Справа № 855/7/19
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2019-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 855/7/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Степанюка А.Г.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Ліневської В.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Рахнянського Б.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центральної виборчої комісії про визнання незаконною та скасування постанови і зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1.) 17.01.2019 року звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду з адміністративним позовом до Центральної виборчої комісії (далі - Відповідач, ЦВК) про:

- визнання незаконною та скасування постанови Центральної виборчої комісії від 14.01.2019 року №57, якою ОСОБА_1 було повторно відмовлено у реєстрації кандидатом на пост Президента України для участі у виборах 31 березня 2019 року;

- зобов'язання Центральної виборчої комісії зареєструвати ОСОБА_1 кандидатом на пост Президента України для участі у виборах 31 березня 2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що передбачена ст. ст. 47, 49, 51 Закону України «Про вибори Президента України» грошова застава у розмірі 2 500 000,00 грн. обмежує пасивне виборче право громадянина та ставить його у нерівні умови з іншими заможними особами, чим порушує положення Загальної декларації прав людини, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та Конституції України.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2019 року відкрито провадження у справі, встановлено Відповідачу строк на подачу відзиву на позов, витребувано докази і встановлено строк для їх подання та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 14:30 19.01.2019 року .

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов, в якому він просить відмовити в його задоволенні у повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що постанова ЦВК від 14.01.2019 року №57 прийнята у межах повноважень та у спосіб, визначені чинним законодавством, оскільки ОСОБА_1 всупереч вимог п. 4 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про вибори Президента України» не було додано до заяви документа про внесення грошової застави.

У судовому засіданні Позивач заявлені вимоги підтримав з підстав, викладених у позові. Крім того, у додаткових поясненнях зазначив, 31.12.2018 року вперше звернувся до ЦВК із заявою про реєстрацію кандидатом на пост Президента України. Постановою ЦВК від 04.01.2019 року відмовлено у реєстрації кандидатом. 10.01.2019 року ОСОБА_1 вдруге звернувся із заявою про реєстрацію кандидатом на пост Президента України, однак оскаржуваною постановою ЦВК у реєстрації було відмовлено. Крім того, вказує, що положення Закону України «Про вибори Президента України» не відповідають Конституції України, оскільки ставлять громадян у нерівне становище, а із запровадженням інституту грошової застави у розмірі 2 500 000,00 грн. порушено принципи співмірності та пропорційності. Наголошує, що такий розмір грошової застави не узгоджується із законодавством Європейських країн.

Звертає увагу, що ЦВК при прийнятті оскаржуваної постанови було порушено ст. 1 Закону України «Про вибори Президента України» та регламент, а саме при оголошенні складу учасників засідання Центральної виборчої комісії не було вказано про присутність ОСОБА_1, у той час як у витязі з протоколу засідання відповідна інформація відображена. Вказує на відсутності у головуючого на засіданні ЦВК бажання надати слово ОСОБА_1. Зазначає, що формулювання питання порядку денного шляхом прийняття рішення про відмову у реєстрації Позивача свідчить про упереджене ставлення Відповідача щодо самого рішення. У контексті наведеного звертає увагу безпосередньо на зміст оскаржуваної постанови, в якій вбачається упереджене відношення щодо ОСОБА_1

Представник Відповідача проти задоволення позову заперечував з викладених у відзиві підстав, наголошуючи на його необґрунтованості. Крім того, звертає увагу, що більшість Європейський країн передбачено необхідність внесення грошової застави. Правомірність запровадження такого інституту було підтверджено рішенням Конституційного Суду України. Також зазначає, що Верховний Суд у постанові від 17.01.2019 року у справі №855/6/19 зауважив на обґрунтованості прийняття ЦВК рішення про відмову у реєстрації особи кандидатом на пост Президента України у зв'язку з ненаданням документа про внесення грошової застави. Також зазначає про відсутність підтвердження належними і допустимими доказами посилання Позивача на порушення Відповідачем регламенту або встановлення останньому певних обмежень у реалізації його права на участь у засіданні ЦВК та виступу у такому засіданні.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників процесу, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів встановила.

ОСОБА_1 10.01.2019 року повторно звернувся до ЦВК із заявою про реєстрацію кандидатом на пост Президента України у порядку самовисування. До вказаної заяви Позивачем були додані: анкета; в електронному та паперовому вигляді автобіографія, передвиборна програма, декларація та фотографії; копії першої та другої сторінок паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки та всіх сторінок цього паспорту, де зазначаються відомості про місце проживання кандидата на пост Президента України.

Постановою Центральної виборчої комісії від 14.01.2019 року №57 відмовлено ОСОБА_1 у реєстрації кандидатом на пост Президента України на чергових виборах Президента України від 31 березня 2019 року (далі - постанова №57). Прийняте рішення обґрунтоване тим, що в порушення вимог ч. 3 ст. 48 та п. 4 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про вибори Президента України» до заяви про самовисування на пост Президента України ОСОБА_1 не додано документ про внесення у безготівковому порядку на спеціальний рахунок ЦВК (після початку виборчого процесу та до подання документів ЦВК для реєстрації) грошової застави у розмірі 2 500 000,00 грн.

Не погоджуючись із викладеним у постанові №57 рішенням, Позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), Законами України «Про вибори Президента України» від 05.03.1999 року № 474-XIV, «Про Центральну виборчу комісію» від 30.06.2004 року № 1932-IV.

Відповідно до ч. 6 ст. 103 Конституції України порядок проведення виборів Президента України встановлюється законом.

Спеціальним законом в Україні, який регламентує порядок проведення виборів Президента України, у тому числі порядок і умови висування та реєстрації кандидатів на пост Президента України, є Закон України «Про вибори Президента України» (далі - Закон).

Приписи ч. 11 ст. 18 Закону України «Про Центральну виборчу комісію» визначають, що Центральна виборча комісія реєструє кандидатів на пост Президента України, їх довірених осіб, уповноважених представників.

За правилами ч. 1 ст. 51 Закону Центральна виборча комісія реєструє кандидата на пост Президента України за умови отримання таких документів: 1) анкети кандидата на пост Президента України за формою, встановленою Центральною виборчою комісією (заповнюється кандидатом особисто); 2) автобіографії особи, висунутої кандидатом на пост Президента України (на паперовому носієві та в електронному вигляді), обсягом до двох тисяч друкованих знаків, що обов'язково повинна містити: прізвище, ім'я, по батькові, число, місяць, рік і місце народження, відомості про громадянство, освіту, трудову діяльність, посаду (заняття), місце роботи, громадську роботу (в тому числі на виборних посадах), партійність, склад сім'ї, адресу місця проживання із зазначенням часу проживання в Україні, відомості про судимість, не погашену і не зняту у встановленому законом порядку; 3) передвиборної програми кандидата, викладеної державною мовою, обсягом до дванадцяти тисяч друкованих знаків (на паперовому носієві та в електронному вигляді); 4) документа про внесення грошової застави відповідно до статті 49 цього Закону; 5) декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру відповідно до статті 50 цього Закону; 6) ксерокопії першої та другої сторінок паспорта громадянина України кандидата на пост Президента України та сторінок, де зазначаються відомості про його місце проживання, відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»; 7) чотири фотографії кандидата на пост Президента України розміром 4 х 6 сантиметрів, а також дві фотографії кандидата на пост Президента України розміром 9 х 13 сантиметрів, на паперових носіях та в електронному вигляді.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 48 Закону громадянин України, який відповідно до статті 9 цього Закону може бути обраним Президентом України, особисто подає до Центральної виборчої комісії засвідчену в установленому законом порядку заяву про самовисунення кандидатом на пост Президента України.

До заяви додаються документи, передбачені частиною першою статті 51 цього Закону.

Системний аналіз змісту положень ч. 3 ст. 48 та п. 4 ч. 1 ст. 51 Закону дає підстави для висновку, що для реєстрації кандидатом на пост Президента України подається документ про внесення грошової застави відповідно до статті 49 Закону.

Згідно ч. 1 ст. 49 Закону грошова застава вноситься партією, яка висунула кандидата на пост Президента України, або кандидатом на пост Президента України у безготівковому порядку на спеціальний рахунок Центральної виборчої комісії (після початку виборчого процесу та до подання документів Центральній виборчій комісії для реєстрації) у розмірі два мільйони п'ятсот тисяч гривень.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 разом з заявою від 10.01.2019 року про реєстрацію кандидатом на пост Президента України на чергових виборах Президента України не додано документ про внесення у безготівковому порядку на спеціальний рахунок ЦВК грошової застави.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 52 Закону Центральна виборча комісія відмовляє в реєстрації кандидата на пост Президента України у разі відсутності документів, зазначених у статтях 48 або 51 цього Закону.

Згідно ч. 2 ст. 52 Закону рішення про відмову в реєстрації кандидата повинно містити вичерпні підстави відмови. Копія цього рішення не пізніше наступного дня після його прийняття видається уповноваженому представнику відповідної партії (кандидата) або кандидату.

За таких обставин суд приходить до висновку, що ЦВК, вирішуючи питання щодо реєстрації ОСОБА_1 кандидатом на пост Президента України, обґрунтовано прийняла постанову №57, оскільки Позивачем до заяви не було додано документ, передбачений ст. 51 Закону, а саме - документу про внесення грошової застави.

Надаючи оцінку посиланням ОСОБА_1 на те, що встановлення вимоги щодо сплати грошової застави обмежує його право бути обраним на пост Президента України, є дискримінаційним щодо нього перед заможними особами, а також не відповідає положенням міжнародного законодавства та Конституції України, якою закріплено вичерпні вимоги до особи, яка може бути Президентом України, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Питання обґрунтованості впровадження інституту грошової застави для реалізації права бути обраним було предметом дослідження як Конституційного Суду України, так і Європейського суду з прав людини.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30.01.2002 року у справі №2-рп/2002 «Про виборчу заставу» було зазначено, грошову (виборчу) заставу не можна розглядати як обмеження пасивного виборчого права громадян за ознакою майнового стану. Водночас встановлення грошової (виборчої) застави не порушує конституційного принципу рівності громадян перед законом та рівності їх конституційних прав і свобод, а також принципу рівності політичних партій перед законом.

Таким чином, на переконання Конституційного Суду, грошова застава за своєю правовою природою не є майновим цензом, а вказана норма не суперечить положенням статей 21, 24 Конституції України, за якими всі люди є вільні і рівні у своїй гідності і конституційних правах і свободах.

Крім того, у рішенні від 28.03.2006 року у справі «Суховецький проти України» Європейський суд з прав людини прийшов до висновку, що запровадження у національному законодавстві грошової (виборчої) застави переслідувало законну мету гарантії права на ефективне, добре налагоджене представництво, підвищуючи відповідальність тих, хто висуває свою кандидатуру на вибори, та обмежуючи вибори серйозними кандидатами, одночасно уникаючи необґрунтованого витрачання державних коштів. При цьому, Європейський суд з прав людини підкреслив, що не вважає цей захід свавільним або таким, що виходить за межі широких повноважень держави.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на прямо передбачену Законом вимогу про надання документу про внесення грошової застави до заяви про реєстрацію кандидатом на пост Президента України та зважаючи на те, що відповідна норма права неконституційною не визнавалася і, як було зазначено вище, у цілому відповідає духу міжнародного та національного права, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог про визнання незаконною та скасування постанови №57.

Аналогічна за змістом позиція була підтримана Верховним Судом у постанові від 17.01.2019 року у справі №855/6/19.

Твердження Позивача про те, що Відповідачем було порушено регламент щодо неозвучування присутності ОСОБА_1 на засіданні ЦВК, а також спробі уникнути від надання останньому можливості виступити на згаданому засіданні, судом до уваги не приймається, оскільки вони не тільки не підтверджуються належними і допустимими доказами, а й взагалі спростовуються матеріалами справи. Так, зі змісту витягу з протоколу засідання ЦВК вбачається, що ОСОБА_1 був присутній на засіданні, що належним чином у ньому відображено. Крім іншого, в уже згаданому витязі з протоколу засідання зафіксовано, що Позивачу було надано слово для виступу, що, у свою чергу, останнім не заперечується.

Крім того, не підлягає задоволенню вимога про зобов'язання ЦВК зареєструвати ОСОБА_1 кандидатом на пост Президента України для участі у виборах 31.03.2019 року як така, що є похідною від позовної вимоги про скасування постанови №57, про необґрунтованість якої зазначено вище.

При цьому, судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, враховуючи зазначені обставини та докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення даного адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законами України «Про Центральну виборчу комісію» та «Про вибори Президента України» ст.ст. 2, 4, 5, 143, 194, 241, 246, 250, 268, 269, 271, 272, 273, 278 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Центральної виборчої комісії про визнання незаконною та скасування постанови і зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження в порядку ч. 1 ст. 272 КАС України та може бути оскаржене безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у дводенний строк у порядку, встановленому ч. 2 ст. 278 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова

Головуючий суддя Степанюк Анатолій Германович

Судді: Карпушова Олена Віталіївна

Епель Оксана Володимирівна