Справа № 808/701/18
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2019-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 січня 2019 року м. Дніпросправа № 808/701/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2018 року (суддя Калашник Ю.В.) по справі №808/701/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18 червня 2018 року у справі №808/701/18, яку залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2018 року, частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії, а саме:

визнано протиправним та скасовано рішення про відмову ОСОБА_1 в перерахунку призначеної пенсії за вислугу років з 01.01.2016 за посадою на день звільнення зі служби, оформлене листом від 23.02.2018 №381/Х-9;

зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 01 січня 2016 року, згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у зв'язку із прийняттям постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" з урахуванням довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії за пенсійною справою №86/13445 від 19.01.2018 і визначити основний розмір пенсії 79% від грошового забезпечення без обмеження граничного розміру, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії, починаючи з 01.01.2016.

20 вересня 2018 року Запорізьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист, за яким 03 жовтня 2018 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області відкрито виконавче провадження ВП №57344910.

30 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із заявою, в якій, з посиланням на положення ст.ст.382, 383 КАС України, просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на виконання рішення Запорізького окружного

адміністративного суду від 18.06.2018 у справі №808/701/18;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подати звіт про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18.06.2018 у справі №808/701/18.

Заява обґрунтована тим, що постановою від 03.10.2018 відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області відкрито виконавче провадження ВП №57344910 з примусового виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18.06.2018 у справі №808/701/18. Постановою встановлено термін виконання протягом 10 робочих днів. ГУ ПФУ у Запорізькій області направлено листа від 12.10.2018 № 19863/07 від 12.10.2018, в якому повідомило про здійснення перерахунку та виплату пенсії позивачу з розрахунку 79% грошового забезпечення починаючи з 01.01.2016 року. За період з 01.01.2016 по 31.10.2018 донараховано 179 653,72 грн., донарахування та виплата здійснена 05.09.2018, виплата здійснена за період з 29.08.2018 по 31.10.2018 в сумі 16651,70 грн. Щодо виплати різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії починаючи з 01.01.2016, то орган ПФУ зазначив, що ці виплати здійснить згідно з Постановою КМУ від 22.08.2018 №649. Крім цього, позивач зазначає, що в результаті проведеного відповідачем перерахунку на виконання рішення суду розмір його пенсії склав 20791,64 грн. Однак, розмір перерахованої пенсії для виплати відповідачем незаконно, всупереч чинному законодавству і самому рішенню суду, обмежено до 14350,00 грн., хоча саме обмеження граничного розміру, при розгляді позовної заяви в суді, ГУ ПФУ у Запорізькій області не оскаржувалося. Посилаючись на положення п.2 розд.II Закону №3668-IV від 09.07.2011, згідно яких обмеження пенсії максимальним розміром не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності зазначеним Законом, позивач стверджує, що дії відповідача по обмеженню пенсії є незаконними, оскільки пенсія позивачу призначена 02.07.2002, крім цього в самому ж рішенні суду зазначено визначити основний розмір пенсії 79% від грошового забезпечення без обмеження граничного розміру. З огляду на наведене, враховуючи невиконання в добровільному порядку відповідачем судового рішення, яке набрало законної сили, позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18.06.2018 та зобов'язати відповідача подати протягом п'ятнадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили звіт про виконання судового рішення у даній справі.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2018 року заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18.06.2018 у справі №808/701/18; зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подати звіт про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18.06.2018 у справі №808/701/18 - залишено без задоволення.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, за його заявою, яким задовольнити вимоги у повному обсязі. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач зазначає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що відповідач, після проведення перерахунку пенсії на виконання рішення суду, а її розмір склав 20791,64 грн., всупереч чинному законодавству і самому рішенню суду, незаконно обмежив максимальним розміром з 20.12.2016 по 31.12.2017 - сумою 10740,00 грн., з 01.01.2018 по червень 2018 - сумою 13730,00 грн., і з липня 2018 по 30.11.2018 - сумою 14350,00 грн. За позицією позивача, виплата його пенсії внаслідок здійсненого перерахунку без обмеження максимальним розміром має бути здійснена з 20.12.2016. З огляду на те, що рішення суду відповідачем не виконано в повному обсязі, сума перерахованої пенсії незаконно обмежена максимальним розміром, відповідна сума заборгованості з 01.01.2016 по 01.08.2018 не виплачена, позивач вважає, що наявні підстави для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, та є доцільним зобов'язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення у даній справі.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Стосовно заяви ОСОБА_1 в частині зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подати звіт про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18.06.2018 у справі №808/701/18, в порядку ч.1 ст. 382 КАС України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина 2 статті 382 КАС України).

