Справа № 0940/2483/18
Суддя: Грицюк П.П.
Дата ухвалення: 2019-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2019 р. справа № 0940/2483/18

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Грицюка П.П.,

за участю секретаря Ткачука І.М.,

представника позивач - ОСОБА_1,

представника відповідача - Янчука В.В.,

третя особа - Богусевич Г.С.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Снятинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області в особі Янчука Василя Васильовича, третя особа, яка не заявляє самостійних щодо предмета спору на стороні відповідача Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про визнання незаконною та скасування постанови ВП № 57820617 від 03.12.2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Снятинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області в особі Янчука Василя Васильовича (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних щодо предмета спору на стороні відповідача Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області (далі - третя особа) про визнання незаконною та скасування постанови старшого державного виконавця Янчука Василя Васильовича від 03.12.2018 року ВП № 57820617.

Позовні вимоги мотивовані тим, що управлінням державної архітектурно - будівельної інспекції в Івано-Франківській області пропущено строк пред'явлення виконавчого документу до виконання, а тому відповідачем протиправно, в порушення вимог чинного законодавства прийнято оскаржену постанову.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.12.2018 року залишено дану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків (а.с. 40-41). У зазначений строк позивач недоліки усунув, а тому ухвалою суду від 10.01.2019 року відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, з особливостями скороченого розгляду проваджень у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби згідно ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

15.01.2018 року представником відповідача подано відзив на адміністративний позов, разом з додатками, в якому проти заявлених позовних вимог заперечив з підстав, наведених у відзиві, який міститься в матеріалах справи (а.с. 59-81). Зокрема, відповідач зазначив, що у зв'язку з відповідністю виконавчого документа положенням Закону України «Про виконавче провадження» виконавцем прийнято оскаржену постанову. Також пояснив, що у відповідності п.1 ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі його пред'явлення до виконання. Враховуючи те, що управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області постанова № 30/1009/02-43/2017 від 16.03.2017 року неодноразово пред'являлась до виконання, трьохмісячний строк не пропущений, а тому стягувач на підставі ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» мав право повторно пред'являти його до виконання.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області 16.01.2018 року подала пояснення, які містяться в матеріалах справи (а.с. 82-105), в яких вказала, що строк до пред'явлення постанови № 30/1009/02-43/2017 від 16.03.2017 року є не пропущеним, а тому підстави для скасування постави про відкриття виконавчого провадження відсутні.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених в адміністративному позові. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову та просив у його задоволенні відмовити. Зазначив, що виконавчим провадженням № 57820617 не порушуються права позивача. З приводу незаконності дій державного виконавця при винесенні оскарженої постанови зауважив, що такі дії вчинені в межах повноважень, наданих Законом України «Про виконавче провадження».

Представник третьої особи в судовому засіданні пояснила, що управлінням не порушено строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, а тому оскаржувана постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження є правомірною. Просила суд в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.

Постановою від 16.03.2017 року за №30/1009/02-43/2017 ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 96 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 299 КУпАП - постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, встановленого ч. 1 ст. 307 цього ж Кодексу - тобто 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу. У відповідності до положень статті 308 КУпАП у порядку примусового виконання за даною постановою стягуєтся подвійний розмір штрафу в сумі 17000,00 грн (а.с. 119-120).

У відповідності до ст. 291 КУпАП постанова набрала законної сили 14.04.2017 року

Супровідним листом від 16.06.2017 року №1009/1.18/474 виконавчий документ направлено для примусового виконання (а.с. 87).

Постановою Снятинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області від 19.06.2017 року відкрито виконавче провадження №54162254 (а.с. 121-122).

ОСОБА_4 не погодився з даною постановою у зв'язку із чим оскаржив її до суду. Постановою Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 29.11.2017 року у справі №351/1330/17 позов задоволено повністю. Скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 19.06.2017 року ВП №54162254 та повернуто постанову по справі про адміністративне правопорушення від 16.03.17 року №30/1009/02-43/2017 стягувачу. Визнано протиправними дії Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області стосовно подачі заяви від 16.06.2017 року № 1009/1.18/474 вих. про направлення виконавчого документа до Снятинського районного ВДВС Головного управління юстиції в Івано-Франківській області (а.с. 125-126). Постанова Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 29.11.2017 року у справі №351/1330/17 вступила в законну силу 11.12.2017 року.

09.02.2018 року відповідно до постанови Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 29.11.2017 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» та повернуто виконавчий документ стягувачу (а.с. 127).

Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області 17.04.2018 року повторно надіслано Постанову про накладення адміністративного стягнення до примусового виконання (а.с. 128).

02.05.2018 року на адресу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області надійшло повідомлення про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання від 26.04.2018 року, оскільки відсутній строк пред'явлення виконавчого документу до виконання (а.с. 129-130).

Управлінням повторно 10.05.2018 року направлена постанова до виконання, однак 21.05.2018 року Управлінням отримано повідомлення про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання від 15.05.2018 року, з підстав пропущеного строку для відповідного виду стягнення, керуючись п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 131-133).

30.05.2018 року Управлінням повторно направлена постанова до примусового виконання (а.с. 134-135). Повідомленням від 26.07.2018 року повернуто виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання (а.с. 136-138).

При цьому, дане повідомлення до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області надійшло тільки 08.10.2018 року, що підтверджується вхідним штампом на супровідному листі (а.с. 136) та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 138).

Управлінням, повторно 22.11.2018 року направлено виконавчий документ до виконання, який надійшов до Снятинського районного відділу ДВС 30.11.2018 року (а.с. 100-101).

03.12.2018 року постановою Старшого державного виконавця Снятинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано- Франківській області Янчука В.В. ВП №57820617 відкрито виконавче провадження з виконання постанови №30/1009/02-43/2017 від 16.03.2017 року (а.с. 121-122).

Не погоджуючись з даною постановою про відкриття виконавчого провадження 10.11.2018 року ОСОБА_4 оскаржив дії державного виконавця начальнику Снятинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (а.с. 140).

28.12.2018 року дана скарга розглянута, оскаржувані дії та рішення визнано правомірними (а.с. 141-142).

Вважаючи, що державним виконавцем Снятинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області безпідставно, з порушенням Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 03.12.2018 року, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України "Про виконавче провадження" (далі - Закон), в редакції, чинній на момент їх виникнення.

Відповідно до ст.1 вищевказаного Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 2 Закону, виконавче провадження здійснюється з дотриманням в тому числі засади співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як передбачає пункт 1 частини 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За змістом частини 2 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Таким чином розгляд даної справи віднесено до компетенції Івано-Франківського окружного адміністративного суду.

Отже, відповідний суб'єкт владних повноважень повинен діяти згідно вимог закону, оскільки його повноваження визначені у законі.

Суд звертає увагу, що згідно пункту 6 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження", підлягають примусовому виконанню рішення на підставі постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Частиною 1 статті 26 вказаного Закону передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Водночас, частиною 4 статті 4 Закону визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред'явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред'явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Крім того, враховуючи специфіку спірних правовідносин в розрізі того, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є за своєю суттю виконавчим документом, суд звертає увагу на відповідні нормативні положення КУпАП з цього приводу.

Згідно частини 1 статті 291 КУпАП, постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

За змістом статті 299 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення, постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суд звертає увагу на те, що позивачем постанова Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області від 16.03.2017 року за №30/1009/02-43/2017 не оскаржена, що представниками сторін не заперечується.

При цьому, необхідно зазначити, що обов'язок перевірки дотримання строків пред'явлення виконавчих документів до виконання, зокрема, щодо набрання виконавчими документами юридичної сили, покладається саме на виконавця.

Як встановлено судом, виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, зокрема, якщо він відповідає вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно з вимогами пункту 1 частини 4 статті 4 цього Закону, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання), та за наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

При цьому, у вказаній частині Закону законодавець передбачив строк у 3 (три) дні для вирішення виконавцем питання про відкриття виконавчого провадження чи повернення виконавчого документа стягувачу.

Судом встановлено порушення Снятинським районним відділом ДВС даних вимог Закону України "Про виконавче провадження" в частині своєчасності прийняття рішення та повернення виконавчого документу стягувачу без виконання.

Так, як встановлено попередньо, 30.05.2018 року управлінням повторно направлена постанова до примусового виконання (а.с. 134-135).

Повідомленням Снятинського районного відділу ДВС від 26.07.2018 року повернуто виконавчий документ стягувану без прийняття до виконання (а.с. 136-138).

При цьому, дане повідомлення до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області надійшло тільки 08.10.2018 року, що підтверджується вхідним штампом на супровідному листі (а.с. 136) та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 138).

Позивач вказує, що порушення даних строків Снятинським районним відділом ДВС щодо прийняття рішення та повернення виконавчого документу стягувачу без виконання свідчать про факт порушення Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області строків пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред'явлення виконавчого документа до виконання

Згідно ч. 5 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Таким чином, з врахуванням даних норм Закону, суд не погоджується з наведеними твердженнями позивача, оскільки порушення строків прийняття рішення та повернення виконавчого документу стягувачу допущено з вини Снятинського районного відділу ДВС, а таке порушення не може обмежувати права Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області як стягувача.

Також, безпідставними є твердження позивача, що Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області пропущено строк звернення виконавчого документу для примусового виконання у період з дати вступу в законну силу 11.12.2017 року постанови Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 29.11.2018 року, оскільки виконавчий документ повернутий до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області тільки 09.02.2018 року. При цьому, законодавець встановив підстави переривання строку пред'явлення до виконання виконавчого документу саме з моменту повернення такого документу без виконання державною виконавчою службою стягувачу.

Таким чином, в даному випадку порушення строків прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження від 09.02.2018 року допущено Снятинським районним відділом ДВС, як наслідок, дані порушення не можуть впливати на обсяг прав стягувача -Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області.

При цьому, Управлінням в межах строків пред'явлення виконавчого документа до виконання, повторно 17.04.2018 року направлено виконавчий документ до Снятинського районного відділу ДВС.

Крім того, безпідставними є посилання представника позивача, як на підставу скасування оскаржуваної постанови, на ті обставини, що Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області не погоджуючись з рішеннями Снятинського районного відділу ДВС про неодноразове повернення виконавчого документа без виконання такі дії та рішення не оскаржувало, натомість повторно направляло виконавчий документ на виконання.

З даного приводу суд зазначає, що можливість оскарження дій та рішень державної виконавчої служби є правом, а не обов'язком стягувача, а Законом України "Про виконавче провадження" не обмежено право стягувача на повторне направлення до виконання виконавчого документу.

Таким чином, враховуючи встановлені у справі обставини, судом, як і державним виконавцем, не встановлено пропущення трьох місячного терміну пред'явлення стягувачем постанови № 30/1009/02-43/2017 від 06.03.2017 року до виконання, як наслідок не встановлено з даних причин підстав для скасування постанови старшого державного виконавця Снятинського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області від 03.12.2018 року ВП № 57820617. Інших підстав для скасування оскаржуваної постанови позивачем не наведено та судом не встановлено.

Поряд з цим, з системного аналізу норм Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що у зазначений вище строк виконавець повинен перевірити усі питання для прийняття законного рішення про відкриття чи повернення виконавчого документа стягувачу, у тому числі з'ясувати чи поданий виконавчий документ у встановлений Законом строк, чи набрав він законний сили, наявність інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження, зокрема, оскарження виконавчого документа до суду.

З урахуванням положень статей 3, 4, 18, 26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов'язаний з'ясувати наявність передбачених законом обставин що виключають здійснення виконавчого провадження.

З'ясування виконавцем вказаних вище обставин можливе шляхом перевірки інформації відповідних баз даних, державних реєстрів, зокрема, Єдиного державного реєстру судових рішень, інформацій щодо стадій розгляду судових справ на офіційному веб-порталі Судова влада України, інших загальнодоступних даних, шляхом скерування запитів тощо.

Таким чином, аналіз положень Закону України "Про виконавче провадження" дозволяє дійти висновку, що з'ясування питань щодо можливості відкриття виконавчого провадження, а також інших обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження, покладається саме на виконавця.

Частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов до висновку, що приймаючи постанову від 03.12.2018 року у ВП № 57820617 про відкриття провадження, державний виконавець діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, позов ОСОБА_4 до Снятинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних щодо предмета спору на стороні відповідача Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про визнання незаконною та скасування постанови ВП № 57820617 від 03.12.2018 року, не підлягає до задоволення.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

ОСОБА_4, (код ЄДРПОУ НОМЕР_1), місце проживанн: АДРЕСА_1;

Снятинський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, (), місцезнаходження: пл. Незалежності, 1, м. Снятин, Івано-Франківська область, 78300;

Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, (), місцезнаходження: вул. Івана Франка, 4, м. Івано-Франківськ, 76018.

Суддя /підпис/ Грицюк П.П.