Справа № 2040/7233/18
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2019-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

10 січня 2019 р. № 2040/7233/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Кухар М.Д.

при секретарі судового засідання - Єрьомкіній К.І.,

за участі:

представника позивача -не прибув,

представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради (майдан Конституції, буд. 7,м. Харків,61003, ) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУНОМЕР_1) про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- зобов'язати ОСОБА_2 (АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1) власними силами або за власний рахунок, знести самочинно побудовану «нежитлову будівлю літ. «Б-1» по АДРЕСА_2;

- стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1) на користь Харківської міської ради (майдан. Конституції, 7, м. Харків ідентифікаційний код юридичної особи: 04059243; рахунок 2986. банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області. МФО 851011) судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами позапланової перевірки (акт-№ 237-А від 30.03.2018) встановлено факт не виконання вимог припису № 155-Пр від 09.03.2017 та надано припис № 237-Пр-У від 30.03.2018 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил терміном виконання 30.05.2018. До теперішнього часу інформація про виконання вимог припису (№ 237-Пр-У від 30.03.2018) до Інспекції не надходила. ОСОБА_2 не представлено документів, що підтверджують виконання вимог зазначеного припису. З урахуванням викладеного, є підстави вважати вимоги припису №237-Пр-У від 30.03.2018 не виконаними, що стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом.

Відповідач направив до суду відзив на адміністративний позов, в якому проти задоволення позову заперечував, посилаючись на той факт, що об'єкт торгівельний павільйон літ "Б-1" біля житлового будинку по АДРЕСА_2 не є капітальною спорудою та має усі характерні ознаки тимчасової споруди.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову та відзиву проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.

За результатами позапланової перевірки на об'єкті «Нежитлова будівлі літ. «Б-1» по АДРЕСА_2» (акт № 153-А від 09.03.2017) встановлено порушення ОСОБА_2 вимог п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», абз. З п. 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.201 1 № 466 - виконання будівельних робіт з будівництва нежитлової будівлі літ. «Б-1» по АДРЕСА_2 (об'єкт II категорії складності) без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт щодо об'єктів І-ІІІ категорії складності та надано припис № 155-Пр від 09.03.2018 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

За результатами позапланової перевірки (акт-№ 237-А від 30.03.2018) встановлено факт не виконання вимог припису № 155-Пр від 09.03.2017 та надано припис № 237-Пр-У від 30.03.2018 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил терміном виконання 30.05.2018.

Під час виходу на місце щодо перевірки виконання вимог припису № 237-Пр-У від 30.03.2018 (направлення Інспекції № 498-Н від 31.05.2018) встановлено наявність будівлі літ. «Б-1». суб'єкт містобудування, що має відношення до даного об'єкта, з відповідними підтверджуючими документами був відсутній. У зв'язку, з чим не видалося за можливе провести перевірку у відповідності до Порядку.

Станом на момент подання позову інформація про виконання вимог припису (№ 237-Пр-У від 30.03.2018) до Інспекції не надходила. ОСОБА_2 не представлено документів, що підтверджують виконання вимог зазначеного припису.

Станом на день подання позову в єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів Державної архітектурно-будівельної інспекції України, розміщеному на офіційному сайті Держархбудінспекції України, відсутня інформація щодо нежитлової будівлі літ. «Б-1» по АДРЕСА_2.

З урахуванням викладеного, станом на дату подання позову вимоги припису №237-Пр-У від 30.03.2018 виконані не були, що є порушенням пп. «а» п. З ч. З ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», абз. 2 пп. 3 п. 11 та абз. 4 п.14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553.

Відповідно до положень Цивільного кодексу України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Відповідно до положень ст. 4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» об'єктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси та частини, лінійні об'єкти інженерно-транспортної інфраструктури. До об'єктів будівництва не належать нафтові і газові свердловини та об'єкти їх влаштування.

З аналізу вказаних норм вбачається, що законодавцем не виключені малі архітектурні споруди з числа об'єктів будівництва, а отже вимоги вказаного закону розповсюджують свою дію в тому числі й на будівництво малих архітертурних споруд.

Згідно положень ст. 5 вказаного закону програми розвитку регіонів та населених пунктів, програми господарського, соціального та культурного розвитку повинні узгоджуватися з містобудівною документацією відповідного рівня. Вимоги містобудівної документації є обов'язковими для виконання всіма суб'єктами містобудування.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

- отримання замовником або проектувальником вихідних даних:

- розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону. її експертизи;

- затвердження проектної документації:

- виконання підготовчих та будівельних робіт;

- прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів:

реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про архітектурну діяльність» та ст. 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проект об'єкта архітектури розробляється під керівництвом або з обов'язковою участю головного архітектора проекту та/або головного інженера проекту, які мають відповідний кваліфікаційний сертифікат.