За приписами підпункту 1 пункту 6 статті 246 КАС України, яка визначає зміст рішення, у разі необхідності у резолютивній частині рішення також вказується про порядок і строк виконання рішення.

З аналізу наведених норм права слідує, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі, суд може під час ухвалення рішення у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18.06.2018 у справі №808/701/18 на відповідача не було покладено обов'язку подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, а у задоволенні відповідної вимоги позивача у позовній заяві - відмовлено.

Таким чином, питання застосування судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов'язання відповідача подати звіт про його виконання судом у межах розгляду даної справи вже вирішувалось.

Крім цього, матеріали справи свідчать, що на підставі виданого виконавчого листа відкрито виконавче провадження, в ході якого державним виконавцем вже вчиняються дії щодо примусового виконання судового рішення.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення заяви позивача в частині зобов'язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, в порядку ч.1 ст. 382 КАС України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованість висновків суду першої інстанції в цій частині.

Щодо ухвали суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні заяви позивача про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18.06.2018 у справі №808/701/18, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно частин 1 та 6 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу (стаття 249 КАС України «Окремі ухвали суду»).

За змістом частини 2 статті 293 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Статтею 294 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Так, згідно вказаної статті окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо:

1) забезпечення доказів, відмови в забезпеченні доказів, скасування ухвали про забезпечення доказів;

2) забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, скасування забезпечення позову, відмови у забезпеченні позову, відмови у заміні заходу забезпечення позову або скасуванні забезпечення позову;

3) повернення заяви позивачеві (заявникові);

4) відмови у відкритті провадження у справі;

5) відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності;

6) передачі справи на розгляд іншого суду;

7) відмови поновити або продовжити пропущений процесуальний строк;

8) затвердження умов примирення сторін;

9) призначення експертизи;

10) визначення розміру судових витрат;

11) зупинення провадження у справі;

12) залишення позову (заяви) без розгляду;

13) закриття провадження у справі;

14) внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення;

15) відмови ухвалити додаткове рішення;

16) роз'яснення або відмови у роз'ясненні судового рішення;

17) відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами;

18) відмови у поновленні пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання;

19) відстрочення і розстрочення, зміни або встановлення способу і порядку виконання судового рішення;

20) заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження;

21) повороту виконання рішення суду або відмови у повороті виконання рішення;

22) внесення чи відмови у внесенні виправлень до виконавчого документа, визнання чи відмови у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;

23) окрема ухвала;

24) стягнення штрафу в порядку процесуального примусу;

25) накладення штрафу та інших питань судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, постановлених судом відповідно до статті 382 цього Кодексу;

26) відмови у відкритті провадження за заявою про відновлення втраченого судового провадження;

27) відновлення або відмови у відновленні повністю або частково втраченого судового провадження.

З аналізу наведених норм слідує, що ухвали суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні заяви, поданої в порядку ст.383 КАС України, апеляційному оскарженню не підлягають.

В той же час, з огляду на підстави, з якими позивач пов`язував неправомірність дій (бездіяльності) відповідача, вчинених на виконання рішення суду, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, однією з підстав заяви, поданої в порядку ст.383 КАС України, позивач визначив те, що відповідач незаконно обмежив суму перерахованої пенсії позивача максимальним розміром, що не узгоджується з рішенням суду, яке набрало законної сили, та яким встановлено право позивача на перерахунок пенсії без обмеження граничним розміром.

Вказаній підставі поданої позивачем заяви судом першої інстанції оцінки не надано та будь-яких висновків з цього приводу судом першої інстанції в оскарженій ухвалі не зазначено.

Тобто, встановлені обставини справи свідчать про те, що судом першої інстанції фактично не вирішувалось питання щодо неправомірності дій (бездіяльності) відповідача, під час виконання рішення суду в частині обмеження перерахованої пенсії позивача максимальним розміром.

Враховуючи те, що ухвала суду першої інстанції в цій частині апеляційному оскарженню не підлягає, а отже суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості ухвалити рішення по суті пред`явленої позивачем заяви, а також, приймаючи до уваги право позивача на розгляд його заяви належним судом, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне ухвалу суду першої інстанції в частині вирішеної заяви ОСОБА_1, поданої в порядку ст.383 КАС України, скасувати та в цій частині заяву направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.320, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2018 року по справі №808/701/18 в частині вирішеної заяви ОСОБА_1, поданої в порядку ст.383 КАС України, скасувати та в цій частині заяву направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В іншій частині ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2018 року по справі №808/701/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 18.01.2019р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк