Справа № 1340/5518/18
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/3090/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Ільчишин Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Дідик Н.С.,

представника позивача Міклюша Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року (прийняту у м. Львові суддею Костецьким Н.В.) про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі № 1340/5518/18 за позовом Головного управління ДФС у Львівській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-Новояворівськ» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2018 року Головне управління ДФС у Львівській області (далі - ГУ ДФС у Львівській області) звернулось до Львівського окружного адміністративного суду із заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-Новояворівськ» (далі - ТзОВ «Енергія-Новояво-рівськ»).

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року відмовлено у відкритті провадження за цією заявою.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами існує спір про право, оскільки ТзОВ «Енергія-Новояворівськ» оскаржило до суду наказ ГУ ДФС у Львівській області № 6155 від 22.10.2018 про проведення щодо нього документальної планової виїзної перевірки.

Не погодившись із цією ухвалою, її оскаржило ГУ ДФС у Львівській області, яке вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Тому просило скасувати ухвалу суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскарження наказу про проведення перевірки, є по суті запереченням обставин, що зумовили звернення ГУ ДФС у Львівській області з відповідною заявою, не є спором про право, а отже і підставою для відмови у відкритті провадження.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги із зазначених вище підстав; просить апеляційну скаргу задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ГУ ДФС у Львівській області 22.10.2018 прийнято наказ за № 6155 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТзОВ «Енергія-Новояворівськ».

Проте, при виході на адресу ТзОВ «Енергія-Новояворівськ» працівникам ГУ ДФС у Львівській області відмовлено у допуску до проведення перевірки, про що складено акт.

Внаслідок цього начальник ГУ ДФС у Львівській області прийняв рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податку і відповідно до п.94.10 ст.94 ПК України подав до суду заяву щодо підтвердження обґрунтованості цього арешту, яка зареєстрована в суді 16.11.2018.

19.11.2018 ухвалою Львівського окружного адміністративного суду залишено заяву без руху, у зв'язку із несплатою судового збору.

20.11.2018 ГУ ДФС у Львівській області усунуло недоліки заяви, сплативши 1762 грн судового збору.

Разом з тим, 20.11.2018 до суду надійшов відзив ТзОВ «Енергія-Новояворівськ», у якому товариство зазначило, що звернулось до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу від 22.10.2018 № 6155 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТзОВ "Енергія-Новояворівськ» і ухвалою від 19.11.2018 за цим позовом відкрито загальне позовне провадження у справі (№ 1340/5483/18). На підставі наведеного ТзОВ «Енергія-Новояворівськ» просило відмовити у задоволенні заяви та закрити провадження у справі, оскільки між сторонами існує спір про право.

Відповідно до підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України (далі - ПК України) відмова платника податків від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу є підставою для арешту майна платника.

Згідно із пунктом 94.10 статті 94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Пунктом другим частиною першою статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Згідно із частиною четвертою цієї ж статті суд ухвалою відмовляє у відкритті провадження за заявою, якщо, зокрема, із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право

Спір про право у контексті розглядуваної норми має місце у разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у статті 283 КАС України.

Зокрема, спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням контролюючого органу, що було підставою для виникнення обставин для подання відповідної заяви.

Разом з тим, стаття 283 КАС України не містить переліку будь-яких критеріїв такої незгоди як підстави для висновку про існування спору про право. Отже, у кожному конкретному випадку в залежності від змісту правовідносин суд повинен оцінити форму вираження відповідної незгоди учасника провадження на предмет існування спору. Така незгода має втілюватись у вчиненні учасником процесу об'єктивно необхідних дій для відновлення порушеного права.

Оскарження відповідачем наказу про проведення документальної перевірки є способом захисту, спрямованим на відновлення порушеного права, зумовленого наслідками такого контрольного заходу.

У спірній ситуації звернення до суду із заявою щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту випливає з правовідносин, які виникли у зв'язку з недопуском до проведення перевірки на підставі вищезазначеного наказу.

Тому, незгода платника із проведенням перевірки (оскарження в судовому порядку наказу про проведення документальної перевірки) підтверджує існування спору про право в цих правовідносинах.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 27.03.2018 (справа №817/1200/17), 19.12.2018 (справа №816/284/17), 14.11.2018 (справа № 818/907/16).

Враховуючи викладене, висновки суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі є обґрунтованими та такими, що узгоджуються з вимогами процесуального законодавства та відповідають дійсним обставинам справи, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, ухвала суду першої інстанції є законною, тому підстави для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі № 1340/5518/18 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин
Постанова складена у повному обсязі 16 січня 2019 року.