Справа № 2040/8052/18
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2019 р. № 2040/8052/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Єгупенка В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Козир В.М.,

за участю:

представника позивача - Завгородньої Н.В.,

представника відповідача - Ковальової М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлант Будкомплект" (м. Харків, пр. Московський, 118) до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області (м. Харків, вул. Пушкінська, 46) про скасування податкових повідомлень - рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлант Будкомплект" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з вищевказаним позовом, в якому позивач просив скасувати податкові повідомлення рішення № 2 від 26.06.2018 про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем "Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченої юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлового нерухомого майна", на загальну суму 56016,40 грн., в тому числі за податковим зобов'язанням на 44813 12 грн. та штрафні санкції в розмірі 11203,28 грн.; № 2 від 26.06.2018 про застосування штрафних (фінансових) санкцій за платежем "Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченої юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлового нерухомого майна", на загальну суму 340,00 грн.; № 2 від 26.06.2018 про застосування штрафу за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених ст.201 Податкового Кодексу України на загальну суму 38662,91 грн. за платежем "ПДВ"; № 2 26.06.2018 про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем "Податок на додану вартість" на загальну суму 609750,00 грн., в тому числі за податковим зобов'язанням на 406500,00 грн. та штрафні санкції в розмірі 203250,00 грн.; № 2 від 26.06.2018 про застосування штрафних (фінансових) санкцій за платежем "Податок на додану вартість" на загальну суму 0,00 грн., в зв'язку із завищенням від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду в розмірі 36219,00 грн. (за березень 2018 року).

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити адміністративний позов.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи адміністративного позову та відзив на нього, суд дійшов наступного.

Судовим розглядом встановлено, що в період з 17.05.2018 по 31.05.2018 ГУ ДФС у Харківської області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Атлант Будкомплект» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 16.05.2018.

За результатами перевірки контролюючим органом було складено акт № 2298/20-40-14-12-11/38281210 від 07.06.2018 року (а.с.26-82), яким встановлені порушення пп.266.7.5. п.266.7 ст. 266 Податкового кодексу України в частині неподання податкової

декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017 та 2018 роки, що відповідно до абзацу другого п.120.1 ст.120 Податкового кодексу України тягне за собою

накладення штрафу в розмірі 340 гривень; п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого порушено терміни реєстрації податкових накладних (розрахунків коригувань) у Єдиному реєстрі податкових накладних за період січень - грудень 2017 р., березень 2018 року; п. 1201.1 ст. 1201, 201 Податкового кодексу України № 2755-VІ від 02.12.2010 року (із змінами та доповненнями) передбачає штраф у в розмірі 38662,91 грн.; п.п.266.2.1 п.266.2, ст.266, 266.3.3 п.266.3 ст.266, 266.7.5. п.266.7 ст. 266 Податкового

кодексу України, що призвело до несплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на загальну суму 44813,12 грн., в тому числі за 2017 рік в сумі 37536 грн., за 2018 рік -7277,12 грн.; пп. «а» п. 198.1, абзаців першого і другого пп. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198 Податкового Кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 809783 грн., в тому числі за січень 2017 року 4905 грн., квітень 2017 року на суму 499 грн., за травень 2017 року на суму 400 грн., за червень 2017 року на суму 234002 грн., за липень 2017 року 8741 грн., за серпень 2017 року на суму 313283 грн., за вересень 2017 року на суму 159468 грн., за жовтень 2017 року на суму 87939 грн., за грудень 2017 року на суму 546 грн.. що призвело до: занижено суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у розмірі 406500 грн., в тому числі 406500 грн. за жовтень, завищено від'ємне значення податку на додану вартість у розмірі 36219 грн., в тому числі 36219 грн. за березень 2018 року; п. 185.1 ст. 185 та п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України та п.201.1, п.201.7 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податкові зобов'язання на загальну суму 367064 грн., в тому числі за червень 2017 року на суму 234002 грн., за жовтень 2017 року на суму 133062 грн.; п.2.1 ст.6, п.1.1.ст.7 Закону України від 08 липня 2010 року «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування№, а саме: підприємством занижено суму нарахованої заробітної плати, на яку нараховується єдиний внесок у вересні 2017 року на 10200 грн. (Д.4 Т.4 № 921178064 від 12.10.2017), яку платником було самостійно відкориговано у січні 2018 року. та занижено суму нарахованої заробітної плати, на яку нараховується єдиний внесок у січні 2018 року на 5630,0 грн. (Д.4 Т.4 № від 20.02.2018), яку платником було самостійно відкориговано у лютому 2018 року. (Д.4 Т.4 № від 20.03.2018); ч.11 ст. 25 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI за неналежне ведення бухгалтерської документації, на підставі якої нараховується єдиний внесок, застосовуються штрафні санкції у розмірі від восьми до п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; абзац 1 п.2 ст.6 , абзацу 1 ч.8 ст.9 Закону України від 08.07.2010 №92464-VI несвоєчасно сплачено єдиний внесок в сумі 4750,03 грн. за листопад 2017 року (по строку сплати 20.12.2017, сплачено 21.12.2017), несвоєчасно сплачено єдиний внесок в сумі 6863,05 грн. за січень 2018 року (по строку сплати 20.02.2018, сплачено 22.02.2018), несвоєчасно сплачено єдиний внесок в сумі 5464,28 грн. за лютий 2018 року (по строку сплати 20.03.2018, сплачено 23.03.2018).

За результатами перевірки контролюючим органом були винесені податкові повідомлення рішення № 2 від 26.06.2018 про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченої юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлового нерухомого майна», на загальну суму 56016,40 грн., в т.ч. за податковим зобов'язанням на 44813,12 грн. та штрафні санкції в розмірі 11203,28 грн.; № 2 від 26.06.2018 про застосування штрафних (фінансових) санкцій за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченої юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлового нерухомого майна», на загальну суму 340,00 грн.; № 2 від 26.06.2018 про застосування штрафу за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених статтею 201 Податкового Кодексу України на загальну суму 38662,91 грн. за платежем «ПДВ», в тому числі: за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 214135,21 грн. застосовано штраф в розмірі 10 % у сумі 21413, 54 грн., за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 22166,99 грн. застосовано штраф в розмірі 20 % у сумі 4433, 41 грн., за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 31 до 60 календарних днів на суму ПДВ 30123,90 грн. застосовано штраф в розмірі 30 % у сумі 9037,18 грн., за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 61 і більше календарних днів на суму ПДВ 9 446, 94 грн. застосовано штраф в розмірі 40 % у сумі 3778, 78 грн.; № 2 від 26.06.2018 про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем «Податок на додану вартість» на загальну суму 609750,00 грн., в т.ч. за податковим зобов'язанням на 406500, 00 грн. та штрафні санкції в розмірі 203250,00 грн.; № 2 від 26.06.2018 про застосування штрафних (фінансових) санкцій за платежем «Податок на додану вартість» на загальну суму 0,00 грн., в зв'язку із завищенням від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду в розмірі 36219,00 грн. (за березень 2018 року).

Не погоджуючись з висновками ГУДФС у Харківській області та вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

З матеріалів справи вбачається, що під час перевірки ТОВ «Атлант Будкомплект» Головним управлінням ДФС у Харківській області було встановлено наявність взаємовідносин позивача з контрагентами-постачальниками - ТОВ «Цейтера», ТОВ «Роял-Трейдінвест», ТОВ «Фінейро», ТОВ «ТК-Інтерлогістик», ТОВ «Таліус», ТОВ «Металомаркет» та реалізацію товарно-матеріальних цінностей на адресу контрагентів-покупців - ТОВ «Цейтера», ТОВ «Роял-Трейдінвест», ТОВ «Таліус».

В обґрунтування висновків перевірки контролюючим органом зазначено, що позивачем надано договір поставки товару від 19.06.2017 № 19/06-17 та видаткові накладні по взаємовідносинах ТОВ «Атлант Будкомплект» з ТОВ «Цейтера» за червень 2017 року, проте не надано товарно-транспортні накладні на підтвердження перевезення товару, зазначеного у видаткових накладних.

З наданих відповідачем до матеріалів справи результатів опрацювання зібраної податкової інформації ТОВ «Цейтера» () за звітний період декларування ПДВ січень-грудень 2017 року вказана юридична особа не знаходиться за податковою адресою. Окрім того, встановлено нереальність продажу ідентифікованого товару, первинне введення в обіг (первинний продаж) якого не підтверджується фактом (законним джерелом) реального походження цих товарів (відсутнє дійсне формування активу) у попередніх ланках ланцюга нереальних господарських операцій.

Згідно узагальненої податкової інформації від 13.07.2017 №331/26-15-14-04-04 щодо контрагента позивача - ТОВ «Роял-Трейдінвест» за травень - червень 2017 року зазначена юридична особа не знаходиться за податковою адресою, а також встановлено нереальність продажу ідентифікованого товару, первинне введення в обіг (первинний продаж) якого не підтверджується фактом (законним джерелом) реального походження цих товарів (відсутнє дійсне формування активу) у попередніх ланках ланцюгах господарських операцій.

Під час проведення перевірки позивача не було надано товарно-транспортні накладні, які підтверджують перевезення товару, зазначеного у видаткових накладних, виписаних на адресу ТОВ «Атлант Будкомплект» на підставі договору поставки товару від 19.06.2017 №19/06-17, укладеного з ТОВ «Роял-Трейдінвест».

Крім того, з моменту реєстрації по дату складання акта перевірки відносно позивача, ТОВ «Роял-Трейдінвест» звітність з ПДВ до контролюючого органу не подавалася.

Під час перевірки контролюючим органом було досліджено наданий позивачем договір поставки товару від 16.08.2017 № 16/08-17 та видаткові накладні по взаємовідносинах ТОВ «Атлант Будкомплект» з ТОВ «Фінейро» за серпень 2017 року. ТОВ «Фінейро» у серпні 2017 року відповідно до бази даних ЄРПН зареєстровано на адресу ТОВ «Атлант Будкомплект» податкові накладні на суму ПДВ 310 194,46 грн. з номенклатурою: будівельні матеріали.

Як зазначається в акті перевірки, ТОВ «Атлант Будкомплект» не надано товарно-транспортних накладних, які підтверджували перевезення товару, зазначеного у видаткових накладних, виписаних на адресу ТОВ «Атлант Будкомплект».

15.02.2018 №12/14/40700014 податковим органом складено звітність щодо ТОВ «Фінейро» з питань проведення фінансово-господарських операцій з контрагентами покупцями та постачальниками за липень - жовтень 2017 року.

Відповідно до матеріалів узагальненої податкової інформації встановлено, що ТОВ «Фінейро» відсутнє за податковою адресою. Крім того, встановлено нереальність придбання ідентифікованого товару/послуги, введення в обіг якого (первинний продаж) не підтверджується фактом (законним джерелом) реального походження цих товарів/послуг (відсутнє дійсне формування активу) у попередніх ланках ланцюга його продажу, а також нереальність продажу ідентифікованого товару/послуги, первинне введення в обіг (первинний продаж) якого не підтверджується фактом (законним джерелом) реального походження цих товарів/послуг (відсутнє дійсне формування активу) у попередніх ланках ланцюга господарських операцій та нереальності їх виробництва/ надання власним трудовим і виробничим ресурсом.

Під час проведення перевірки позивача контролюючим органом досліджено договір поставки товару від 20.09.2017 №20/09-17 та видаткові накладні по взаємовідносинах ТОВ «Атлант Будкомплект» з ТОВ «ТК - Інтерлогістик» за вересень 2017 року.

Відповідно до бази даних ЄРПН ТОВ «ТК - Інтерлогістик» у вересні 2017 року зареєстровано на адресу ТОВ «Атлант Будкомплект» податкові накладні на суму ПДВ 158427,54 грн. з номенклатурою: будівельні матеріали.

Під час проведення перевірки позивачем не надано товарно-транспортних накладних, які підтверджували перевезення товару, зазначеного у видаткових накладних, виписаних на адресу ТОВ «Атлант Будкомплект».

Згідно узагальненої податкової інформації від 27.12.2017 №6721/7/10-36-54-01 щодо ТОВ «ТК - Інтерлогістик» за звітні періоди декларування ПДВ вересень - грудень 2017 року вказана юридична особа відсутня за податковою адресою; встановлено реалізацію товарів та послуг за номенклатурою, відмінною від номенклатури документально оформленого попереднього придбання, відповідно до податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН; відсутність можливості виконання операцій з постачання товарів та надання послуг наявним трудовим ресурсом з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місцезнаходження майна, віддаленості контрагентів один від одного; відсутність будь-якої інформації про зберігання товарів (наявність власних або орендованих складських приміщень, угоди зберігання ТМЦ, відомості про місцезнаходження складів, їх площа, власник складських приміщень/ орендодавця); відсутність інформації про транспортування та надання в оренду транспортних засобів (наявність власних або орендованих транспортних засобів, посередників у транспортуванні); відсутність інформації про власні або орендовані фонди, що необхідно для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства.

Відповідно до бази даних ЄРПН ТОВ «Таліус» на виконання договору поставки товару від 02.10.2017 №02/10-17 у жовтні 2017 року виписано на адресу ТОВ «Атлант Будкомплект» податкові накладні на суму ПДВ 133062,30 грн. з номенклатурою: будівельні матеріали. Реєстрацію податкових накладних на суму ПДВ 37108,67 грн. зупинено. Зареєстровано податкові накладні на суму ПДВ 95953,62 гривень.

В акті перевірки контролюючим органом зазначено, що до перевірки не надано товарно-транспортних накладних, які підтверджували перевезення товару, зазначеного у видаткових накладних, виписаних на адресу ТОВ «Атлант Будкомплект».

За наявною в матеріалах справи податковою інформацією від 27.04.2018 №373/20-40-14-11- 11/4158722 ТОВ «Таліус» за звітний період декларування ПДВ жовтень та грудень 2017 року ТОВ «Таліус» відсутнє за податковою адресою, встановлено реалізацію товарів за номенклатурою, відмінною від номенклатури попереднього придбання.

Відповідно до бази даних ЄРПН ТОВ «Металомаркет-М» у липні 2017 року зареєстровано на адресу ТОВ «Атлант Будкомплект» податкові накладні на суму ПДВ 9890,80 грн. з номенклатурою: будівельні матеріали. Товарно-транспортних накладних, які підтверджували перевезення товару, зазначеного у видаткових накладних, виписаних на адресу ТОВ «Атлант Будкомплект» позивачем не надано.

Згідно складеної відповідачем узагальненої податкової інформації від 18.12.2017 №973/20-40-14-22-06/38655984 щодо ТОВ «Металомаркет-М», встановлено відсутність ТОВ «Металомаркет-М» за місцезнаходженням.

Також, відповідно до наданих до перевірки первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку щодо реалізації продукції на адресу ТОВ «Цейтера», ТОВ «Роял-Трейдінвест» та ТОВ «Таліус», встановлено, що відповідно до рахунку 281 відсутнє списання по К-ту рахунку товарів з номенклатурою, зазначеною в податкових накладних, виписаних на адресу вищезазначених покупців, оплата не відбувалася.

Таким чином, однією із підстав для винесення спірного податкового повідомлення-рішення є вчинення позивачем податкового правопорушення внаслідок здійснення господарських операцій, які, на думку відповідача, є нереальними.

За змістом пунктів 198.1, 198.2 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту, серед іншого, відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання послуг. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням послуг. Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних.

Відповідно до пункту 11 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних платниками податку на додану вартість - продавцями в Єдиному реєстрі податкових накладних запроваджується для платників цього податку, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить понад 10 тисяч гривень - з 1 січня 2012 року.

За змістом статті 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» від 01 липня 2004 № 1955-IV перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні. Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Відповідно до розділу 1 Правил товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюється облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Згідно положень пунктів 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.6 Правил основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби і печаткою або штампом), передається Перевізнику.

Товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, тобто товарно-транспортна накладна є доказом, який підтверджує факт надання/отримання транспортних послуг.

Правомірність формування платником податків податкового кредиту з податку на додану вартість за наслідком отримання транспортно-експедиційних послуг має бути встановлена судом та підтверджена належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами, серед яких, товарно-транспортні накладні на конкретні транспортно-експедиційні послуги.

Виходячи із зазначеного, документи позивача, надані на підтвердження реальності господарських операцій, на підставі яких сформовано податкові зобов'язання та податковий кредит з податку на додану вартість у спірному періоді, складені формально, тобто за відсутності реального отримання транспортно-експедиційних послуг від своїх контрагентів, а тому податковим органом правомірно прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Перевіркою відображених показників у поданих позивачем деклараціях з податку на додану вартість за період з 01.01.2017 по 31.03.2018 у рядку 16 «Від'ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду»: на загальну суму 16714923 грн. встановлено його заниження на суму 8015 грн. внаслідок його невірного відображення по рядку (ряд 16.2) «збільшено/зменшено залишок від'ємного значення за результатами поданих уточнюючих розрахунків» за жовтень 2017 року.

Крім того, за результатами опрацювання контролюючим органом відхилень сум податкового кредиту з ПДВ встановлення завищення податкового кредиту на загальну суму 10477,52 грн. з: ТОВ «Фірма «Мідас», ЛТД на суму 4904,63 грн., ПП «Хаузер» на суму 499 грн., ТОВ «Роял Моторз» на суму 400 грн., ТОВ «Будкомплект» на суму 3088,29 грн., ПРАТ «Дніпрополімермаш» на суму 1040 грн., ТОВ «Комета Груп» на суму 545,6 гривень.

Відповідно до п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно переліку накладних, наведених в акті контролюючого органу, ТОВ «Атлант Будкомплект» несвоєчасно зареєстровано податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних за січень-грудень 2017 року та березень 2018 року.

Таким чином, оскаржуване податкове повідомлення - рішення від 26.06.2018 №2 контролюючим органом було винесено на підставі п.120.-1.1 ст.120-1 Податкового кодексу України та за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН нараховано штраф розмірі 10% - 21413,54 грн., у розмірі 20% - 4433,41 грн., у розмірі 30% - 9037,18 грн., у розмірі 40% - 3778,78 грн.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно та договору купівлі продажу нежитлових приміщень від 10.07.2015 ТОВ «Атлант Будкомплект» є власником об'єктів нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення підвалу першого поверху, другого поверху, загальною площею 2807,2 кв. м в літ. ХІІ-4; 3 поверху № 3-1-3-40, площею 1-68,8 кв. м, 4-го поверху №4-1-4-31, площею 1083,0 кв. м, загальною площею 2151, 8 кв. м; нежитлової будівлі літ ХІ-І, загальною площею 2448,9 кв. м; нежитлового приміщення 1-го поверху № 1-4, 1-5, площею 129, 2 кв. м, 2-го поверху № 2-7-2-12, площею 130, 3 кв. м, загальною площею 259, 5 кв. м в літ. В-2 по про. Московському, 118 у м. Харкові.

За Державним класифікатором будівель та споруд ТОВ «Атлант Будкомплект» визначено наступну класифікацію будівель: нежитлові приміщення; підвалу, 1-ого поверху, 2-ого поверху, 3-ого поверху, 4- ого поверху в літ. «ХІІ-4» загальною площею 4959,0 кв.м. за основним використанням -до класу 1230.9 (будівлі торговельні інші); нежитлова будівля літ. «ХІ-1» загальною площею 2448,9 кв.м. - до класу 1230.5 (склади підприємств торгівлі); нежитлові приміщення 1-ого поверху, 2-ого поверху в літ. «В-2» загальною площею 259,5 кв.м. - до класу 1230.5 (склади підприємств торгівлі).

Відповідно до положень підпунктів 266.3.1 та 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України, базою оподаткування є загальна площа об'єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

За змістом підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України, сільські, селищні, міські ради та ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об'єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями). Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об'єктів житлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (підпункт 266.6.1. пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України).

Спірним питанням у межах цих правовідносин є встановлення чи є нерухоме майно, що належить позивачу об'єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Системне тлумачення підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України свідчить про те, що законодавець у кожному буквеному пункті (від «а» до «л») передбачив конкретні умови, за наявності яких нерухомість не є об'єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Кожен з цих випадків не підлягає розширювальному тлумаченню. Прикладом цього є зокрема те, що така умова як зв'язок об'єкту нерухомості з фактом її використання у своїй діяльності передбачений пунктами «е» та «і», на відміну від пункту «є». Більш того, кожен з визначених підпунктом 266.2.2 буквених пунктів має прив'язку або до статусу суб'єкта, який володіє такою нерухомістю (діти-сироти, діти, позбавлені батьківського піклування («д»), суб'єкти господарювання малого та середнього бізнесу («е»), сільськогосподарський товаровиробник («ж»), громадські організації інвалідів та їх підприємства («з»), релігійні організації («и»)), та/або до виду нерухомості, його стану, місця розташування (непридатна до проживання («ґ»), будівлі дошкільних та загальноосвітніх навчальних закладів («і»), будівлі промисловості («є») тощо).

Буквальний аналіз пункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України свідчить про те, що нерухомість має бути класифікована як «будівлі промисловості промислових підприємств». При цьому законодавець використав прислівник «зокрема», який уживається для підкреслення, виділення чого-небудь з-поміж однотипного, та який відноситься в даному випадку до виду будівель промисловості (виробничі корпуси, цехи, складські приміщення), а не до суб'єкта власності.

Такий правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду від 15.05.2018 по справі № 806/2676/17 (№ в ЄДРСР 74028745).

За положеннями підпункту 14.1.1291. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України об'єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють серед іншого будівлі промислові та склади (підпункт «ґ»).

Відповідно до пункту 5.3 статті 5 Податкового кодексу України інші терміни, що застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами.

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17 серпня 2000 року № 507, будівлі промисловості (криті будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства тощо) віднесено до підрозділу "Будівлі нежитлові" група 125 "Будівлі промислові та склади" клас 1251 "Будівлі промисловості".

До будівель промисловості відносяться об'єкти нерухомості, які відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 належать до класу 1251 "Будівлі промисловості", який в свою чергу включає підкласи: 1251.1 - "Будівлі підприємств машинобудування та металообробної промисловості", 1251.2 - "Будівлі підприємств чорної металургії", 1251.3 - "Будівлі підприємств хімічної та нафтохімічної промисловості", 1251.4 - "Будівлі підприємств легкої промисловості, 1251.5 - "Будівлі підприємств харчової промисловості", 1251.6 - "Будівлі підприємств медичної та мікробіологічної промисловості", 1251.7 - "Будівлі підприємств лісової деревообробної та целюлозно-паперової промисловості", 1251.8 - "Будівлі підприємств будівельної індустрії, будівельних матеріалів та індустрії, будівельних матеріалів та виробів, скляної та фарфоро-фаянсової промисловості", 1251.9 - "Будівлі інших промислових виробництв, включаючи поліграфічне".

Говорячи про промислове підприємство, необхідно зауважити, що в законодавстві України не існує правової норми, яка б чітко визначала дане поняття.

Відповідно до Національного класифікатора України ДК 009:2010, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 29 листопада 2010 року № 530 (далі - ДК 009:2010), економічна діяльність - процес виробництва продукції (товарів і послуг), який здійснюють з використанням певних ресурсів: сировини, матеріалів, устатковання, робочої сили, технологічних процесів тощо. Економічну діяльність характеризують витрати на виробництво, процес виробництва та випуск продукції.

Класифікація видів економічної діяльності (КВЕД) є складовою ДК 009:2010, згідно з яким процес промислового виробництва - це процес перероблення (механічного, хімічного, ручного тощо), який використовують для виготовлення нової продукції (споживчих товарів, напівфабрикатів чи засобів виробництва), оброблення товарів, які були у використанні, надання промислових послуг і який класифікують у секціях B «Добувна промисловість та розроблення кар'єрів», C «Переробна промисловість», D «Постачання електроенергії, газу, пари та кондиційованого повітря», E «Водопостачання; каналізація, поводження з відходами» та F «Будівництво».

Промисловість в розумінні економічної теорії це провідна галузь господарства, яка об'єднує підприємства, що виробляють електроенергію, знаряддя праці, предмети побуту, забезпечує потреби в паливі, сировині, матеріалах та різноманітних товарах.

Положеннями статті 62 Господарського кодексу України визначено, що підприємство, це самостійний суб'єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб'єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Підприємство є юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки в установах банків та може мати печатки.

Наведені положення дають підстави здійснити висновок, що застосування пункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України можливе у разі дотримання двох обов'язкових умов, наявність будівель промисловості та їх перебування у власності промислових підприємств (Постанова Верховного Суду від 15.05.2018 по справі № 806/2676/17 (№ в ЄДРСР 74028745).

Таким чином, позивач мав обов'язок відповідно до положень вищезазначених норм права подати розрахунок та сплатити податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, доведено правомірність прийнятих ним рішень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.5-10, 72, 73, 74, 77, 139, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлант Будкомплект" (м. Харків, пр. Московський, 118) до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області (м. Харків, вул. Пушкінська, 46) про скасування податкових повідомлень - рішень - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17.01.2019.

Суддя В.В. Єгупенко