Проекти об'єктів архітектури затверджуються замовником.

Порядок розроблення проектної документації на будівництво об'єктів затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України № 45 від 16.05.2011.

Відповідачем разом з відзивом надано копію акту обстеження та технічного висновку, відповідно до якого за наслідками візуального обстеження зроблено висновок, що будова, яка розташована поруч з будинком АДРЕСА_2 не є капітальною спорудою та має характерні ознаки тимчасової споруди.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення. Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України "Про благоустрій населених пунктів". Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Відповідно до Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 21.10.2011 N 244, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 листопада 2011 р. за N 1330/20068 (далі - Порядок) (п. 2) Підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт прив'язки тимчасової споруди (додаток 1). Замовник, який має намір встановити тимчасову споруду, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення тимчасової споруди. До заяви додаються: графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування тимчасової споруди, виконані замовником у довільній формі на топографо-геодезичній основі М 1:500 кресленнями контурів тимчасової споруди з прив'язкою до місцевості; реквізити замовника (найменування, П.І.Б., адреса, контактна інформація).

Цей перелік документів є вичерпним.

Відповідність намірів щодо місця розташування тимчасової споруди комплексній схемі розміщення тимчасової споруди (у разі її наявності), будівельним нормам визначає відповідний орган з питань містобудування та архітектури, який утворено у складі виконавчого органу відповідної сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації, протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви.

Про відповідність намірів замовника щодо місця розташування тимчасової споруди комплексній схемі розміщення тимчасової споруди (у разі її наявності), будівельним нормам замовник повідомляється відповідним органом з питань містобудування та архітектури письмово протягом трьох робочих днів з дня такого визначення відповідності намірів або замовнику надається аргументована відмова щодо реалізації намірів розміщення тимчасової споруди.

Для оформлення паспорта прив'язки замовник звертається до органу з питань містобудування та архітектури із додатковою заявою щодо оформлення паспорта прив'язки тимчасової споруди, до якої додає: схему розміщення тимчасової споруди (додаток 1); ескізи фасадів тимчасової споруди у кольорі М 1: 50 (для стаціонарних тимчасової споруди), які виготовляє суб'єкт господарювання, що має ліцензію на виконання проектних робіт, або архітектор, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат (додаток 1); схему благоустрою прилеглої території, складену замовником або суб'єктом підприємницької діяльності, який має відповідну ліцензію, архітектором, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат, відповідно до Закону України "Про благоустрій населених пунктів України"; технічні умови щодо інженерного забезпечення (за наявності), отримані замовником у балансоутримувача відповідних інженерних мереж. Зазначені документи замовником отримуються самостійно.

Відповідно до ст. 34 Закону «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об'єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (CCI), та щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України або видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з середніми (СС2) та значними (ССЗ) наслідками.

Виконувати будівельні роботи, без подання відповідного повідомлення забороняється (ч.2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об'єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. Плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником такого органу. Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є. зокрема, виявлення самочинного будівництва.

Згідно з ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням. За рішенням суду самочинно збудований об'єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов'язаних із знесенням об'єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач здійснив будівництво без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи.

З урахуванням викладеного об'єкт «нежитлова будівля літ. «Б-1» по АДРЕСА_2» є самочинним будівництвом, як такий, що збудований без додержання вимог, встановлених законом та без отримання дозвільних документів, в тому числі на здійснення будівництва тимчасової споруди.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, з істотними відхиленнями від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, або з істотним порушенням будівельних норм та правил видає припис про усунення порушень невиконання, якого є підставою для звернення до суду з позовом.

Відповідно до ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

Слід зазначити, що можливість здійснити перебудову передбачена у випадках, коли є відхилення від затвердженого проекту, тобто коли є такий проект і можливо здійснити перебудову відповідно до проекту.

Відповідач в установлений строк добровільно не виконав вимоги, встановлені у приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил № 237-Пр-У від 30.03.2018, з огляду на що, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6-9, 139, 242- 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради до ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 (АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1) власними силами або за власний рахунок, знести самочинно побудовану «нежитлову будівлю літ. «Б-1» по АДРЕСА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Скарга може бути подана у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення виготовлено 21.01.2019 року.

Суддя Кухар М.Д.