Справа № 591/7113/18
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 р.Справа № 591/7113/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання - Патової Д. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Державної міграційної служби України в Сумській області на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 27.11.2018 року, (головуючий суддя І інстанції: Клименко А.Я.) по справі № 591/7113/18

за позовом Управління Державної міграційної служби України в Сумській області

до Громадянина Азербайджану ОСОБА_2

про примусове видворення за межі території України та затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення,

ВСТАНОВИВ:

Управління Державної міграційної служби України в Сумській області (далі -позивач) звернулося до суду з позовом, в якому просило:

- примусово видворити за межі території України громадянина Азербайджану ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н.;

- затримати громадянина Азербайджану ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., строком на 6 місяців з метою забезпечення примусового видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні;

- рішення допустити до негайного виконання.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 27.11.2018 року частково задоволено позов.

Примусово видворено за межі території України громадянина Азербайджану ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н.

У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Управління Державної міграційної служби України в Сумській області, не погодившись з рішенням суду в частині відмови у задоволені позову, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, просило скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог зазначило, у відповідача, який вчинив порушення законодавства України з прикордонних питань, відсутні кошти для на виїзд з України, він буде ухилятися від виконання рішення про примусове видворення.

Громадянин Азербайджану ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., відзиву на апеляційну скаргу не надав.

У судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримала, просила рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні позову, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що постановою Управління Державної міграційної служби України в Сумській області від 08.11.2018 р. № ПН МСМ 051056 громадянина Азербайджану ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., за порушення пп. 2 п. 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою КМУ від 15.02.2012 року № 150, притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 1 ст. 203 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн.

Зазначеною постановою встановлено, що 08.11.2018 року Управлінням ДМС України в Сумській області виявлено громадянина Азербайджану ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., без документів на право проживання на території України. (а.с. 14).

Згідно наданих відповідачем 27.11.2018 року письмових пояснень Управлінню Державної міграційної служби України в Сумській області, він на територію України прибув у 2018 році через пункт пропуску державного кордону «Бориспіль» з метою заробітку. Знав про незаконність свого перебування в Україні, однак залишити її територію не міг через відсутність коштів (а.с. 15).

08.11.2018 року Управлінням ДМС України в Сумській області прийнято рішення №185 про примусове повернення з України громадянина Азербайджану ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., та зобов'язання його покинути територію України до 23.11.2018 року. (а. с. 7-8).

У зв'язку з тим, що відповідач, знаходячись на території України без відповідних документів на право проживання, перевищив дозволений термін перебування іноземця, Управління Державної міграційної служби України в Сумській області звернулося до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову щодо затримання громадянина Азербайджану ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., суд першої інстанції виходив з відсутності фактів, які б свідчили про неможливість примусового видворення відповідача за межі України за обставин, передбачених Законом України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту»,статтею 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

4) зобов'язання іноземця або особи без громадянства внести застав.

Аналіз наведених правових положень дає підстави для висновку, що затримання іноземця з метою забезпечення його видворення допускається за наявності об'єктивних підстав вважати, що він ухилятиметься від виконання рішення про примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі.

Згідно матеріалів справи єдиною підставою для затримання громадянина Азербайджану ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., позивачем визначено відсутність коштів для виїзду за межі України.

Оцінивши зазначені доводи, колегія суддів вважає, що відсутність об'єктивної можливості іноземця виконати рішення про видворення не може бути підставою для його затримання, оскільки жодним чином не вказує на ухилення від виконання обов'язку або можливості втечі. Інших підстав для затримання громадянина Азербайджану ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., позивачем не наведено.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що позивачем не доведено наявності законодавчих підстав для задоволення його позовних вимог про затримання відповідача з метою забезпечення видворення за межі України строком на шість місяців, зокрема не надано жодних належних і допустимих у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України доказів на підтвердження обґрунтованих підстав вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або що існує ризик його втечі.

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 310, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Сумській області - залишити без задоволення.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 27.11.2018 року по справі № 591/7113/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов А.О. Бегунц