Справа № 335/15885/17
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2019-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО РОЗ'ЯСНЕННЯ СУДОВОГО РІШЕННЯ

11 січня 2019 року Справа № 335/15885/17 Провадження № ЗП/808/42/18 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 щодо надання роз'яснень Головному управлінню Пенсійного фонду України в Запорізькій області відносно рішення суду у справі

за позовом ОСОБА_1 (69091, АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1)

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.158-Б; )

про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року по справі № 335/15885/17 (яке набрало законної сили 12 червня 2018 року) позов ОСОБА_1 задоволено частково: зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновити право ОСОБА_1 на отримання довічної пенсії за посадою начальника УМВС України в Запорізькій області у відповідності з висновком від 23 жовтня 1992 року та пенсійної справи № 86/7801; зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за посадою начальника Управління МВС України у Запорізькій області з 10 липня 2002 року по теперішній час та вжити заходів щодо відшкодування завданих збитків з перерахуванням компенсації і втрати частини доходів; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

08 січня 2019 року (вх. № 525) до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 щодо надання роз'яснень Головному управлінню Пенсійного фонду України відносно рішення суду, в якій заявник просить роз'яснити рішення суду про те, як повинен діяти відповідач при перерахунку пенсії основних та додаткових видів грошового забезпечення за посадою начальника Управління МВС України в Запорізькій області в різні періоди.

Заява обґрунтована тим, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області всупереч статті 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" замість обчислення загальної вислуги років на день останнього звільнення з органів внутрішніх справ, обрахування та поновлення ОСОБА_1 пенсії за посадою начальника УМВС в Запорізькій області на підставі недостовірних документів, безпідставно і неправомірно призначило йому пенсію за посадою ректора Запорізького юридичного інституту МВС України. Незважаючи на багаточисленні звернення до різних інстанцій, у тому числі й до суду помилки не усунені, права позивача не поновлені, та з липня 2002 року по теперішній час позивач отримує іншу пенсію, ніж ту, на яку має право.

Дослідивши матеріали справи, зміст поданої заяви щодо надання роз'яснень Головному управлінню Пенсійного фонду України в Запорізькій області за рішенням суду від 08 січня 2019 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз'яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання (частина 2 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частиною 1 статті 1 Закону "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" № 2262-XII від 09 квітня 1992 року (далі - Закон № 2262-XII) встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі і на службі в органах внутрішніх справ мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Так, 23 жовтня 1992 року ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугою років враховуючи грошове забезпечення за посадою начальника Управління МВС у Запорізькій області, з якої його було звільнено наказами МВС України № 59 о/с від 30 березня 1992 року та Управління внутрішніх справ у Запорізькій області № 236 о/с від 02 жовтня 1992 року.

В силу положень частини 1 статті 1 Закону № 2262-XII ОСОБА_1 на час призначення пенсії 23 жовтня 1992 року мав право на довічну пенсію.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 396 о/с від 18 листопада 1994 року встановлено наступне: "…призначити і встановити коефіцієнти співвідношень посадових окладів по Запорізькому юридичному інституту МВС України: генерал-майора міліції ОСОБА_1 ректором інституту з коефіцієнтом 14,5 з правом призначення пенсії з посадового окладу за попередньою посадою начальника УВС Запорізької області, згідно з пунктом 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393та встановити йому доплату, передбачену пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 02 квітня 1993 року (за виконання особливо важливої роботи) в розмірі 5,6% посадового окладу...".

При звільненні ОСОБА_1 з посади начальника Управління МВС Запорізької області, його залишено у розпорядженні МВС України, і відповідно Наказом МВС України № 91 о/с від 03 травня 1993 року поновлено на службі в органах внутрішніх справ.

При цьому, його поновлено на посаді з меншим посадовим окладом і на день поновлення йому вже була призначена пенсія за вислугою років довічно, тож з огляду на вищевказані норми, на день звільнення з посади ректора Запорізького юридичного інституту МВС України ОСОБА_1 мав право на поновлення виплати йому раніше призначеної пенсії з посади начальника Управління МВС Запорізької області, розмір якої перевищує розмір пенсії, нарахованої за грошовим утриманням на посаді ректора Запорізького юридичного інституту МВС України.

Відповідно до частини 2 статті 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Відтак, судом було встановлено наявність права ОСОБА_1 на перерахунок пенсії за посадою начальника УМВС України у Запорізькій області з 10 липня 2002 року по теперішній час та на вжиття заходів щодо відшкодування завданих збитків з перерахуванням компенсації і втрати частини доходів.

Як вбачається з листів-відповідей Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 05 вересня 2018 року та від 21 листопада 2018 року на численні запити ОСОБА_1 пенсійний орган повідомляє, що доплата пенсії за з 10 липня 2002 року по теперішній час не сформувалась, а навпаки виникла переплата пенсії у розмірі 61605,73 грн. внаслідок того, що з 10 липня 2002 року по 31 грудня 2007 року та з 01 січня 2016 року по 31 липня 2018 року грошове забезпечення за посадою начальника УМВС у Запорізькій області є меншим ніж за посадою ректора Запорізького юридичного інституту. Крім того, зазначає що рішенням суду по цій справі пенсійний орган не зобов'язано витребувати нові корегуючи довідки від уповноваженого органу МВС України.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 64 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», підпункту 4 пункту 2.4. Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах передбачено право органів, що призначають пенсії, вимагати від підприємств, організацій та окремих осіб відповідні документи, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі, проводити перевірки інших документів, повязаних із призначенням пенсії отримувати необхідні пояснення, довідки і відомості з питань, що виникають під час таких перевірок.

Отже, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області для виконання покладеного на нього державою обов'язку по призначенню та виплаті пенсії, мав право здійснити перевірку первинних документів або з виїздом до організації, або шляхом запиту додаткових відомостей та копій документів.

Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області при проведенні перерахунку з 10 липня 2002 року по теперішній час (згідно висновку від 23 жовтня 1992 року та пенсійної справи № 86/7801) пенсії ОСОБА_1 за посадою начальника Управління МВС України в Запорізькій області повинне взяти до уваги надані уповноваженим органом МВС України довідки щодо розміру грошового забезпечення, які видані на ім'я ОСОБА_1, та сформувати доплату пенсії за період 10 липня 2002 року по 31 липня 2018 року.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про роз'яснення рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08 січня 2019 року у справі № 335/15885/17.

На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 щодо надання роз'яснень Головному управлінню Пенсійного фонду України в Запорізькій області відносно рішення суду від 08 січня 2019 по справі № 335/15885/17 - задовольнити.

Роз'яснити, що при проведенні перерахунку з 10 липня 2002 року по теперішній час (згідно висновку від 23 жовтня 1992 року та пенсійної справи № 86/7801) пенсії ОСОБА_1 за посадою начальника Управління МВС України в Запорізькій області, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повинне взяти до уваги надані уповноваженим органом МВС України довідки щодо розміру грошового забезпечення, які видані на ім'я ОСОБА_1, та сформувати доплату пенсії за період 10 липня 2002 року по 31 липня 2018 року.

Копію даної ухвали направити учасникам справи.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: adm.zp.court.gov.ua/sud0870/.

Ухвалу про роз'яснення судового рішення або відмову у його роз'ясненні може бути оскаржено (частина 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України).

Ухвала набирає законної сили у строк та порядок визначений статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала оскаржується у строк та порядок встановлений статтями 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.С. Лазаренко