Справа № 810/3161/18
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2019-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/3161/18 Суддя (судді) першої інстанції: Скочок Т.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Лебедєвої Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Київської області на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави до Відділу містобудування та архітектури Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, треті особи Державна авіаційна служба України, Комунальне підприємство Міжнародний аеропорт «Київ» (Жуляни), ОСОБА_3 про скасування рішення, визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов позов Першого заступника прокурора Київської області Грабець І.Н. в інтересах держави до Відділу містобудування та архітектури Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області та Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, треті особи - Державна авіаційна служба України, Комунальне підприємство Міжнародний аеропорт «Київ» (Жуляни), ОСОБА_3, в якому позивач просив:

- скасувати містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки від 29.12.2016 №349/2016;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача-2, що виявилась у нереагуванні на порушення вимог містобудівного законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 29.12.2016 №349/2016 та реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт від 20.01.2017 №КС 41;

- зобов'язати відповідача-2 скасувати декларацію про початок виконання будівельних робіт від 20.01.2017 №КС 41.

Згодом, 02.10.2018 Першим заступником прокурора Київської області Грабець І.Н. до канцелярії суду подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій позивач просить вжити заходи забезпечення позову, шляхом:

- зупинення дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки №349/2016, які видані 29.12.2016 Відділом містобудування та архітектури Києво-Святошинської районної державної адміністрації на розробку проектно-кошторисної документації для багатоквартирного житлового будинку з нежитловими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1;

- зупинення дії декларації про початок виконання будівельних робіт «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з нежитловими приміщеннями по АДРЕСА_1», зареєстрованої 20.01.2017 Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області за № КС 41;

- заборони Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Державної архітектурно- будівельної інспекції України (бульв. JI.Українки, 26, м. Київ, 01133, ) вчиняти дії щодо реєстрації декларації про готовність багатоквартирного житлового будинку з нежитловими приміщеннями по АДРЕСА_1 до експлуатації та видачі сертифікату про його готовність до експлуатації

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 жовтня 2018 року в задоволенні клопотання про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив суд вказане судове рішення скасувати та винести нове, яким задовольнити клопотання про забезпечення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник третьої особи - ОСОБА_3, просить суд залишити її без задоволення, а ухвалу суду - без змін, посилаючись на те, що позивачем не надано достатніх доказів в обґрунтування його клопотання про вжиття заходів забезпечення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та інші наявні у справі докази, колегія суддів приходить до наступного.

Так, звертаючись до суду із клопотанням про забезпечення позову Перший заступник прокурора Київської області посилався на те, що, на його думку, оскаржувані рішення відповідачів є очевидно протиправними, оскільки були видані та зареєстровані для будівництва об'єкта - багатоквартирного житлового будинку з нежитловими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 без дотримання визначеного чинним законодавством порядку отримання погодження місця розташування об'єкта будівництва та визначення умов забудови на приаеродромній території з експлуатантом аеродрому Київ (Жуляни) та Державіаслужбою України. Також позивач зазначає, що на території будівництва об'єкта заборонена житлова забудова. Так, за висновками експлуатанта аеродрому Київ (Жуляни) щодо погодження місця розташування та висоти об'єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації з умовами, що забезпечують необхідний рівень безпеки польотів в районі аеродрому та на приаеродромних територіях від 20.04.2016 № 7.4-29-56 та від 12.06.2017 № 7.4-29-53 об'єкт будівництва за адресою: АДРЕСА_1 є перешкодою на приаеродромній території аеродрому «Київ» (Жулянн), а за умовами впливу авіаційного шуму у денний та нічний час знаходиться в зоні обмеження забудови «Г», а також знаходиться в зоні індивідуального ризику третьої сторони 10-4. Крім того, Державною авіаційною службою України прийнято рішення № 47 від 18.07.2017 про припинення будівництва на приаеродромній території аеродрому «Київ» (Жуляни) за адресами: вул. Сонячна, 5, вул. Яблунева, 15 та пр-т. Мартинова, 2, 4, 6, 8, 10, 12 (ЖК «Софія Резиденс») в с. Софіївська-Борщагівка, Києво-Святошинського району Київської області. Позивач припускає вірогідність, що оскаржувані рішення, як дозвільні документи надають право забудовнику здійснювати будівництво за вказаною адресою багатоповерхового житлового будинку з подальшим закінченням такого будівництва, оформленням правовстановлюючих документів на даний об'єкт нерухомості, хоча такі рішення позивач вважає протиправними.

Відмовляючи в задоволенні заявленого клопотання, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не доведено обставини, які б вказували, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. Крім того, що до тверджень представника позивача про очевидні ознаки протиправності оскаржуваних ним рішень відповідачів, судом зазначено, що виходячи зі змісту заяви про вжиття заходів забезпечення позову та обставин, викладених позивачем в адміністративному позові, суд приходить до висновку, що не є очевидною протиправність оскаржуваних рішень суб'єктів владних повноважень та доведеним факт допущення останніми протиправних дій, про що йде мова у позовній заяві та розглядуваній заяві про забезпечення позову, оскільки у даному разі, заявлені позовні вимоги як раз і ґрунтуються на існуванні таких обставин як підставі позову. Також, в контексті з вищевикладеним слід наголосити, що до розгляду даної справи по суті неможливо зробити висновок щодо протиправності оскаржуваних рішень відповідачів, оскільки вирішення даного питання на стадії вирішення питання про забезпечення позову фактично є свідченням розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання про забезпечення позову вірним, та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, мотивуючи свою позицію наступним.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 150 КАС України, подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Частинами 1,2 та 3 вказаної статті передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Тобто, законодавець передбачив вичерпний перелік заходів, шляхом яких може бути забезпечено адміністративний позов.

