Справа № 263/10407/18
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

22 січня 2019 року справа №263/10407/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Сіваченка І.В., Блохіна А.А., Шишова О.О., розглянувши апеляційну скаргу поліцейського роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Молчанова В.С. на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 21 листопада 2018 року в справі № 263/10407/18 за позовом ОСОБА_2 до поліцейського роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Молчанова В.С. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження,-

ВСТАНОВИВ:

До Першого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга поліцейського роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Молчанова В.С. на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 21 листопада 2018 року в справі № 263/10407/18.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2018 року апеляційну скаргу залишено без руху в зв'язку із пропущенням строку звернення зі скаргою та необхідністю надання доказів поважності причин, які зумовили порушення цього строку, а також встановлено строк для усунення виявлених недоліків протягом десяти днів з моменту отримання копії вказаної ухвали.

Копія ухвали суду від 21 грудня 2018 року була надіслана апелянту рекомендованою поштою з повідомленням 28 грудня 2018 року, що підтверджується супровідним листом Першого апеляційного адміністративного суду (а.с.80) та отримана апелянтом 02 січня 2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 81).

На адресу суду надійшло клопотання поліцейського роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Молчанова В.С. про поновлення строку звернення з апеляційною скаргою на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 21 листопада 2018 року.

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що копію оскаржуваного рішення відповідач отримав 30.11.2018, апеляційну скаргу подав - 06.12.2018. Тобто, несвоєчасне звернення до суду зумовлено об'єктивною неможливістю подати апеляційну скаргу впродовж 10 днів з дня постановлення судового рішення через невчасне його отримання, що в розумінні конституційних та міжнародно-правових гарантій доступу до суду є поважною причиною для поновлення пропущеного процесуального строку.

Разом із тим, в ухвалі Першого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2018 року зазначено, що суд приймає той факт, що саме з дати отримання повного тексту судового рішення, тобто з 30 листопада 2018 року, необхідно обраховувати процесуальний строк, отже, останній день подання апеляційної скарги - 10 грудня 2018 року. Відповідно до штемпелю вхідної кореспонденції апеляційна скарга зареєстрована в Жовтневому районному суді м. Маріуполя 11 грудня 2018 року, доказів направлення апеляційної скарги засобами поштового зв'язку матеріали справи не містять.

Таким чином, належним способом усунення недоліків апеляційної скарги є надання доказів, що поліцейський роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Молчанов В.С. звернувся із нею саме 06.12.2018, як зазначено в клопотання про поновлення процесуального строку.

Проте, такі докази не надані, тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апелянтом не виконано вимог ухвали від 21 грудня 2018 року.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п'ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Обґрунтовуючи висновки про обов'язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов'язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява № 45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява № 23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], заява № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII). Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata (див. там же, п. 62), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов'язані з непереборними та об'єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання апеляційної скарги.

У справі Європейського суду з прав людини «Стаббігс та інші проти Великобританії» визначено, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У рішенні «Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії» від 25.01.2000 Європейський суд зазначив про те, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов'язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Згідно з ч. 1 статтею 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Керуючись ст.ст. 299, 321, 325, 327-331 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання поліцейського роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Молчанова В.С. про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції - відмовити.

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою поліцейського роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Молчанова В.С. на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 21 листопада 2018 року в справі № 263/10407/18 за позовом ОСОБА_2 до поліцейського роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Молчанова В.С. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання колегією суддів та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту її складення в порядку, визначеному ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

О. О. Шишов