Справа № 664/1955/16-а
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2019-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2019 р.м.ОдесаСправа № 664/1955/16-а

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Заславець Н.В.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,
судді -Джабурія О.В.,
судді -Вербицької Н.В.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 16 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до поліцейського районної дільничної патрульної служби територіального управління Національної поліції в Херсонській області Ващенка Володимира Володимировича про визнання дій протиправними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2016 року ОСОБА_4 (надалі - позивач) звернувся до суду з позовом до поліцейського районної дільничної патрульної служби територіального управління Національної поліції в Херсонській області Ващенка В.В. (надалі - відповідач, поліцейський), в якому просив:

- визнати протиправними дії поліцейського щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача;

- скасувати постанову поліцейського серії ПС2 №423177 від 05.05.2016 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування позову було зазначено, що поліцейський своїми діями грубо порушив вимоги ст.278, ст.279 КУпАП, незаконно розглянув справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Крім того, поліцейський позбавив позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП, порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.ст.276, 278, 279 КУпАП.

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 16.07.2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Справу було розглянута в порядку спрощеного позовного письмового провадження.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти по справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до спірної постанови серії ПС2 №423177 від 05.05.2016 року, винесеної поліцейським, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 255,00 грн..

У вказаній постанові зазначено, що 05.05.2016 року о 14.13 год. на а/д О-М-Н 219 км. позивач керуючи транспортним засобом марки «HONDA CIVIC», державний реєстраційний номер «НОМЕР_1» здійснив обгін та перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, чим порушив п.1.1 розділу 34 ПДР України.

Зазначене правопорушення також відображено в протоколі про адміністративне правопорушення від 05.05.2016 року, складеного поліцейським (а.с.37, 46). В даному протоколі міститься запис позивача про непогодження останнього з вказаним протоколом.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дій поліцейського по розгляду відносно позивача справи про адміністративне правопорушення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно ч.3 ст.254 КУпАП встановлено, що протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, якою передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Разом з цим, відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до КУпАП, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за №1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (надалі - Інструкція №1395).

Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

У відповідності до п.1 роз.III Інструкції №1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно п.2 роз.III Інструкції №1395 постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Наведене відповідає положенням ст.276 КУпАП, за правилами частини 1 якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Як вбачається з відеозапису долученого позивачем до матеріалів справи, останній під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення оспорював допущене порушення, а тому поліцейський обґрунтовано склав протокол та розглянув справу про адміністративне правопорушення за місцем вчинення адміністративного правопорушення.

Стаття 23 Закону України «Про Національну поліцію України» визначає, що основними повноваженнями патрульної поліції є, зокрема, виявлення та припинення адміністративних правопорушень, а також регулювання дорожнього руху та контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративне правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення регулюється КУпАП, яким серед іншого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення в тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП). Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Відповідно до ст.222 КупАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, ч.ч.1-3 ст.122 КупАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, поліцейський в межах наданих йому повноважень та у спосіб, передбачений законом, склав відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення та розглянув справу про адміністративне правопорушення з винесенням відповідної постанови.

При цьому колегія суддів зауважує, що невірна кваліфікацій дій особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення та винесена постанова про притягнення до відповідальності за таке правопорушення, не свідчить про те, що дії посадової особи, яка в силу наданих їй службових повноважень склала такі документи, є неправомірними.

Відтак, підстави для визнання неправомірними дій відповідача по розгляду відносно позивача справи про адміністративне правопорушення відсутні, а тому позов в цій частині не підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання неправомірною спірну постанову серії ПС2 №423177 від 05.05.2016 року, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цієї статті закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

- попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

- забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно п.1.1 розділу 34 ПДР України горизонтальна розмітка має таке значення: (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється.

Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об'їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об'їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

В позовній заяві та в апеляційній скарзі позивач зазначає, що перетнув лінію 1.1 (вузька суцільна лінія), здійснюючи обгін поодинокого транспортного засобу, що рухався із швидкістю менше 30 км/год..

Під час складення протоколу, позивач пояснив співробітникам поліції про підстави, які змусили його перетнути лінію 1.1 (вузька суцільна лінія), при цьому останні в свою чергу не заперечували таким доводам позивача, що підтверджується відеозаписом, який долучено позивачем до матеріалів справи (а.с.28).

Також з відеозапису позивача вбачається, що у співробітників поліції, які складали протокол, також був в наявності технічний засіб, яким поліцейські здійснювали відеозапис.

Листом суду першої інстанції від 25.11.2016 року за вих.№664/1955/16-а/6360/2016 направленого в адрес начальника ГУНП в Херсонській області, останньому було запропоновано надати до суду копії протоколу про адміністративне правопорушення та спірної постанови, а також докази на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

На виконання вище вказаного листа до суду були надані копії протоколу про адміністративне правопорушення, спірної постанови, листів, записок, пояснень, рапорту та висновку про результати службового розслідування за фактом розгляду звернення позивача.

Разом з цим, суду не було надано жодного доказу на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме: пояснень свідків, записів з технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. Проте, як було вказано вище, поліцейські які складали протокол здійснювали відеозапис на ручний пристрій.

Таким чином, колегією суддів було встановлено, що відповідачем не було надано жодних заперечень та спростувань доводів позивача та жодних доказів вірного кваліфікування дій позивача в момент перетинання лінії 1.1 (вузька суцільна лінія). Не навів таких заперечень і суд першої інстанції в своєму рішенні.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність спірної постанови серії ПС2 №423177 від 05.05.2016 року у справі про адміністративне правопорушення, а тому така постанова підлягає скасуванню, як протиправна за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції надав невірну правову оцінку обставинам справи, в зв'язку з чим прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про скасування спірної постанови.

Відповідно до п.3, п.4 ч.1 ст.317 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог в частині скасування спірної постанови.

Згідно п.1 абз.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Статтею 286 КАС України встановленні особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.272, ст.311, ст.315, ст.317, ст.321, ст.322, ст.325 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну ОСОБА_4 - задовольнити.

Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 16 липня 2018 року - скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ПС2 №423177 від 05 травня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності та закрити відносно нього провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.