Справа № 826/6233/15
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2019-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/6233/15
УХВАЛА

17 січня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

Кучми А.Ю.

суддів: Федотова І.В.,

за участю секретаря судового засідання: Прудиус І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про відвід суддів Бєлової Л.В., Кучми А.Ю., Федотова І.В. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 до Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві з участю третьої особи - уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Таврика" Караченцева Артема Юрійовича про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2015 року позивачі, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, звернулися до суду першої інстанції з адміністративним позовом про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити дії.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 грудня 2016 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Національного банку України, що полягає у не проведенні Національним банком України планової інспекційної перевірки публічного акціонерного банку «Банк «Таврика» у межах 36 місяців починаючи з 01.05.2009. В іншій частині позовних вимог відмовилено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивачами подано апеляційні скарги у яких просять скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Апелянти мотивують свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Також, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених вимог, відповідачем, Національним Банком України, подано апеляційну скаргу у якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.10.2018, для розгляду визначено колегію суддів у складі: головуючого - Бєлової Л.В., суддів: Безименної Н.В., Кучми А.Ю. ( том 6 а.с.1)

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2018 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи та для розгляду визначено колегію суддів у складі: головуючого - Бєлової Л.В., суддів: Безименної Н.В., Аліменко В.О. (том 6 а.с.24).

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.11.2018 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи та для розгляду визначено колегію суддів у складі: головуючого - Бєлової Л.В., суддів: Кучми А.Ю., Федотова І.В. (том 6 а.с.62).

16.01.2019 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява позивача ОСОБА_2 про відвід суддів Бєлової Л.В., Кучми А.Ю., Федотова І.В.

Позивач ОСОБА_5 заяву про відвід підтримав.

Позивач ОСОБА_3 заяву про відвід підтримав.

Представник Національного банку України вважав заяву про відвід необгрунтованою.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, думку учасників процесу, що з'явилися, перевіривши доводи заяви про відвід та обставини справи, колегія суддів вважає такі обставини необґрунтованими.

Так, заява про відвід мотивована тим, що дії суду суперечать Кодексу суддівської етики, порушення принципу незмінності складу суду, недбале ставлення суддів до виконання службових обов'язків.

Підстави для відводу судді визначені у ч. 1 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України .

Частиною 4 зазначеної статті Кодексу адміністративного судочинства України визначено, суддя не може брати участі у розгляді адміністративної справи і підлягає відводу за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Проте, у заяві про відвід не наведено обставин, які б вказували на упередженість або необ'єктивність суддів Бєлової Л.В., Кучми А.Ю., Федотова І.В. при здійсненні правосуддя у даній справі. Під час розгляду заяви про відвід суддів таких обставин не встановлено.

При цьому, слід звернути увагу, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (іі) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими».

Відтак, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Так, визначення складу суду передбачено статтею 31 КАС України.

Визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 18 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Справа, розгляд якої відповідно до цього Кодексу здійснюється колегією суддів в обов'язковому порядку, розглядається постійною колегією суддів відповідного суду, до складу якої входить визначений Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою суддя-доповідач.

Персональний склад постійних колегій суддів визначається зборами суддів відповідного суду.

Для кожної постійної колегії суддів збори суддів відповідного суду визначають резервних суддів строком на один рік.

Якщо зі складу колегії суддів не може продовжувати розгляд справи суддя, який не є суддею-доповідачем у такій справі, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом, заміна такого судді з ініціативи судді-доповідача за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою з числа резервних суддів.

Якщо замінити суддю, що вибув, з числа резервних суддів неможливо, його заміна здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою у порядку, визначеному частиною першою цієї статті.

Суддя, визначений на заміну вибулого судді, розглядає у складі колегії суддів усі невирішені справи, які розглядає така колегія суддів, та які у зв'язку з відсутністю вибулого судді неможливо розглянути в строки, встановлені КАСУ.

Результати автоматизованого розподілу (повторного розподілу) справи оформлюються протоколом.

Копія такого протоколу в електронній чи паперовій формі підписується уповноваженими особами апарату суду та видається (надсилається) заінтересованій особі не пізніше наступного дня після подання до суду відповідної заяви.

В даному випадку, заміна судді здійснена на підставі розпорядження керівника апарату та відповідає вимогам КАС України.

Невідповідності складу колегії вимогам порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого ст. 31 КАС України не встановлено. Не містить щодо цього і заява про відвід.

Відтак наведені позивачем ОСОБА_2 у заяві про відвід колегії суддів, обставини не можуть слугувати підставами для відводу суддів як такі, що викликають сумнів у їх неупередженості, не є доказом в неупередженості чи зацікавленості суддів.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість колегії суддів в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у їх неупередженості при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається.

Разом з тим, зі змісту заяви про відвід та з наданих суду апеляційної інстанції позивачами пояснень вбачається їх суб'єктивне переконання у наявності упередженості та об'єктивності колегії суддів в розгляді даної справи.

Доводи заявника ґрунтуються на власній оцінці викладених ним обставин та припущеннях, а тому доводи заявника не можуть свідчити про заінтересованість суддів у даній справі.

Також, здійснення необхідних процесуальних дій, з якими не погоджується заявник, власне не може свідчити про наявність упередженості суддів чи неможливості прийняття ним об'єктивного рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини об'єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: - забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається свідчить про неупередженість суду; - судом створено достатні гарантії для усунення підстав і навіть потенційної можливості побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Із практики Європейського суду з прав людини вбачається, що важливим питанням є питання довіри, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

У рішенні "Газета-Центр проти України" від 15 липня 2010 року Європейський суд з прав людини, встановлюючи порушення принципу безсторонності, зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб'єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об'єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Навіть зовнішні прояви можуть бути важливими або, іншими словами, "правосуддя має не тільки чинитись, також має бути видно, що воно чиниться".

Також, щодо об'єктивної неупередженості зазначено у справі «Фей проти Австрії». Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року, об'єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов'язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів, що свідчать про упередженість судді, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Аналогічне правило має розповсюджуватись і на розгляд питання щодо відводу.

Наявні сумніви у неупередженості суддів позивач пов'язує з діями суду, а тому, колегія суддів вважає, що у стороннього спостерігача, зокрема і у позивача, могли б виникнути сумніви в неупередженості суддів.

А тому колегія суддів, враховуючи обставини, що склалися вважає, що в даному слід вжити заходи уникнення безпідставного затягування розгляду даної справи та будь-яких сумнівів в об'єктивному вирішенні спору, враховуючи систематичне подання заяв про відвід та запобігання поданню в подальшому нових заяв чи клопотань, пов'язаних з участю зазначених суддів у розгляді даної справи.

Враховуючи, що позивач має сумнів у неупередженості зазначених суддів, з метою уникнення вказаних сумнівів та забезпечення дотримання положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики Європейського суду, принципів адміністративного судочинства, колегія суддів приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 про відвід суддів Бєлової Л.В., Кучми А.Ю., Федотова І.В. підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 38-40, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про відвід суддів Бєлової Л.В., Кучми А.Ю., Федотова І.В. задовольнити.

Справу № 826/6233/15 передати керівнику апарата для визначення складу суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено - 21.01.2019.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді: А.Ю.Кучма

І.В.Федотов