Справа № 815/2347/18
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/2347/18

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О.А. Дата і місце ухвалення: 18.10.2018р., м. Одеса
Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лукянчук О.В.

при секретарі - Рябоконь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до державного реєстратора комунального підприємства «Департамент державної реєстрації» Вальвакова Дмитра Гаріальдовича, комунального підприємства «Департамент державної реєстрації», треті особи товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп», публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Порто-Франко», про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до державного реєстратора комунального підприємства «Департамент державної реєстрації» Вальвакова Дмитра Гаріальдовича, комунального підприємства «Департамент державної реєстрації» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 39745412 від 26.01.2018р.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначали, що з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №1726/3-07 від 10.07.2007р., укладеним між АКБ «Порто-Франко» і ОСОБА_2, 10 липня 2007 року між сторонами кредитного договору було укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого іпотекодавці (ОСОБА_2 та ОСОБА_3.) передали в іпотеку банку нерухоме майно - однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 32,6 кв.м. В лютому 2017 року ПАТ АТ «Порто-Франко» відступило право вимоги за кредитним договором та за іпотечним договором ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп». Позивачі дізналися, що в січні 2018 року державний реєстратор комунального підприємства «Департамент державної реєстрації» Вальваков Д.Г. прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 39745412 та здійснив реєстрацію права власності на передане в іпотеку майно за ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

Вказане рішення позивачі вважають незаконним та таким, що прийнято з порушенням абз.4 ч.1 ст. 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», так як жодних повідомлень на адресу власників об'єкта нерухомого майна - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зроблено не було. Також, позивачі посилаються на порушення відповідачем ч.3 ст.10, ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.п. 12, 23 Постанови Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що виразилось у проведенні державної реєстрації права власності за наявності зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно - арешту, який накладено ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 11.06.2008р. по справі №2-2528/2008.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2018 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора комунального підприємства «Департамент державної реєстрації» Вальвакова Д.Г. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 39745412 від 19.02.2018р.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 18.10.2018р. з закриттям провадження в адміністративній справі.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що спір, що носить публічно-правовий характер і підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Спірні правовідносини стосуються майнового інтересу позивачів щодо об'єкту нерухомого майна і пов'язанні з виконанням чи невиконанням сторонами умов Іпотечного договору.

Також, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції належним чином не проаналізовано умови пункту 5 Іпотечного договору та положення Закону України «Про іпотеку», якими передбачено застереження про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки, як способу позасудового захисту для задоволення забезпечених іпотекою вимог кредитора.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали письмовий відзив на апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп», в якому просять скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 10.07.2007р. між акціонерним комерційним банком «Порто-Франко» (Банк) та ОСОБА_2 (Позичальник) укладено кредитний договір №1726/3-07, за умовами якого Банк надає Позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 35000 доларів США на строк з 10 липня 2007 року по 07 липня 2017 року зі сплатою 14,5 % річних.

В забезпечення вимог Банку за кредитним договором №1726/3-07 від 10.07.2007р., того ж дня між акціонерним комерційним банком «Порто-Франко» (Іпотекодержатель) та ОСОБА_2 (Іпотекодавець), ОСОБА_3 (Іпотекодавець) - майновий поручитель ОСОБА_2, укладено іпотечний договір, за умовами якого предметом іпотеки є нерухоме майно: однокімнатна квартира АДРЕСА_1, загальною площею 32,6 кв.м., житловою площею 17,2 кв.м.

27.02.2017р. між ПАТ АТ «Порто-Франко» (Цедент) та ТОВ «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» (Цесіонарій) укладено договір про відступлення права вимоги. За умовами даного договору ТОВ «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги за іпотечним договором, укладеним 10.07.2007р. між АКБ «Порто-Франко» та ОСОБА_2, ОСОБА_3

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №114479898 від 19.02.2018р. щодо об'єкта нерухомого майна - квартири загальною площею 32,6 м.кв., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, 26.01.2018р. за №24900051 державним реєстратором комунального підприємства «Департамент державної реєстрації» Вальваковим Д.Г. здійснено реєстрацію права приватної власності на вказане нерухоме майно за ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

Підставами для здійснення реєстрації права власності зазначено: іпотечний договір, серія та номер: У-574, виданий 10.07.2007р., видавник приватний нотаріус Задорожнюк В.K.; договір відступлення прав вимоги за іпотечними договорами, серія та номер 1031, виданий 31.03.2017р., видавник приватний нотаріус Вдоліна Л.Л.; договір про розірвання договору відступлення прав вимоги за іпотечними договорами, серія та номер 561, виданий 31.03.2017, видавник приватний нотаріус Ковальова Є.Є.; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, серія та номер 207, видавник Укрпошта; акт прийому-передачі до договору про відступлення права вимоги, серія та номер Б/Н, виданий 31.03.2017, видавник ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», ОСОБА_8; договір про відступлення права вимоги, серія та номер б/н, виданий 31.03.2017, видавник ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», ОСОБА_8; вимога/іпотечне повідомлення, серія та номер 1909-1, 1909/2, виданий 19.09.2017, видавник ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп»; акт прийому-передачі до договору про відступлення права вимоги, серія та номер 22, виданий 27.02.2017, видавник ПАТ АБ «Порто-Франко», ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп»; вимога/іпотечне повідомлення, серія та номер 2710/1, 2710/2, виданий 27.10.2017, видавник ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

Судом першої інстанції, також, встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №115583486 від 28.02.2018р. на вказаний об'єкт 05.09.2008р. за №7865736 реєстратором Одеської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України» зареєстрований арешт нерухомого майна на підставі ухвали Малиновського районного суду від 11.06.2008р. №2-2528/2008.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 39745412 від 26.01.2018р., суд першої інстанції виходив з того, що в порушення ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.п. 12, 23 Постанови Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державним реєстратором комунального підприємства «Департамент державної реєстрації» Вальваковим Д.Г. було прийнято спірне рішення після реєстрації в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно обтяження на нерухоме майно у вигляді арешту на підставі ухвали Малиновського районного суду м.Одеси від 11.06.2008р. №2-2528/2008.

Також, суд першої інстанції зазначив, що щодо правовідносин, які виникли між ПАТ АБ «Порто-Франко» та ОСОБА_2 по виконанню договору №1726/3-07 від 10.07.2007р., в забезпечення якого було укладено іпотечний договір №У-574 від 10.07.2007р., наявне рішення Малиновського районного суду м. Одеси, порядок виконання якого передбачений приписами ЦПК України.

При цьому, вирішуючи справу по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанцій виходив з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Проте, колегія суддів не може погодитися з вказаним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини 1 статті 4 КАС України справу адміністративної юрисдикції визначено як переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак, сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з'ясувати, у зв'язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 1 частини другої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи виникнення спірних правовідносин обумовлено незгодою позивачів з рішенням державного реєстратора комунального підприємства «Департамент державної реєстрації» щодо державної реєстрації нерухомого майна, яке є предметом іпотечного договору, та, як наслідок, реєстрації третьої особи - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» як Іпотекодержателя цього майна.

Заявлені в справі вимоги є похідними при вирішенні судом питання щодо виконання умов договору іпотеки та правомірності набуття третьою особою прав Іпотекодержателя. Суттю даного спору є вирішення питання правомірності переходу права власності на нерухоме майно від позивачів до третьої особи, що, на думку колегії суддів, вказує на наявність спору про право.

Таким чином, предметом розгляду в цій справі є не стільки дії та рішення державного реєстратора як суб'єкта, наділеного владно-управлінськими функціями, скільки виконання умов цивільно-правової угоди, що свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Ураховуючи те, що позовні вимоги у справі заявлено на поновлення порушеного цивільного права позивачів, спірні правовідносини пов'язані з невиконанням умов цивільно-правових договорів (кредитного та іпотечного), на момент звернення до суду право власності на спірну квартиру перейшло до третьої особи у справі, колегія суддів, незважаючи на участь у спорі суб'єкта владних повноважень, дійшла висновку про те, що цей спір не є публічно-правовим, а має вирішуватися судами за правилами ЦПК України.

Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11 та 17 квітня 2018 року (справи №826/366/16 та №815/6956/15 відповідно), від 28 серпня 2018 року (справа № 820/8219/15).

Отже, зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги та дійшла висновку, що дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки, виходячи з заявлених позовних вимог, захист прав та інтересів позивачів підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно ч.1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов'язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до неправильного її вирішення, тому постановлене судове рішення підлягає скасуванню в порядку ст.317 КАС України, а провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 310, 317, 319, 321, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія судів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2018 року скасувати.

Провадження по справі №815/2347/18 за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до державного реєстратора комунального підприємства «Департамент державної реєстрації» Вальвакова Дмитра Гаріальдовича, комунального підприємства «Департамент державної реєстрації», треті особи товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп», публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Порто-Франко», про визнання протиправним та скасування рішення - закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 22 січня 2019 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лукянчук