Справа № 460/2553/18
Суддя: Борискін С.А.
Дата ухвалення: 2019-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 січня 2019 року м. Рівне №460/2553/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Борискіна С.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Приватного акціонерного товариства "Західний торгово - промисловий дім"
доДепартаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача "NIBULON S.A.", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство "Компанія "Райз"
про визнання дій протиправними, -
В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Західний торгово-промисловий дім" (далі - ПАТ "Західний торгово-промисловий дім", позивач) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Службової особи Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України старшого державного виконавця Сіренка Сергія Володимировича про визнання протиправними дій відповідача, в межах виконавчого провадження №55583162, у відношенні до Приватного акціонерного товариства "Західний торгово-промисловий дім", які виявилися в направленні Запиту державного виконавця від 03.09.2018 №55583162/20.1-4/23.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем протиправно вчинено виконавчі дії щодо витребування у позивача інформації стосовно боржника у виконавчому провадженні №55583162 та пояснень щодо витребуваної інформації, оскільки Законом України "Про виконавче провадження" не передбачено обов'язку особи, яка не є стороною виконавчого провадження та не є особою, яка залучалася до проведення виконавчих дій, надавати таку інформацію. Також наголошує, що у запиті державного виконавця не зазначено про звернення і причини неможливості отримання запитуваної інформації від банківських установ чи органів доходів і зборів. Вказує на те, що ч. 2 ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що розшук боржника-юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням. Частиною 3 ст. 36 вказаного Закону передбачено, що у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання поліцією. Тому, враховуючи, що позивач не являється таким органом чи установою в розумінні ч.2, 3 ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження", направлення на адресу позивача вимоги про надання інформації щодо майна боржника, є протиправним і з цих підстав. Окрім цього, позивач зазначає про те, що запит відповідача від 03.09.2018 не містить обґрунтування повноважень державного виконавця вчиняти виконавчі дії на території, що відмінна від міста Київ, а тому вважає, що відповідач діяв не в межах наданих йому повноважень та з ознаками незаконного втручання у господарські відносини. За наведених обставин, просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 09.10.2018 відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою суду від 12.11.2018 допущено заміну первинного відповідача у справі №460/2553/18 - Службової особи Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України старшого державного виконавця Сіренка Сергія Володимировича, на належного - Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ) (далі - відповідач). Підготовче засідання у справі відкладено до 05.12.2018 на 12:00 год.

Позиція відповідача щодо позовних вимог висловлена ним у відзиві на позовну заяву, відповідно до змісту якого він заперечує проти їх задоволення. Відповідач вважає, що державний виконавець, здійснюючи дії в межах виконавчого провадження №55583162, діяв у відповідності до Закону України "Про виконавче провадження". Зокрема зазначає, що станом на 03.09.2018 в порядку, передбаченому ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець отримав від Державної фіскальної служби України і від стягувача інформацію, яка свідчила про можливе виникнення і існування у позивача дебіторської заборгованості перед боржником, але не отримав документального підтвердження такої інформації від органів доходів і зборів та від боржника, що викликало у державного виконавця потребу у виявленні дебіторської заборгованості боржника з використанням процесуальних прав і повноважень, передбачених ст. 13, 18, 53 Закону України "Про виконавче провадження". Тому вважає, що відповідач обґрунтовано надіслав позивачеві запит державного виконавця від 03.09.2018 №55583162/20.1-4/23 щодо надання відомостей про належне боржнику майно, що перебуває у позивача, та майно чи кошти, які позивач повинен передати боржнику та довідку про стан заборгованості позивача боржником, письмові пояснення щодо підстав і строків її виникнення та належним чином засвідчені копії підтверджуючих документів. Наголошує, що повноваження державного виконавця при здійсненні ним виконавчого провадження, передбачені ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" носять дискреційний характер і дія вказаної правової норми не обмежуються сторонами та учасниками виконавчого провадження, а носить універсальнийхарактер. Окрім того, відповідач звертає увагу суду на те, що позивач не вказав у позовній заяві, яке конкретно його право, інтерес та/чи свободи у сфері публічно-правових відносин, які охороняються законом, були порушені оспорюваними діями відповідача. З огляду на викладене, відповідач вважає, що підстави для визнання оспорюваних процесуальних дій протиправними відсутні та просить відмовити у задоволені позову повністю (а.с.143-146).

Ухвалою суду від 05.12.2018 залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: 1) "NIBULON S.A." (49 AVENUE DE LA GARE CASE POSTALE 2067 CH-2001 NEUCHATEL SWITZERLAND, ідентифікаційний № СНЕ-113.061.425) (представник "NIBULON S.A." Слободяник Олександр Петрович; 54030, місто Миколаїв, вулиця Фалеєвська, 9-Б); 2) Публічне акціонерне товариство "Компанія "Райз" (01014, місто Київ, вулиця Катерини Білокур, 5/17; ). Закрито підготовче провадження у справі. Розгляд справи по суті призначено у відкритому судовому засіданні на 21.12.2018 о 11:30 год.

10.12.2018 третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача "NIBULON S.A.", подано пояснення, відповідно до змісту яких третя особа вважає позов необґрунтованим та безпідставним. Зазначає про те, що оскаржуваний позивачем запит про надання інформації від 03.09.2018 №55583162/20.1-4/23 направлявся позивачу з метою захисту інтересів стягувача у виконавчому провадженні ВП №55583162 - "NIBULON S.A." та встановлення майнового стану боржника у вказаному виконавчому провадженні - ПАТ "Компанія "Райз". Разом з тим, вказує на те, що позивачем не зазначено, яке саме його право та законний інтерес порушено оспорюваними діями державного виконавця і в чому конкретно полягає порушення таких прав та законних інтересів з боку державного виконавця. За змістом положень ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження самостійно визначає як перелік, обсяг та послідовність вчинення виконавчих та інших процесуальних дій під час здійснення виконавчого провадження, так і коло осіб, від яких слід з метою захисту інтересів стягувана під час здійснення виконавчого провадження слід безоплатно одержати необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну. Вважає, що дія положень п. 3 ч.3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" поширюється на позивача незважаючи навіть на те, що він не належить до сторін або інших учасників виконавчого провадження ВП №55583162 з примусового виконання виконавчого листа №759/16206/14-ц від 28.12.2017, виданого Святошинським районним судом міста Києва. Також не погоджується з посиланням позивача на ч. 5 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки зазначена норма не визначає територіальних меж, в яких відповідач здійснює свої повноваження з примусового виконання виконавчих документів. Просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі (а.с. 204-208, 213-217).

Ухвалою суду від 21.12.2018 вирішено перейти до розгляду справи №460/2553/18 у порядку письмового провадження.

Враховуючи, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 28.12.2017 Святошинським районним судом м. Києва видано виконавчий лист у справі №759/16206/14-ц про визнання та надання згоди на виконання рішення апеляційної колегії Арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами GAFTA № 4323А(і) від 23.05.2014 про стягнення заборгованості в розмірі 17536000 доларів США з ПАТ "Компанія "Райз" (боржник) на користь "NIBULON S.A." (стягувач) (а.с.147).

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренком Сергієм Володимировичем від 22.01.2018 відкрито виконавче провадження №55583162 з примусового виконання виконавчого листа Святошинського районного суду м. Києва №759/16206/14-ц, виданого 28.12.2017.

Сторонами виконавчого провадження зазначено "NIBULON S.A." (стягувач) та Публічне акціонерне товариство "Компанія "Райз" (боржник).

Пунктом 2 вказаної постанови про відкриття виконавчого провадження боржника зобов'язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (а.с.78, 148).

23.01.2018 відповідач звернувся до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України із запитом державного виконавця №55593162/20.1-4/23, в якому просив терміново надати вичерпну інформацію про наявність і розмір дебіторської заборгованості боржника - Публічного акціонерного товариства "Компанія "Райз", в розрізі платників податків-дебіторів, станом на день отримання запиту (а.с.79, 149).

Також судом встановлено, що 23.01.2018 відповідач надіслав рекомендованим листом керівнику Публічного акціонерного товариства "Компанія "Райз" виклик державного виконавця №55583162/20.1-4/23, яким, враховуючи, що вимоги виконавчого документа не виконано, зобов'язано керівника Публічного акціонерного товариства "Компанія "Райз" з'явитися до виконавця 30.01.2018 о 12:00, щодо сплати боргу за вищевказаним виконавчим документом або надати підтверджуючі документи про сплату. Одночасно зобов'язано надати боржника інформацію, необхідну в межах виконавчого провадження, зокрема, пояснення керівника або іншої уповноваженої особи за фактом невиконання вимог виконавчого документа, а також повідомити про заходи, що вживаються з метою його виконання (а.с.81-83, 151-153).

15.02.2018 відповідач надіслав рекомендованим листом керівнику Публічного акціонерного товариства "Компанія "Райз" виклик державного виконавця №55583162/20.1-4/23, яким зобов'язано боржника з'явитися до відповідача 27.02.2018 о 12:00 та надати письмові пояснення та відомості станом на 22.01.2018 та на момент отримання боржником виклику державного виконавця, що стосуються відповідного виконавчого провадження (а.с.84-86, 154-156).

Крім того, матеріалами справи підтверджується надіслання вимог державного виконавця в межах виконавчого провадження №55583162 від 13.07.2018 на адресу Державної фіскальної служби України та Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (а.с.87-89, 157-159).

Листом від 07.03.2018 №2584/9/28-10-41-08-06 Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби України повідомив відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, у відповідь на запит від 23.01.2018, про відсутність інформації про наявність і розмір дебіторської заборгованості боржника в розмірі платників податків - дебіторів (а.с.90, 160, 209, 219).

Листом від 17.07.2018 №12601/15/99-99-12-03-06-16 Державна фіскальна служба України повідомила відповідача про те, що згідно з даними обліково-звітної інформаційної системи органів ДФС ПрАТ "Компанія "Райз" подало останню фінансову звітність за результатами фінансово-господарської діяльності першого кварталу 2018 року, а саме форму №1 "Баланс", що затверджена наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 №73 "Про затвердження Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 28.02.2013 за №33369/22868, де відображено на кінець звітного періоду суму у рядку 1040 "Довгострокова дебіторська заборгованість" - 10 000 тис. грн., рядку 1125 "Дебіторська заборгованість за продукцію, товари, роботи, послуги" - 164 912 тис. грн., рядку 1130 "Дебіторська заборгованість за розрахунками за виданими авансами" - 482 355 тис. грн., рядку 1135 "Дебіторська заборгованість за розрахунками з бюджетом" - 27 445 тис. грн., рядку 1136 "Дебіторська заборгованість за розрахунками у тому числі з податку на прибуток" - 16 614 тис. грн., рядку 1140 "Дебіторська заборгованість за розрахунками з нарахованих доходів" - 1 904 тис. грн., рядку 1145 "Дебіторська заборгованість за розрахунками із внутрішніх розрахунків" - 14 815 209 тис. грн., рядку 1155 "Інша поточна дебіторська заборгованість" - 2 022 411 тис. грн. (а.с.91, 161, 210, 220).

Листом від 20.07.2018 №8680/9/28-10-41/08-06 Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби України надав відповідачеві витяг з Єдиного реєстру податкових накладних стосовно податкових накладних, виданих і отриманих ПрАТ "Компанія "Райз" за звітні періоди 2014-2018 років, на підставі якого державним виконавцем встановлено, що в період з 2014 по 2018 рік ПрАТ "Компанія "Райз" реалізувало позивачеві товарів (робіт, послуг) на загальну суму 13 183 193,87 грн. (а.с.92, 162, 212, 221).

03.09.2018 юридична особа "NIBULON S.A.", як стягувач у виконавчому провадженні №55583162, звернулась до відповідача з клопотанням про надсилання позивачеві запиту державного виконавця в порядку, передбаченому ст. 53 Закону України "Про виконавче провадження", в якому просила витребувати відомості про належне боржнику майно, що перебуває у інших осіб, та майно чи кошти, які інші особи повинні передати боржнику, а також письмові пояснення щодо підстав і строків виникнення дебіторської заборгованості боржника та належним чином засвідчені копії підтверджуючих документів, зокрема, від ПАТ "Західний торгово-промисловий дім" (а.с.93-100, 163-170).

03.09.2018 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби міністерства юстиції України направлено, зокрема, позивачу запит №55583162/20.1-4/23 з вимогою протягом трьох робочих днів з моменту отримання такого запиту подати до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відомості про належне приватному акціонерному товариству "Компанія "Райз" (попереднє найменування - публічне акціонерне товариство "Компанія "Райз") майно, що перебуває у позивача, та майно чи кошти, які позивач повинен передати приватному акціонерному товариству "Компанія "Райз" (попереднє найменування - публічне акціонерне товариство "Компанія "Райз"; протягом трьох робочих днів з моменту отримання такого запиту подати до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України довідку про стан заборгованості позивача перед приватним акціонерним товариством "Компанія "Райз" (попереднє найменування - публічне акціонерне товариство "Компанія "Райз"), письмові пояснення щодо підстав і строків її виникнення та належним чином засвідчені копії підтверджуючих документів (а.с. 11-14, 101-111, 171-181).

Не погоджуючись з діями відповідача, в межах виконавчого провадження №55583162, які виявилися в направленні Запиту державного виконавця від 03.09.2018 №55583162/20.1-4/23, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті, суд виходить з такого.

Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII визначені умови і порядок виконання на території України судових рішень (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до ч.1 ст. 13 Закону №1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Приписами ч.1, 2 ст.14 Закону №1404-VIII передбачено, що учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Для проведення виконавчих дій виконавець за потреби залучає понятих, працівників поліції, представників органів опіки і піклування, інших органів та установ у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з вимогами п. 3, 14, 15 та 20 ч. 3 ст.18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні;

залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання;

залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача.

Частиною 4 ст.18 вказаного Закону встановлено, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

У відповідності до ч.5 ст.18 Закону №1404-VIII під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до п.9 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 (далі - Інструкція №512/5), вимога виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом, та є обов'язковою для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання виконавцю документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень, вчинення інших дій, необхідних для виконання рішення.

Вимога підписується виконавцем та надсилається поштою чи іншими засобами зв'язку або вручається виконавцем особі, яка зобов'язана вчинити дії.

Згідно з положеннями п.11, 12 Інструкції № 512/5 запит виконавця є письмовим документом, який є обов'язковим для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання виконавцю інформації, документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень.

Отримана інформація використовується органами державної виконавчої служби (приватним виконавцем) виключно із службовою метою.

У вимозі, дорученні, запиті виконавця обов'язково зазначаються:

найменування органу державної виконавчої служби, прізвище, ім'я та по батькові державного виконавця або прізвище, ім'я та по батькові приватного виконавця;

дата відкриття та номер виконавчого провадження;

реквізити виконавчого документа;

строк виконання;

наслідки невиконання.

Зі змісту оскаржуваного запиту державного виконавця від 03.09.2018 №55583162/20.1-4/23, вбачається, що його зміст і підстави складання відповідають вимогам Закону №1404-VIII, а форма Інструкції №512/5.

Разом з тим, суд зазначає, що приписами п.3 ч. 3 ст. 18 Закону №1404-VIII не встановлено обмежень щодо права державного виконавця на звернення до суб'єкта, який не є стороною чи учасником виконавчого провадження, з відповідною вимогою щодо надання ним необхідної інформації для подальшого здійснення виконавчих дій в межах виконавчого провадження.

Тому, суд вважає, що незважаючи на те, що позивач не є учасником чи стороною виконавчого провадження, державний виконавець мав право відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" звернутись до нього з оскаржуваним запитом, який містить вимогу щодо надання інформації.

Враховуючи наведені норми Закону №1404-VIII та Інструкції №512/5, суд дійшов висновку, що відповідач, складаючи та направляючи на адресу позивача оскаржуваний запит з вимогою надати відомості, діяв виключно з метою розшуку майна боржника та на виконання вимог ст.18 Закону України "Про виконавче провадження".

Крім того, ч. 1 ст. 53 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб.

Зазначені особи зобов'язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику.

Отже, державний виконавець вправі звертатися до осіб, в розпорядженні яких перебуває майно чи кошти боржника, та на відповідний запит отримати у таких осіб необхідні відомості про майно боржника.

При цьому, чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством України не встановлено жодних обмежень стосовно часових періодів (строків, термінів), за які може бути витребувана відповідна інформація.

З огляду на те, що п.3 ч.3 ст.18 Закону №1404-VIII надає державному виконавцю повноваження на вчинення відповідних дій без жодних умов чи обмежень, та враховуючи, що відповідач вимагав від позивача надати інформацію виключно про належне боржнику майно, що перебуває у позивача, та майно чи кошти, які він повинен передати боржнику, що виключає втручання у таку господарську діяльність позивача, суд дійшов висновку про те, що відповідач діяв на підставі, в межах та спосіб, що передбачений чинним законодавством України.

Крім того, судом не приймаються твердження позивача про порушення відповідачем територіальної юрисдикції при надісланні останнім оскаржуваного запиту з вимогою про надання інформації, зважаючи на таке.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" від 02.06.2016 № 1403-VIII систему органів примусового виконання рішень становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Пунктом 4 розділу І Інструкції №512/5, передбачено, що відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими, зокрема, сума зобов'язання становить двадцять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Тому, Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України наділений повноваженнями щодо надіслання вимог, пов'язаних з виконанням рішень, за якими сума зобов'язання становить двадцять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Як вже зазначалось судом, відповідно до ч.4 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України, а тому суд вважає, що відповідачем не порушено територіальної юрисдикції при надісланні оскаржуваного запиту позивачеві.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, зваживши у сукупності надані сторонами докази, враховуючи те, що позивачем не надано суду належних і допустимих доказів, якими підтверджуються його позовні вимоги, а відповідачем доведено правомірність своїх дій та відсутність порушень прав позивача такими діями, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає.

За приписами ст.139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства "Західний торгово - промисловий дім" (пров. Центральний,1, м. Дубно, Дубенський район, Рівненська область, 35601, ) до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вул. Городецького, буд. 13, м. Київ, 01001, ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: "NIBULON S.A." (49 AVENUE DE LA GARE CASE POSTALE 2067 CH-2001 NEUCHATEL SWITZERLAND; представник "NIBULON S.A." Слободяник Олександр Петрович; 54030, м. Миколаїв, вул. Фалеєвська, 9-Б), Публічне акціонерне товариство "Компанія "Райз" (01014, м. Київ, вул. Катерини Білокур, 5/17, ) про визнання дій протиправними, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 21 січня 2019 року.

Суддя Борискін С.А.