З сукупного аналізу наведених правових норм колегія суддів приходить до висновку, що забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Обов'язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є достатнє обґрунтування того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

При цьому, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, у зв'язку із чим, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, представник позивача, обґрунтовуючи клопотання про забезпечення позову зазначив, що здійснення будівництва без відповідного погодження уповноваженого органу з питань цивільної авіації унеможливлює здійснення належного контролю приаеродромної території, що порушує умови забезпечення безпеки авіації в цілому. Зазначає, що неконтрольована забудова приаеродромної території призводить до великих негативних наслідків. Повідомляє, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам Державіаслужби, яка, зокрема, полягає у неможливості здійснення Державіаслужбою належного контролю за приаеродромною територією, що порушує умови забезпечення безпеки польотів, авіаційної, екологічної, економічної та інформаційної безпеки, а також безпеки авіації в цілому.

Крім того, представником позивача зазначено, що об'єкт будівництва за адресою: АДРЕСА_1 є перешкодою на приаеродромній території аеродрому «Київ» (Жулянн), а за умовами впливу авіаційного шуму у денний та нічний час знаходиться в зоні обмеження забудови «Г», а також знаходиться в зоні індивідуального ризику третьої сторони 10-4.

Відмова у вжитті заходів забезпечення позову, на переконання позивача, призведе до того, що будівництво буде введене в експлуатацію, в нього заселять людей, що стане наслідком застосування значних зусиль та витрат по відновленню прав, свобод та інтересів Державіаслужби, а також може призвести до значних людських жертв від авіаційних подій на приаеродромній території внаслідок неконтрольованого будівництва.

Таким чином, позивач вважає, що існують всі передбачені статтями 150-154 КАС України підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Надаючи оцінку викладеним підставам для задоволення клопотання, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пунктів 146, 147 Положення про використання повітряного простору України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 №401, умови розташування, будівництва, реконструкції та маркування об'єктів, що можуть створити загрозу безпеці повітряного руху, погоджуються і Міноборони, Державіаслужбою, державним підприємством обслуговування повітряного руху України і Украерорухом) та районним диспетчерським центром (РДЦ). Розташування та будівництво об'єктів, дійсна висота яких перевищує 50 метрів, погоджуються з Міноборони, Державіаслужбою та Украерорухом.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що погодження будівництва з позивачем, проводиться лише в тому разі, якщо здійснюється будівництво об'єктів, висота яких перевищує 50 метрів.

Звертаючись до суду з даним адміністративним позовом, позивачем не наведено жодного доказу в підтвердження того, що висота будівництва за адресою: АДРЕСА_1, Київської області перевищує 50 метрів.

Також вказаних доказів не було надано і суду апеляційної інстанції.

Крім того, не відповідає дійсності твердження позивача, що об'єкт будівництва за адресою: АДРЕСА_1, Київської області є перешкодою на приаредромній території, оскільки згідно висновку експлуатанта аеродрому «Київ» (Жуляни) від 12.06.2017 року №7.4-29-53 будинок по вказаній адресі не є перешкодою на приаредромній території аеродрому.

Доводи Позивача щодо порушення будівельних норм та правил, а також санітарних правил в частині перевищення граничних рівнів шумів спростовуються наявним в матеріалах справи протоколом акустичних вимірювань№210817 від 22.08.2017 року, Детальним планом території, а також Генеральним планом території с. Софіївська Борщагівка де чітко видно границі рівнів шумів. Згідно протоколу акустичних вимірювань «Для досягнення відповідних рівнів показників шуму в житлових приміщення необхідно облаштовувати в квартирах примусово приливно-витяжної системи вентиляції або використовувати шумозахисні клапани або провітрювані в конструкції вікон чи фасадів».

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Враховуючи стислі строки розгляду заяви про забезпечення позову, у суду відсутня можливість у витребуванні додаткових доказів в порядку ст.. 70-77 КАС України, які б змогли надати суду можливість забезпечити позов. При цьому, під час вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Таким чином, в справах, яких заявлені клопотання про забезпечення позову, обов'язок доказування покладається на заявника.

Однак, судом апеляційної інстанції, з чим погоджується і колегія суддів, встановлено, що Першим заступником прокурора Київської області не наведено жодних належних підстав для забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність достатніх та необхідних правових підстав для задоволення клопотання позивача про забезпечення позову та вважає, що судом першої інстанції були правильно застосовані норми процесуального права та ухвалено законне і обґрунтоване рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Київської області - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Повний текст ухвали складено « 21» січня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма