Я.І., розглянувши заяву позивача про забезпечення адміністративного позову у справі

за позовом РОСТОК АГРОІНВЕСТ Лімітед
до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів
провизнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось РОСТОК АГРОІНВЕСТ Лімітед з позовом до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.01.2019р. адміністративний позов повернуто позивачу.

Одночасно з адміністративним позовом позивач подав заяву про забезпечення позову в якій просив забезпечити позов шляхом зупинення дії рішення Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів від 28.12.2018р. № 1, яким тимчасово відсторонено керівників та підписантів та призначено тимчасово виконуючих обов'язки у таких юридичних особах: ТОВ "Росток-Холдинг , ТОВ "Росток-Трейд", ТОВ "Новгород-Сіверський Елеватор", ПП "Новгород-Сіверські Аграрні Інвестиції", ТОВ "Демор", ТОВ "Комбікормник", ПОСП "Ічнянське", ПОСП "Хлібороб", ТОВ "Берегиня", ТОВ "Агрофірма "Надія", СТОВ "Крупичпільське", ТОВ "Шалигинське , ПП "Аграрні Інвестиції", ТОВ "Агрофірма "Ім. Чапаєва", ПП "Ямпільінвест", ПП "Середина-Буда Агро", ТОВ Агрофірма "Обрій".

Ознайомившись із поданою заявою, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови в прийнятті її до розгляду та повернення позивачу, з огляду на таке.

Судом встановлено, що заяву про забезпечення позову подано, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 153 КАС України, одночасно з пред'явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Частиною 1 статті 152 КАС України встановлено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити: 1) найменування суду; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Однак, ознайомившись із заявою позивача про забезпечення адміністративного позову, суд приходить до висновку про те, що така заява подана до суду не за правилами підсудності, встановленими КАС України, а відтак підлягає поверненню без розгляду, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

В п. 1-3, 7 ч. 1 ст. 4 КАС України наведено визначення термінів, вжитих у цьому Кодексі, згідно з якими:

- адміністративною справою є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір;

- публічно-правовим спором є спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи;

- адміністративний суд - суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ;

- суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Натомість, ч. 1 ст. 19 КАС України наведений перелік публічно-правових спорів, на які розповсюджується юрисдикція адміністративних судів, до яких, зокрема, віднесено спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1).

При цьому, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи: 1) що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України; 2) що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства; 3) про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом; 4) щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) громадського об'єднання, саморегулівної організації віднесені до його (її) внутрішньої діяльності або виключної компетенції, крім справ у спорах, визначених пунктами 9, 10 частини першої цієї статті (ч. 2 ст. 19 КАС України).

Судом встановлено, що рішення дію якого просить зупинити позивач прийнято з урахуванням ч. 1 ст. 19, ст. 21 ЗУ "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами одержаними від корупційних та інших злочинів", ухвали Харківського районного суду Харківської області від 30.11.2018р. у справі № 635/4979/18.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЗУ "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами одержаними від корупційних та інших злочинів", Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі як захід забезпечення позову - лише щодо позову, пред'явленого в інтересах держави, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, сума або вартість яких дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року.

Згідно з ст. 21 ЗУ "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами одержаними від корупційних та інших злочинів", 1. Управління рухомим та нерухомим майном, цінними паперами, майновими та іншими правами здійснюється Національним агентством шляхом реалізації відповідних активів або передачі їх в управління.

Активи, зазначені у частині першій цієї статті, прийняті Національним агентством в управління, підлягають оцінці, яка здійснюється визначеними за результатами конкурсу суб'єктами оціночної діяльності, та передачі в управління визначеним за результатами конкурсу юридичним особам або фізичним особам - підприємцям у порядку, встановленому законодавством про державні (публічні) закупівлі.

Управління активами здійснюється на підставі договору, укладеного відповідно до глави 70 Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Управління активами, зазначеними у частині першій цієї статті, здійснюється на умовах ефективності, а також збереження та збільшення їх вартості. Управитель має право на плату (винагороду), а також на відшкодування необхідних витрат, зроблених ним у зв'язку з управлінням активами, що відраховуються безпосередньо з доходів від використання прийнятих в управління активів. Управитель не має права відчужувати активи, прийняті ним в управління.

Дія договору про управління активами припиняється у разі скасування арешту прийнятих в управління активів або їх конфіскації, спеціальної конфіскації, іншого судового рішення про їх стягнення в дохід держави.

Ці та інші умови управління активами зазначаються в договорі між Національним агентством та управителем.

Майно, в тому числі у вигляді предметів чи великих партій товарів, зберігання якого через громіздкість або з інших причин неможливе без зайвих труднощів, або витрати із забезпечення спеціальних умов зберігання якого чи управління яким співмірні з його вартістю, або яке швидко втрачає свою вартість, а також майно у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, підлягає реалізації за цінами щонайменш не нижче ринкових. Примірний перелік такого майна визначається Кабінетом Міністрів України.

Активи, визначені частиною четвертою цієї статті, передаються для реалізації без згоди власника на підставі ухвали слідчого судді або суду, копія якої надсилається Національному агентству негайно після її винесення з відповідним зверненням прокурора. Передача для реалізації активів може також здійснюватися за згодою їх власника, копія якої надається Національному агентству з відповідним зверненням прокурора.

Реалізація здійснюється визначеними на конкурсних засадах юридичними особами. Порядок відбору таких юридичних осіб, порядок реалізації активів на прилюдних торгах (аукціонах) та/або електронних торгах визначаються Кабінетом Міністрів України.

Рішення про передачу для реалізації активів вартістю понад 10 тисяч розмірів мінімальних заробітних плат погоджується спеціально створеною при Національному агентстві міжвідомчою комісією з питань реалізації активів.

Положення про міжвідомчу комісію з питань реалізації активів та її склад затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Одержані від реалізації активів кошти зараховуються на депозитні рахунки Національного агентства.

Управління активами у вигляді частки у статутному (складеному) капіталі чи акцій, паїв:

1) банку - забезпечується шляхом здійснення на вимогу Національного агентства передбачених законом та нормативно-правовим актом Національного агентства заходів за погодженням з Національним банком України та Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку, а для кооперативних банків - Національним банком України;

2) страховика - забезпечується шляхом здійснення на вимогу Національного агентства заходів, передбачених законом та нормативно-правовим актом Національного агентства за погодженням з Національним банком України та Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, а для страховиків, створених в організаційно-правовій формі акціонерного товариства, - також Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку;

3) кредитної спілки, управителя фонду операцій з нерухомістю, лізингової компанії, факторингової компанії, ломбарду - забезпечується шляхом здійснення на вимогу Національного агентства заходів, передбачених законом та спільним нормативно-правовим актом Національного агентства та Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

У разі здійснення управління активами у вигляді частки у статутному (складеному) капіталі чи акцій, паїв управитель під час здійснення повноважень власника таких активів у вищих органах управління відповідної юридичної особи зобов'язаний погоджувати свої дії з власником таких активів.

У разі надходження винесеного у межах наданих законом повноважень рішення прокурора, а також судового рішення, що набрало законної сили, яким скасовано арешт прийнятих в управління активів, Національне агентство у триденний строк повертає їх законному власнику, а в разі їх реалізації - повертає одержані від цього кошти, а також проценти, нараховані як плата за користування банком такими коштами.

Одночасно, з ухвали Харківського районного суду Харківської області від 30.11.2018р. у справі № 635/4979/18 прийнятої в межах кримінального провадження в ЄРДР: 0000250, керуючись якою прийнято рішення дію якого просить зупинити позивач, судом встановлено, що клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області Сіренко О.А., за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000250 від 17.07.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, про зміну способу накладення арешту та визначення порядку зберігання речових доказів, в порядку статті 100 КПК України - задоволено. Змінено спосіб накладення арешту, визначений ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 28.09.2018 у справі № 635/4979/18 (провадження № 1-кс/635/2266/2018).

Згідно з ч. 6, 8 ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України, речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.

Реалізація, технологічна переробка або знищення речових доказів у випадках, передбачених цією статтею, здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а у випадках, якщо такі речові докази передані Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, - відповідно до закону та прийнятих на його виконання актів законодавства.

Таким законом є Закон України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», приписами ч. 1 ст. 21 якого передбачено, що управління рухомим та нерухомим майном, цінними паперами, майновими та іншими правами здійснюється Національним агентством шляхом реалізації відповідних активів або передачі їх в управління.

З вищевикладеного вбачається, що рішення дію якого просить зупинити позивач прийнято на виконання ухвали Харківського районного суду Харківської області прийнятої слідчим суддею у справі № 635/4979/18 в межах кримінального провадження № 0000250, яка набрала законної сили та оскарженню не підлягає.

З огляду на вищевикладене, враховуючи заявлений предмет та підстави позову зазначені у заяві, суд приходить до висновку про те, що заява про забезпечення позову подана до суду без дотримання правил підсудності.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КАС України, якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Таким чином, подана заява не підлягає розгляду у порядку адміністративної юрисдикції, оскільки предметно віднесена до кримінальної юрисдикції, а відтак підлягає поверненню позивачу без розгляду.

Керуючись вимогами ст. 150-153, 167, 170 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

1. Заяву РОСТОК АГРОІНВЕСТ Лімітед про забезпечення позову повернути позивачу без розгляду.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки встановлені ст. 256 КАС України та може бути оскаржена, за правилами, встановленими ст. 293-297 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська