Справа № 160/9221/18
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2019-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 січня 2019 року Справа № 160/9221/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у спрощеному провадженні (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральноъ шкоди, -
Також позивач просив допустити до негайного виконання постанову в частині виконання нарахування та виплати щомісячного платежу.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що постановою Верховної Ради України від 11.12.2003 року № 1396-1 та наказом Начальника Територіального Управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області від 29.12.2004 року за № 372-К його звільнено з посади судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська у зв'язку з поданням заяви про відставку та у відповідності до ст. 43 Закону України «Про статус суддів» йому призначено щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 86 відсотків від заробітної плати працюючого судді.
Абзацом 3 пункту 1 Постанови Верховної Ради України «Про порядок введення в дію Закону України «Про статус суддів» встановлено, що у разі зміни заробітної плати суддів розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці обчислюється, виходячи з нового розміру заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді.
Відповідно до ч. 3 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 -VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці у розмірі 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів». За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.
Норми статей, що діяли у різний проміжок часу, підтверджували, що даний вид соціального забезпечення судді у відставці виплачується щомісячно та залежить від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.
Статтею 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачає проведення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці у разі зміни складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.
Розмір щомісячного довічного грошового утримання визначається на підставі довідки про розмір грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. (Додаток 1 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддями у відставці органами Пенсійного фонду України ).
А отже Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області під час щомісячної виплати позивачу довічного грошового утримання, як судді у відставці, повинно постійно щомісячно самостійно проводити розрахунок даної виплати в залежності від розміру грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.
У зв'язку зі зміною з 01.01.2017 року розміру заробітної плати діючого судді, з підстав передбачених ч.3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» 11 жовтня 2018 року та 15 листопада 2018 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявами про перерахування його щомісячного довічного грошового утримання починаючи з 01.01.2017 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/9221/18. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні.
Відповідачем до суду відзив на позовну заяву не наданий.
Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке.
З матеріалів справи судом встановлено, що постановою Верховної Ради України від 11.12.2003 року №1396-1 та наказом Начальника Територіального Управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області від 29.12.2004 за № 372-К ОСОБА_2 звільнено з посади судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська у зв'язку з поданням заяви про відставку, та у відповідності до ст. 43 Закону України «Про статус суддів» призначено щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 86 відсотків від заробітної плати працюючого судді.
22 липня 2018 року набув чинності Закон України від 15 травня 2018 року № 2415-VІІІ «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав». Цим Законом внесено зміни до Закону України від 06.12.2016 року № 1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», зокрема, в абзаці 2 пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону слово та цифри «1600 гривень» змінено словами та цифрами «прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року».
Рішенням від 16.10.2018 №2294 відділу з питань призначення та перерахунку пенсії №6 управління застосування пенсійного законодавства Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 відмовлено в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці з 01.01.2018 та повідомлено про здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці з 01.08.2018 у зв'язку з набранням чинності Законом України від 15 травня 2018 року № 2415-VІІІ з 22.07.2018.

15.11.2018 позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01.01.2017, до своєї заяви позивачем були додані довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області про суддівську винагороду для обчислення довічного грошового утримання судді у відставці: від 10 жовтня 2018 року №№ Б-с-1082, Б-с-1082/1, Б-с- 10822, Б-с-1082/3, Б-с-1082/4, Б-с-1082/5, Б-с-1082/6, Б-с-1082/7, Б-с-1082/8 та від 06 листопада 2018 року №№ Б-с-1168, Б-с-1168/1, Б-с-1168/2, Б-с-1168/3, Б-с-1168/4, Б-с-1168/5; від 12 листопада 2018 року №№ Б -с-1194, Б -с-1194/1, Б-с- 1194/2, Б-с-1194/3, Б-с-1194/4, Б с- 1194/5.

Рішенням від 23.11.2018 №2806 відділу з питань призначення та перерахунку пенсії №6 управління застосування пенсійного законодавства Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 відмовлено в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці починаючи з 01.01.2017, та повідомлено про здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці з 01.08.2018 з тієї підстави, що Закон України від 15 травня 2018 року № 2415-VІІІ набрав чинності з 22.07.2018, тому наступний місяць після набрання чинності вказаним законом і є місяцем, в якому підлягає перерахунку сума довічного грошового утримання суддям у відставці.

Листами від 21.11.2018 №В17837-18 та від 28.11.2018 №В18096-18 відповідач повідомив позивача, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці йому проведено з 01.08.2018. Дата, з якої зроблений перерахунок (01.08.2018), обґрунтована тим, що Закон України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав», який змінив розміри складових суддівської винагороди, набрав чинності - 22.07.2018. Пунктом 4 розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України передбачено, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінились розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою. В зв'язку з чим перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці слід проводити саме з 01.08.2018.

З такою позицією пенсійного органу суд не погоджується з огляду на наступне.

21 липня 2018 року в газеті «Голос України» опубліковано Закон України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» від 15 травня 2018 року № 2415-VІІІ (далі - Закон № 2415-VІІІ).

Цим Законом внесено зміни до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VІІІ, зокрема, в абзаці другому пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» названого Закону слово та цифри « 1600 гривень» змінено словами та цифрами «прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року».

Закон № 2415-VІІІ набрав чинності з 22 липня 2018 року. При цьому Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VІІІ набрав чинності з 01.01.2017.

Як зазначено в п. 2 Рішення Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 09.02.1999 в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультра активна форма) і шляхом зворотньої дії (ретроактивна форма). В п. 3 зазначеного рішення Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення частини першої ст. 58 Конституції України про зворотню дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадку, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб.

Надання зворотньої дії Закону (ретроактивність Закону) - виключення, про що повинна бути пряма вказівка про це в Законі.

Отже, у даному випадку самим законодавцем дію Закону № 2415-VІІІ в частині застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як розрахункової величини для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат, поширено на правовідносини, що виникли до набрання чинності цим нормативно-правовим актом, а саме, на правовідносини починаючи з 01 січня 2017 року.

З огляду на що, в даних правовідносинах, безпідставним є посилання відповідача на норму статті 58 Конституції України, в частині положень про дію закону в часі, про що ним зазначено у рішеннях від 16.10.2018 №2294 та від 23.11.2018 №2806.

Відповідно до ч.4 ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Отже, за приписами наведеної норми правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 року № 2246-VІІІ прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2018 року встановлено у розмірі 1762 грн..

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлений у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2017 року - 1600 гривень, з 1 травня - 1684 гривні, з 1 грудня - 1762 гривні.

Конституційний Суд України в п.1 ч.4 рішення №4-рп/2016 від 08.06.2016 за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої, абзаців першого, другого, четвертого, шостого частини п'ятої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI, зазначив, що у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Як вбачається з довідок Територіального управління Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області про суддівську винагороду для обчислення довічного грошового утримання судді у відставці: від 12 листопада 2018 року №№ Б -с-1194, Б -с-1194/1, Б-с- 1194/2, Б-с-1194/3, Б-с-1194/4, Б с- 1194/5 та від 06 листопада 2018 року №№ Б-с-1168, Б-с-1168/1, Б-с-1168/2, Б-с-1168/3, Б-с-1168/4, Б-с-1168/5 суддівська винагорода, яка враховується при визначенні /перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_2 (утримання суддям у відставці) за період з 01.01.2017 по 01.12.2017 складала 24000 грн., з яких посадовий оклад 16000 грн. та доплата за вислугу років 8000 грн..

З урахуванням змін, внесених Законом України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» від 15 травня 2018 року № 2415-VІІІ до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VІІІ, позивач набув право на перерахунок суми його щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 20640 грн. (86% від суддівської винагороди).

В той час як згідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 08.11.2018 №11058/6 позивачу виплачувалось з січня 2017 року по грудень 2017 року включно - 17542,65 грн. (щомісяця).

Як вбачається з довідок Територіального управління Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області про суддівську винагороду для обчислення довічного грошового утримання судді у відставці від 10 жовтня 2018 року №№ Б-с-1082, Б-с-1082/1, Б-с- 1082/2, Б-с-1082/3, Б-с-1082/4, Б-с-1082/5, Б-с-1082/6, Б-с-1082/7, суддівська винагорода, яка враховується при визначенні /перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_2 (утримання суддям у відставці) за період з 01.01.2018 по 01.08.2018 складала 26430 грн., з яких посадовий оклад 17620 грн. та доплата за вислугу років 8810 грн..

З урахуванням змін, внесених Законом України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» від 15 травня 2018 року № 2415-VІІІ до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VІІІ, позивач набув право на перерахунок суми його щомісячного довічного грошового утримання у період з 01.01.2018 виходячи із суми суддівської винагороди у розмірі 26430 грн., таким чином сума щомісячного довічного грошового утримання мала складати 22729,80 грн. (86% від суми суддівської винагороди).

В той час як згідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 08.11.2018 №11058/6 позивачу виплачувалось: у січні- лютому 2018 року 17788,35 грн.; у березні -липні 2018 року - 18771,43 грн..

Отже, з 01 січня 2017 року посадовий оклад суддів встановлюється, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому саме з цієї дати зміна грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, є обставиною, що обумовлює необхідність у проведенні перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Алгоритм дій територіальних органів Пенсійного фонду України щодо проведення такого перерахунку визначено правовими нормами Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року №3-1 (у редакції постанови від 20 березня 2017 року №5-1) (надалі-Порядок №5-1).

Приписами розділу II "Звернення за перерахунком щомісячного довічного грошового утримання" Порядку №5-1 підтверджується, що підставою для перерахунку щомісячного довічного утримання судді є зміна розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, а такий перерахунок проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Відповідно до вимог розділу III "Документи, необхідні для призначення (перерахунку) щомісячного довічного утримання" Порядку №5-1 до заяви про перерахунок щомісячного довічного утримання додається довідка про суддівську винагороду працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди.

Саме у відповідності до вказаних вимог мало місце звернення позивача до відповідача щодо такого перерахунку із доданням довідок про розмір суддівської винагороди з 01.01.2017 по 01.08.2018.

Одночасно суд зазначає про помилковість трактування відповідачем та, як наслідок, визначення періоду, за який підлягає перерахунку раніше призначене щомісячне довічне грошове утримання, положень пункту 4 Порядку № 5-1.

Відповідно до цього пункту передбачено, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Тобто, положення вказаного правового акту визначає період в якому має бути здійснено відповідний перерахунок, що помилково ототожнюється відповідачем з періодом за який може бути здійснений такий перерахунок. Слід наголосити, що дата з якої у відповідача виник обов'язок здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_2 в даному випадку не є тотожним поняттям з датою, з якої позивач набув право на такий перерахунок.

На підставі викладеного, суд робить висновок, що відповідачем неправомірно проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1762 грн., саме з 01.08.2018 року.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем не доведено правомірність проведення перерахунку позивачу довічного грошового утримання лише з 01.08.2018.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

В своїй позовній заяві позивача просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2. Разом з тим, діями суб'єкта владних повноважень є сукупність вчинків здійснених у межах наданих чинним законодавством повноважень.

В даному випадку, права позивача порушуються не сукупністю вчинків відповідача, а відмовою останнього, викладеною у рішеннях відділу з питань призначення та перерахунку пенсії №6 управління застосування пенсійного законодавства Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 16.10.2018 №2294 та від 23.11.2018 №2806, тобто рішенням суб'єкта владних повноважень, з урахуванням чого, належним способом захисту порушеного права позивача в даному випадку є визнання протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2, яка оформлена рішеннями відділу з питань призначення та перерахунку пенсії №6 управління застосування пенсійного законодавства Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 16.10.2018 №2294 та від 23.11.2018 №2806.

Також, за для ефективного відновлення порушеного права позивача, суд вважає необхідним зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_2 щомісячного довічного грошового утримання, з урахуванням заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді відповідно до довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області від 06 листопада 2018 року №№ Б-с-1168, Б-с-1168/1, Б-с-1168/2, Б-с-1168/3, Б-с-1168/4, Б-с-1168/5; від 12 листопада 2018 року №№ Б -с-1194, Б -с-1194/1, Б-с- 1194/2, Б-с-1194/3, Б-с-1194/4, Б с- 1194/5; від 10 жовтня 2018 року №№ Б-с-1082, Б-с-1082/1, Б-с- 10822, Б-с-1082/3, Б-с-1082/4, Б-с-1082/5, Б-с-1082/6, Б-с-1082/7, Б-с-1082/8 у розмірі 86 відсотків суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, виключивши нараховану та виплачену суму щомісячного довічного грошового утримання за період з 01 січня 2017 року по 01 серпня 2018 року.

Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Загальний порядок та умови відшкодування моральної шкоди визначені Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 23 вказаного Кодексу передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Статтею 1167 Цивільного кодексу України, яка передбачає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами та доповненнями) моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (пункт 3 Постанови).

Отже, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння щодо її заподіяння, наявність причинно-наслідкового зв'язку між заподіяною шкодою і протиправним діянням та вини в її заподіянні.

Зокрема, суду необхідно з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння особі моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі особа оцінює заподіяну їй шкоду, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Також, статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На основі досліджених під час розгляду справи доказів суд доходить висновку, що позивачем не доведено заподіяння йому душевних страждань протиправними діями відповідача, зокрема, у вигляді погіршення здоров'я та/або настання інших втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, інших негативних явищ, що настали у результаті незаконних дій (бездіяльності) відповідача та причинний зв'язок між неправомірними діями відповідача і заподіяною позивачу моральною шкодою.

Таким чином, суд доходить висновку, що завдання позивачу діями відповідача моральної шкоди у розмірі 35000 грн. не доведені належними та допустимими доказами, а тому позовна вимога про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області моральної шкоди у розмірі 35000 грн. є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Згідно вимог пункту першого частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про: присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Тому, суд доходить висновку про можливість допущення негайного виконання рішення суду в частині здійснення виплати ОСОБА_2 у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При звернення до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн., який підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 9, 194, 205, 241, 242-246, 250, 255, 263, 295, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1) до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області (, вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в перерахунку ОСОБА_2 розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яка оформлена рішеннями відділу з питань призначення та перерахунку пенсії №6 управління застосування пенсійного законодавства Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 16.10.2018 №2294 та від 23.11.2018 №2806.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_2 щомісячного довічного грошового утримання, з урахуванням заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, відповідно до довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області від 06 листопада 2018 року №№ Б-с-1168, Б-с-1168/1, Б-с-1168/2, Б-с-1168/3, Б-с-1168/4, Б-с-1168/5; від 12 листопада 2018 року №№ Б -с-1194, Б -с-1194/1, Б-с- 1194/2, Б-с-1194/3, Б-с-1194/4, Б с- 1194/5; від 10 жовтня 2018 року №№ Б-с-1082, Б-с-1082/1, Б-с- 10822, Б-с-1082/3, Б-с-1082/4, Б-с-1082/5, Б-с-1082/6, Б-с-1082/7, Б-с-1082/8 у розмірі 86 відсотків суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, виключивши нараховану та виплачену суму щомісячного довічного грошового утримання, за період з 01 січня 2017 року по 01 серпня 2018 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині здійснення доплати ОСОБА_2 недорахованої суми щомісячного довічного грошового утримання у межах суми стягнення за один місяць.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 судові витрати з оплати судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) В.М. Олійник

Рішення не набрало законної сили

10 січня 2019 року.

Суддя В.М. Олійник

З оригіналом згідно.

Суддя В.М. Олійник