Справа № 280/4330/18
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2018-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

22 грудня 2018 року 12 год. 55 хв.Справа № 280/4330/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Максименко Л.Я.

за участю секретаря судового засідання Биховської А.П.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма СВЕДА, ЛТД

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма СВЕДА, ЛТД (далі - позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 04.10.2018 №, яким ТОВ Науково-виробнича фірма СВЕДА, ЛТД збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 269 578,75 грн., в тому числі 218 015,00 грн. за податковими зобовязаннями та 51 563,75 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями; № НОМЕР_1, яким ТОВ Науково-виробнича фірма СВЕДА, ЛТД збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 6 320,00 грн. в тому числі 5 056,00 грн. за податковими зобовязаннями та 1 264,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями; № НОМЕР_2, яким позивачу зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість на 5 056,00 грн. за декларацією № НОМЕР_3 від 16.12.2016 за звітний період, за який подано декларацію, листопад 2016 року, прийняті на підставі акту перевірки від 24.09.2018 № 557/08-01-14-02/13627108, як такі, що не відповідають чинному законодавству України, а також порушують права та охоронювані законом інтереси позивача.

В обґрунтування позову підприємство посилається на те, що спірні податкові повідомлення-рішення є такими, що суперечать вимогам податкового законодавства, суті здійснених господарських операцій та дільяльності підприємства взагалі. Зазначає, що позивач надав відповідачу всі первинні документи, які стосуються господарських операцій із контрагентами TOB «Люкс Кепітал», ФОП ОСОБА_3, TOB «Фортуна - 71», що свідчать про придбання товарів (робіт, послуг) на платній основі, тобто з компенсацією вартості таких товарів (робіт, послуг). При цьому, стверджує, що дійсність правочинів відповідачем не оспорюється, так само, як і відсутність дефектів при складенні первинних документів. Вказує також, що використання для встановлення факту порушення норм податкового законодавства з боку позивача лише інформаційних систем (баз даних) ДФС України є необгрунтованим, так як їх правовий статус як носія доказової інформації діючим законодавством не визначений. З огляду на таке, вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідач адміністративний позов не визнав, у письмовому відзиві від 06.11.2018 вх. №35559 вказав на те, що перевіркою було встановлено порушення TOB НВФ «СВЕДА ЛТД» п.44.1, п.44.2 ст.44, п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України у періоді, що перевіряється по взаємовідносинам з TOB «Люкс Кепітал», ФОП ОСОБА_3 та TOB «Фортуна-71». Вказує, що на підставі даних, встановлених під час перевірки контролюючим органом зроблено висновок про те, що ТОВ «Люкс Кепітал», ФОП ОСОБА_3 О,М. та TOB «Фортуна-71» не могли фактично здійснити господарські операції на користь TOB НВФ «СВЕДА, ЛТД», що вказує на формування TOB НВФ «СВЕДА, ЛТД» активу за рахунок надходження активів - товарів/послуг з джерела невідомого походження. Посилається також на обставини, встановлені в рамках кримінального провадження №0000142, зокрема, створення та придбання певними особами ряду суб'єктів підприємницької діяльносі (юридичних осіб), серед яких TOB «Люкс Кепітал», з метою прикриття незаконної діяльності, яка полягає у проведенні фінансово господарських операцій по переведенню безготівкових коштів у готівку, формуванню дебіторської заборгованості витрат та податкового кредиту для інших суб'єктів підприємницької діяльності без фактичного здійснення господарських операцій з продажу (придбання) товарів, цінних паперів, виконання робіт, надання послуг. Вважає, що прийнявши оскаржувані податкові повідомлення-рішення, відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства та у межах наданих повноважень, просить у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 17.10.2018 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі №280/4330/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма СВЕДА, ЛТД до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень. Призначено підготовче судове засідання на 06 листопада 2018 року.

У судовому засіданні 06.11.2018 судом оголошено перерву до 26.11.2018.

Протокольною ухвалою суду від 26.11.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 10.12.2018.

У судовому засіданні 10.12.2018 оголошено перерву до 22.12.2018.

Представник позивача в судовому засіданні 22.12.2018 підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

У судове засідання прибув представник відповідача та підтримав відзив з підстав викладених вище. Просив суд відмовити у задоволенні позову.

На підставі частини третьої статті 243 КАС України, вступна та резолютивна частини рішення проголошені в судовому засіданні 22.12.2018.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного зясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та зясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма СВЕДА, ЛТД зареєстровано 27.08.1992 у Виконавчому комітеті Запорізької міської ради відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію від 27.08.1992 № 201/16.

Головним управлінням ДФС у Запорізькій області відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, п. 77.1, п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України було проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ НВФ «СВЕДА, ЛТД» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 30.06.2018.

За результатами перевірки позивача контролюючим органом складено акт № 557/08-01-14-02/13627108 від 24.09.2018.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог, зокрема:

п п.44.1, п.44.2 ст.44, п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України, а саме, підприємством ТОВ НВФ «СВЕДА, ЛТД» занижено податок на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету за період що перевіряється на загальну суму 218 015,00 грн., в тому числі по періодам: за 2015 рік в сумі 11760,00 грн., за 2016 рік в сумі 10540,00 грн., за 1 півріччя 2017 року в сумі 8359,00 грн., за 3 квартали 2017 року в сумі 83669,00 грн.; за 2017 рік в сумі 187197,00 грн.; за 1 квартал 2018 року в сумі 4053,00 грн., за 1 півріччя 2018 року в сумі 8518,00 грн.;

п.44.1 ст.44, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187 п.198.1 п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового Кодексу України, в результаті чого ТОВ НВФ «СВЕДА, ЛТД» занижено податок на додану вартість за липень 2017 року на загальну суму 5 056 грн. та завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 декларації) всього у сумі 5056,00 грн., у тому числі за листопад 2016 року, в сумі 5056,00 грн., грудень 2016 року, в сумі 5056,00 грн., січень 2017 року, в сумі 5056,00 грн., лютий 2017 року в сумі 5056,00 грн., за березень 2017 року в сумі 5056,00 грн., за квітень 2017 року в сумі 5056,00 грн., за травень 2017 року в сумі 5056,00 грн., за червень 2017 року в сумі 5056,00 грн.

На підставі ОСОБА_2 перевірки № 557/08-01-14-02/13627108 від 24.09.2018, контролюючим органом відносно ТОВ НВФ «СВЕДА, ЛТД» прийнято податкові повідомлення-рішення:

№ НОМЕР_4 від 04.10.2018, яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 269 578,75 грн., у т.ч. за податковими зобовязаннями 218 015,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 51 563,75 грн.;

№ НОМЕР_2 від 04.10.2018, яким зменшено суму відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 5 056,00 грн.;

№ НОМЕР_1 від 04.10.2018, яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 6 320,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, ТОВ НВФ «СВЕДА, ЛТД» звернулось з даним позовом до суду.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України (в редакції чинній протягом 2015-2016 років) обєктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Відповідно до пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, у редакції після 01.01.2017, обєктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 1 розділу І ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України (в редакції з 01.01.2017) визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Вказана ж норма в редакції, що діяла протягом 2015-2016 років передбачала, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобовязані вести облік доходів, витрат та інших показників, повязаних з визначенням обєктів оподаткування та/або податкових зобовязань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством України. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.44.2 ст.44 ПК України для обрахунку обєкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Також, пунктом 201.10 ст.201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п.200.1 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.2 ст.200 ПК України, при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Згідно п.200.4 ст.200 ПК України, при відємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають фактично відбутись, вони повинні підтверджуватись належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, а також такі операції мають спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Судом встановлено, що у перевіряємий період позивач мав господарські взаємовідносини з ТОВ Люкс Кепітал (), ФОП ОСОБА_3 (код НОМЕР_5) та ТОВ «Фортуна-71» ().

Так, між ТОВ НВФ «СВЕДА, ЛТД» (замовник) та ТОВ «Люкс Кепітал» (виконавець) укладено договір № 17/21-08 від 21.08.2017 (а.с. 69-70 т.1), відповідно до п.1.1. якого, замовник доручає, а виконавець зобовязується на власний ризик відповідно до умов даного договору виконати згідно локального кошторису № 1 ремонт промислової бази, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Антенна, 12.

На підтвердження виконання умов вищевказаного договору до матеріалів справи надано акти приймання виконаних робіт № № 1, 2, 3, 5 за вересень 2017 року, № 4 за жовтень 2017 року (а.с.87-91). Зокрема, відповідно вказаних актів виконано наступні роботи: ремонт мякої крівлі (рулонний матеріал Уніфлекс ЕКП), облаштування підлоги у цехах з армуванням основи, облаштування проходів між цехами, ремонт сантехніки, ремонт паркету, білування стель, поклейка шпалер, білування стін з попереднім розмиванням, миття вікон після ремонту в цехах, миття вікон в кабінетах, прибирання та миття приміщень після ремонту, прибирання території, прибирання та вивезення будівельного сміття, ремонт перевдягальні для робітників, ремонт пункту охорони, ремонт складських приміщень, покраска металоконструкцій.

Розрахунки між сторонами підтверджені платіжними дорученнями № 1364 від 28.11.2017 на суму 300 318,00 грн., № 1047 від 05.10.2017 на суму 306 109,00 грн., № 1046 від 04.10.2017 на суму 28 000,00 грн., № 1045 від 04.10.2017 на суму 103 420,00 грн., № 1038 від 03.10.2017 на суму 271 970,00 грн.

Крім того, позивачем до матеріалів справи позивачем надано пояснювальну записку ТОВ НВФ «СВЕДА, ЛТД», в якій вказано, що для ведення господарської діяльності товариством у липні 2017 року придбано в «РСУ-579» приміщення відповідно до договору купівлі-продажу. Для виконання ремонтних робіт вказаних приміщень були залучені виконавці, зокрема, ТОВ «Люкс Кепітал».

Придбання ТОВ НВФ «СВЕДА, ЛТД» приміщення в «РСУ-579» за адресою м. Запоріжжя, вул. Антенна,12 підтверджується наданими позивачем актами приймання-передачі від 15.06.2017.

На підтвердження придбання будматеріалів, використаних для ремонтних робіт позивачем надано копії видаткових накладних № 1602 від 02.09.2017, № 1603 від 02.09.2017, № 1604 від 02.09.2017, № ЗП-00000269/01 від 24.07.2017, № ЗП-00000300/01 від 03.08.2017, № РН-0000367 від 28.07.2017. Перевезення будматеріалів здійснювалось на підставі товарно-транспортної накладної № 28 від 28.07.2017.

Також, між 26.12.2013 між ТОВ НВФ «СВЕДА, ЛТД» (замовник) та ФОП ОСОБА_4 (виконавець) укладено договір про надання консультаційних послуг, предметом якого є надання виконавцем консалтингових послуг на умовах, передбачених договором, та оплата замовником наданих послуг (а.с.71-74).

Надання ФОП ОСОБА_4 послуг за вказаним договором підтверджується, зокрема, актами здачі-приймання робіт: № 61-300622015 від 30.06.2015, № 61-31072015 від 31.07.2015, № 61-31082015 від 31.08.2015, № 61-300922015 від 30.09.2015, № 61-31102015 від 31.10.2015, № 61-30112015 від 30.11.2015, № 61-31122015 від 31.12.2015, № 61-31012016 від 31.01.2016, № 61-290-22016 від 29.02.2016, № 61-31032016 від 31.03.2016, № 61-30042016 від 30.04.2016, № 61-31052016 від 31.05.2016, № 61-30102015 від 30.10.2016, № 63-30042017 від 30.04.2017, № 63-30042017 від 30.04.2017, 65-30042017 від 30.04.2017, № 64-30042017 від 30.04.2017, № 61-30042017 від 30.04.2017, № 62-30042017 від 30.04.2017, № 63-31052017 від 31.05.2017, № 62-30062017 від 30.06.2017, № 61-30062017 від 30.06.2017, № 64-30092017 від 30.09.2017, № № 63-30092017 від 30.09.2017, № 66-30092017 від 30.09.2017, № 62-30092017 від 30.09.2017, № 66-31102017 від 31.10.2017, № 66-30112017 від 30.11.2017, №66-31122017 від 31.12.2017, № 62-31122017 від 31.12.2017, № 66-31012018 від 31.01.2018, № 66-28022018 від 28.02.2018, № 66-30042018 від 30.04.2018, № 65-30042018 від 30.04.2018 (а.с.101-135), а також звітами до цих актів (а.с.200-212).

Оплата позивачем наданих ФОП ОСОБА_4 послуг підтверджується платіжними дорученнями № 163 від 17.09.2015 на суму 6 150,00 грн., № 310 від 22.03.2018 на суму 12 127,32 грн., № 146 від 07.02.2018 на суму 10 390,00 грн., № 59 від 22.01.2018 на суму 11 923,00 грн., № 1010 на суму 6 354,60 грн., № 1011 на суму 11 558,20 грн., № 1008 на суму 6 427,59 грн. та № 1009 на суму 6 467,67 грн. від 15.09.2017, № 525 на суму 2 550,00 грн. та № 524 на суму 2 970,00 грн. від 28.04.2017, № 489 від 25.04.2017 на суму 6 602,00 грн., № 488 від 25.04.2017 на суму 7 882,00 грн., № 487 від 25.04.2017 на суму 6 496,00 грн., № 135 від 30.01.2015 на суму 4 480,00 грн., № 287 від 06.03.2015 на суму 6 660,87 грн., № 690 від 20.05.2015 на суму 4 800,00 грн., № 689 від 20.05.2015 на суму 5 160,00 грн., № 691 від 20.05.2015 на суму 4930,00 грн., № 1070 від 20.07.2015 на суму 6100,00 грн., № 1303 від 19.08.2015 на суму 7200,00 грн., № 1767 від 26.10.2015 на суму 6 240,00 грн., № 1990 від 27.11.2015 на суму 5890,00 грн., № 2174 від 25.12.2015 на суму 7 987,55 грн., № 124 від 03.02.2016 на суму 5 897,00 грн., № 347 від 16.03.2016 на суму 6 097,00 грн., № 348 від 16.03.2016 на суму 4 940,00 грн., № 867 від 03.06.2016 на суму 6 029,00 грн., № 863 від 03.06.2016 на суму 5 911,00 грн., № 1230 від 26.07.2016, № 673 від 29.06.2017 на суму 7 727,00 грн., № 674 від 29.06.2017 на суму 7 310,60 грн., № 676 від 29.06.2017 на суму 3 989,58 грн., № 675 від 29.06.2017 на суму 7 409,22 грн., № 63 від 22.01.2018 на суму 12 378,00 грн., № 61 від 22.01.2018 на суму 14 058,00 грн., № 64 від 22.01.2018 на суму 2 550,00 грн., № 62 від 22.01.2018 на суму 12 185,00 грн., № 470 від 24.05.2018 на суму 11 573,00 грн., № 471 від 24.05.2018 на суму 13 229,00 грн. (а.с. 136-172).

Крім того, до матеріалів справи надано роздруківки з сайтів ТОВ НВФ «СВЕДА, ЛТД» на підтвердження здійснення технічного супроводження вказаних сайтів ФОП ОСОБА_4, про що на таких сайтах містяться посилання.

Також, судом встановлено, що у перевіряємий період ТОВ НВФ «СВЕДА, ЛТД» придбано у ТОВ «Фортуна-71» () товар, зокрема, апарат плазмового різання CUT100, рем. комплект всього на суму 30 337,50 грн., що підтверджується рахунком-фактурою № 112016/90 від 07.11.2016 (а.с.173), видатковою накладною № РН-0001717 від 08.11.2016 (а.с.174), актом приймання-передачі основних засобів, складений ТОВ НВФ «СВЕДА, ЛТД» (а.с.180).

На підставі вищевказаної господарської операції, ТОВ «Фортуна-71» на імя ТОВ НВФ «СВЕДА, ЛТД» виписано податкову накладну № 30 від 07.11.2016 (а.с.175).

Оплата товару покупцем підтверджується платіжним дорученням № 1816 від 07.11.2016 (а.с.176).

Транспортування товару на адресу покупця здійснювалось ТОВ «Нова Пошта» згідно експрес-накладної № 6294 від 08.11.2016 за рахунок відправника (продавця) (а.с.177).

Досліджені судом документи не містять недоліків у формуванні, а також жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентами взаємоузгоджених спільних зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад. Таких доказів відповідачем не надано, а судом не виявлено.

Тож, з урахуванням співвідношення вчинених господарських операцій з видами господарської діяльності позивача, суд дійшов висновку, що в результаті господарських операцій з вищевказаними контрагентами у позивача відбулись зміни в структурі активів, зобовязань та у власному капіталі.

Зазначені обставини вказують на наявність у позивача ділової мети, визначення якої наведено у пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України, як причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Разом з тим, контролюючим органом висновок про нереальність вказаних господарських операцій зроблено на підставі доводів про фомування позивачем активу за рахунок надходження послуг з джерела невідомого походження, через відсутність необхідних умов у контрагентів позивача для здійснення господарської діяльності.

Натомість, суд звертає увагу на те, що позивач не зобовязаний та не має обєктивної можливості під час придбання товару у контрагента встановлювати його походження, а тому не може нести відповідальність з урахуванням таких обставин діяльності контрагента. Так, саме позивач позбавлений можливості впливати на його контрагентів в частині здійснення ними господарської діяльності в рамках чинного законодавства України, зокрема і в частині своєчасної подачі до контролюючих органів податкової звітності.

Виходячи з вимог Податкового кодексу України, підтвердженням факту здійснення господарської операції є відповідні розрахункові, платіжні та інші первинні документи, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та підставою для нарахування податкового кредиту і податкового зобов'язання з податку на додану вартість є податкова накладна. Тож, на реальність господарських операцій жодним чином не впливає наявність у контрагента платника податку виробничих, трудових та інших ресурсів, оскільки останній має право їх залучати на підставі цивільно правових угод.

Вказана позиція підтверджена Верховним судом 16.01.2018 під час розгляду справ № 820/4648/13-а, № 826/1398/14, № 2а-3404/12/1370 та 18.01.2018 у справі № 2а-13944/12/2670.

Щодо посилань податкового органу на наявність кримінального провадження № 00000142 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1, 2ст.205, ч.2 ст. 209, ч. 3 ст.212, ч. 2 ст. 222-1, ч. 2 ст. 364 Кримінального Кодексу України, необхідно зауважити наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою

Суд зазначає, що преюдиційне значення при розгляді справи для суду має саме вирок у кримінальній справі, проте, до матеріалів справи не надано належних доказів на підтвердження існування вироків судів стосовно посадових осіб позивача або підприємств-контрагентів позивача.

Судом встановлено, що на дату здійснення та відображення у бухгалтерському та податковому обліку господарських операцій безпосередні контрагенти позивача були зареєстрованими уповноваженими органами як субєкти господарювання, взяті податковими органами на облік як платники податків, в тому числі ПДВ, а також в ЄДР відсутні записи про відсутність підприємств за місцем реєстрації.

З огляду на викладене, доводи податкового органу про нереальність господарських взаємовідносин позивача з вищевказаними контрагентами не відповідають фактичним обставинам та спростовуються наданими до матеріалів справи документами.

Більш того, відповідачем ні в акті перевірки, ні в судовому засіданні не надано будь-яких доказів, які б вказували на невідповідність вказаних правочинів позивача нормам цивільного законодавства.

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовній вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв'язку із викладеним, судові витрати на оплату судового збору підлягають стягненню на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма СВЕДА, ЛТД за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративий позов Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма СВЕДА, ЛТД (69057, м. Запоріжжя, вул. Антенна, 12, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 04.10.2018:

№, яким Товариству з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма СВЕДА, ЛТД збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 269 578,75 грн., в тому числі 218 015,00 грн. за податковими зобовязаннями та 51 563,75 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

№ НОМЕР_1, яким Товариству з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма СВЕДА, ЛТД збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 6 320,00 грн. в тому числі 5 056,00 грн. за податковими зобовязаннями та 1 264,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

№ НОМЕР_2, яким Товариству з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма СВЕДА, ЛТД зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість на 5 056,00 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма СВЕДА, ЛТДсудовий збір у розмірі 7 567,68 грн. (сім тисяч пятсот шістдесят сім гривень 68 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення,а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 02.01.2019.

Суддя Л.Я. Максименко