Справа № 480/4642/18
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2019-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 січня 2019 р. Справа № 480/4642/18
Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Шевченко І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовною заявою до Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області (далі - відповідач, Сумське об`єднане УПФУ Сумської області), в якій просив:
1) визнати протиправними дії Сумського об`єднаного УПФУ Сумської області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи»;
2) зобов`язати Сумське об`єднане УПФУ Сумської області відповідно до ст. 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, здійснити з 01.10.2017 перерахунок ОСОБА_1 пенсії з інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року;
3) виплатити ОСОБА_1 різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період з 01.10.2017 до моменту здійснення перерахунку.
Свої вимоги мотивував тим, що у розумінні ст.10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" він є військовослужбовцем, який брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи. І тому, згідно ч.3 ст.59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", має право на перерахунок пенсії у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати з 01.10.2017.
Ухвалою від 18.12.2018 було прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Враховуючи, що предметом спору є оскарження дій відповідача щодо перерахунку пенсійних виплат, справа згідно п.2 ч.1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства країни розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідачем було подано відзив на позовну заяву (а.с.25-26), відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову, виходячи з того, що для виникнення права на перерахунок пенсії по ст. 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи особа повинна відповідати сукупно таким критеріям: 1) приймала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; 2) проходила строкову військову службу під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; 3) отримала інвалідність внаслідок діяльності пов`язаної з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Водночас, відповідач не перебував на строковій військовій службі під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, оскільки строкову військову службу позивач проходив з 1975 по 1977 року, тоді як участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС приймав у 1986 році.
Отже, управлінням пенсія ОСОБА_1 була обрахована відповідно до діючого законодавства і управлінням не порушено його права.
Дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесений до 1 категорії, що підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_1 (а.с.3), та вкладкою до посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи №000235, віднесеного до категорії 1, - учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.3).
Також позивачу з 1992 року була встановлена IІІ група інвалідності, внаслідок захворювань, пов`язаних з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі висновку обласної спеціалізованої медико-соціальної експертної комісії, що підтверджується довідкою №030592, довідкою до акта огляду МСЕК серії АС №008618 (а.с.20), довідками про результати визначення ступенів втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги (а.с.19,20), посвідченням інваліда III групи (а.с.3).
Позивач перебуває на обліку у Сумському об`єднаному УПФУ Сумській області та отримує пенсію по інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується пенсійним посвідченням (а.с.16) та вбачається з позову та відзиву.
ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою від 28.03.2018 про перерахунок пенсії з 01.10.2017 відповідно до ч.3 ст.59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та п.п.2,3 постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 №851 Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.11-12).
Сумське об`єднане УПФУ Сумської області надало відповідь листом від 10.04.2018 №268-Г (а.с.13), в якому повідомило, що підстав для перерахунку ОСОБА_1 немає, оскільки у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 23 листопада 2011 №1210 та постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 №851 перерахунок пенсії проводиться особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової військової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю. Вважає, що позивач не є такою особою, оскільки приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не під час проходження строкової служби, дійсну строкову військову службу позивач проходив з 1975 по 1977 року, тоді як участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС приймав у 1986 році.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
За приписами ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 №796-XII (далі - Закон №796-XII).
Згідно ст.9 Закону №796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є:
1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;
2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи;
3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт;
4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.
Відповідач, обґрунтовуючи свою позицію стверджує, що позивач не був військовослужбовцем та має права на обчислення пенсії по інвалідності за особливою процедурою, вважаючи, що таке право мають лише особи, які проходили дійсну строкову службу.
Однак, суд не приймає до уваги вказані доводи, приймаючи до уваги наступне.
Статтею 10 Закону №796-XII визначено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно примітки до вказаної статті: тут і надалі до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.
Тобто, військовозобов`язані, призвані на військові збори належать до військовослужбовців в розумінні статті 10 Закону №796-XII.
Аналогічні положення викладені в законах України, що регулюють порядок проходження військової служби.
Так, відповідно до ч.9 ст.1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 №2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються, зокрема, на такі категорії: військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.
За приписами ч.ч.1,2 ст.16 Закону України Про Збройні Сили України від 06.12.1991 №1934-XII держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців, резервістів, які виконують обов`язки служби у військовому резерві, та військовозобов`язаних, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, членів їх сімей, працівників Збройних Сил України, а також членів сімей військовослужбовців, резервістів та військовозобов`язаних, які загинули (померли), пропали безвісти, стали особами з інвалідністю під час виконання службових обов`язків. Соціальний і правовий захист військовослужбовців, резервістів, які виконують обов`язки служби у військовому резерві, військовозобов`язаних, призваних на навчальні (або перевірочні) і спеціальні збори, та членів їх сімей здійснюється відповідно до Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та інших нормативно-правових актів.
Пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 №2011-XII встановлено, що дія цього Закону поширюється, зокрема на військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і членів їх сімей.
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що громадяни із числа військовозобов`язаних, які проходять збори (навчальні, перевірочні, спеціальні), у цей період вважаються такими, що проходять військову службу та користуються гарантіями держави на рівні із іншими військовослужбовцями.
Згідно спільного наказу Міністерства праці та соціальної політики України Міністерства оборони України від 01.12.1997 №24/428 Про застосування ст. 7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту на військовослужбовців, із числа військовозобов`язаних, призваних на військові збори, які стали інвалідами внаслідок захворювання, одержаного під час виконання обов`язків військової служби, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи поширюється дія статті 7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.
Отже, суд визнає, що позивач є військовослужбовцем у розумінні ст.10 Закону №796-XII.
Матеріалами справи, а саме довідками до актів огляду МСЕК, довідками про результати визначення ступенів втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги (а.с.19, 20), експертним висновком Харківської регіональної міжвідомчої експертної Ради по встановленню причинного зв`язку хвороб та інвалідності з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та їх професійного характеру від 14.11.1991 №3389 (а.с.17) та від 12.12.1991 №3620 (а.с.18) підтверджено причинний зв`язок захворювань позивача з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників у зв`язку з ліквідацію наслідків аварії на ЧАЕС.
Питання призначення пенсії військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи врегульоване статтею 59 Закону №796-XII.
Відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій від 03.10.2017 №2148-VIII, в частині, що підлягають застосуванню з 01.10.2017, стаття 59, зокрема частина третя Закону №796-ХІІ викладена в наступній редакції: Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Тобто вказана норма розділяє осіб, які мають право на призначення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а саме: особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи; особам, які брали участь в інших ядерних аварій та випробувань; особам, які брали участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби.
Пунктом 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210, з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 №851 передбачено, що за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Отже, позивач, з урахуванням примітки до статті 10 Закону №796-XII, як особа, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи як військовослужбовець, відноситься до категорії осіб, яка має право на отримання пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, що передбачено ст. 59 Закону №796-ХІІ.
Крім того, судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував у своїх рішеннях на тому, що правосуддя не повинно бути ілюзорним і має забезпечувати реальний захист прав особи і гарантії того, що справу буде вирішено остаточно рішенням в судовому провадженні (рішення від 09 грудня 2010 року у справі Буланов та Купчик проти України, від 13.02.2011 року у справі Чуйкіна проти України).
Верховним Судом України у постанові від 16.09.2015 у справі №826/4418/14 була сформована правова позиція, що рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникало б необхідності повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Враховуючи встановлені судом обставини у справі та досліджені докази, суд визнає, що відмова відповідача у проведенні перерахунку пенсії не відповідала ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, та є протиправною, у зв`язку з чим суд, з урахуванням вимог ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає необхідним позовні вимоги задовольнити та визнати протиправною відмову відповідача, викладену у листі від 10.04.2018 №268/Г щодо перерахунку пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до ст.59 Закону №796-XII та зобов`язати відповідача здійснити з 01.10.2017 відповідно до ст.59 Закону №796-XII перерахунок та виплату позивачу пенсії з інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року з урахуванням проведених виплат.
При цьому, судом враховано, що п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 №851 Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка підлягає застосуванню з 01.10.2017 згідно п.3 вказаної постанови, було зобов`язано Пенсійний фонд України забезпечити проведення перерахунків пенсій, призначених особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, за матеріалами пенсійних справ. У зв`язку з цим, відповідач, повинен був на підставі даних матеріалів пенсійної справи позивача провести відповідний перерахунок позивачу саме з 01.10.2017.
Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Визнати протиправною відмову Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, викладену у листі від 10.04.2018 №268/Г, щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи».
Зобов`язати Сумське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області відповідно до ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», здійснити з 01.10.2017 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року з урахуванням проведених виплат.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 18.01.2019.

Суддя І.Г. Шевченко