Справа № 0840/3284/18
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2019-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 січня 2019 року м. Дніпросправа № 0840/3284/18

головуючий суддя І інстанції - Садовий І.В.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М. ,

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.09.2018 року у справі № 0840/3284/18 за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо застосування двоскладової формули для перерахунку позивачу пенсії за віком, з урахуванням положень ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов'язати відповідача встановити та виплатити позивачу підвищення до пенсії за віком з урахуванням положень ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", збільшивши пенсію за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років з 01.10.2017 року у розмірі 484,67 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11.09.2018 року адміністративний позов було задоволено частково. Зобов'язано Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя перерахувати та виплатити пенсію за віком ОСОБА_1, з урахуванням положень п. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", збільшивши пенсію за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років з 01.07.2018 року. В іншій частині позовних вимог було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1, звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що розмір пенсії відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» повинен складати 1544.06+484.67 грн.= 2028.70 грн., де 1544.06 грн. - це розмір пенсії згідно із розпорядженням № 156100 від 20.07.2018 року, 484.67 грн. - це збільшення до пенсії за один місяць, 2028.70 грн. - це загальний розмір пенсії після збільшення. Зауважено, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII від 01.10.2017 року були внесені зміни до п. 2 ст. 56 Законом України «Про статус та соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до якого позивач має право на дане підвищення. Оскільки відповідачем самостійно з 01.10.2017 року, тобто з дати набрання чинності Законом № 2148-VIII не здійснено перерахунок пенсії, то пенсія має бути перерахована з 01.10.2017 року.

Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області направило на адресу суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просило апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідач зазначив, що бажання позивача має значення при вирішенні питання щодо перерахунку пенсії відповідно до п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», при цьому застосування ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є законодавчо закріпленою умовою проведення такого перерахунку.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, відповідно до ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ІІ категорії, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_1 від 29.12.1993, перебуває на обліку в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя та отримує пенсію за віком.

Пенсія за віком позивачу призначена відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", розмір пенсії обчислений відповідно до норм ч.1 ст.27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за загальною формулою.

09.07.2018 позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії з моменту призначення, відповідно до п. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за умовами стажу роботи не менш як 20 років для чоловіків, із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж.

Листом № 447/З-09 від 25.07.2018 відповідачем відмовлено у задоволенні зазначеної заяви з посиланням на те, що відповідно до чинного законодавства України виплата пенсії позивачу проводиться відповідно до норм Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та розрахована відповідно до статей 27, 28 вказаного Закону.

Не погодившись з вказаною відповіддю пенсійного органу, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на збільшення пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад установлений стаж з 01.07.2018 року. Також, суд першої інстанції зазначив, що суд не може перебирати на себе дискреційні повноваження відповідача, щодо перерахунку розміру підвищення пенсії, а саме, як просить позивач, шляхом зобов'язання відповідача встановити збільшення до пенсії у розмірі 484,67 грн., тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Тобто, вказаною нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним або спеціальним законами.

Згідно п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорії 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 % заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком №1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 % заробітку.

У зв'язку з цим для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений спеціальним законом.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам (до 01 жовтня 2011 року - 25 (20) років) пенсія за віком збільшується на 1 % розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 % мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачу перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлені 20 років, шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 07 липня 2015 року у справі №21-727а15 та від 20 вересня 2016 року у справі справа №21-1255а16, а також в постанові Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 560/675/17 (К/9901/684/17), що враховується апеляційним судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Щодо вимог позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо застосування двоскладової формули при перерахунку пенсії з урахуванням положень ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до приписів ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У відповідності до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що обов'язковою умовою для захисту в судовому порядку прав та інтересів особи є наявність факту порушення вказаних прав, свобод та інтересів суб'єктом владних повноважень.

Тобто, судовому захисту підлягають порушені права позивача, а захист прав на майбутнє в судовому порядку не допускається.

Встановлені обставини справи свідчать, що відповідачем не було проведено позивачу перерахунку пенсії на підставі ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Отже, зазначені вимоги позивача є передчасними, та такими що не підлягають задоволенню, оскільки при вирішенні судом питання про право позивача на перерахунок пенсії на підставі на підставі п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у суду відсутні підстави вважати, що перерахунок пенсії буде проведений відповідачем в порушення вимог Закону, зокрема із застосуванням «двоскладової формули», про яку зазначає позивач в своєму позові та апеляційній скарзі.

Щодо вимог позивача про зобов'язання пенсійний орган встановити йому підвищення пенсії у розмірі 484.67 грн., то суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що проведення перерахунку пенсії та визначення його розміру в грошовому еквіваленті є повноваженнями територіального пенсійного органу, на обліку в якому знаходиться пенсіонер. Суд, при розгляді спору щодо права особи на перерахунок пенсії, не вправі перебирати на себе повноваження органу, що здійснює пенсійне забезпечення та проводити самостійно розрахунок пенсії із визначення конкретної суми пенсії або її складових.

Також, що стосується посилань позивача на необхідність проведення перерахунку його пенсії починаючи з 01.10.2017 року, то суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно ч. 4 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених ч. 1 ст.35, ч.2 ст. 38, ч. 3 ст. 42 і ч.5 ст.48 цього Закону, провадиться в такі строки:

- у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

- у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

В даному випадку, оскільки позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії 09.07.2018 року, то відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсія позивача підлягає перерахунку з 01.07.2018 року.

За приписами ст. 122 КАС України визначено строк звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, а не строк з якого необхідно поновити порушене право.

Таким чином, доводи позивача про те, що суд першої інстанції, враховуючи положення ч. 2 ст. 122 КАС України, повинен був задовольнити позов з 01.10.2017 року, є необґрунтованими.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.09.2018 року у справі № 0840/3284/18 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає у відповідності до приписів п. 2 ч. 5 ст. 325 КАС України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко