Справа № 520/11919/18
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2019 р. № 520/11919/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Лук'яненко М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Югова С.А.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (майдан ОСОБА_1, буд. 5, Держпром, 2 під., 3 пов.,м. Харків,61022) до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (вул. Ярослава Мудрого, буд. 16,м. Харків,61002) про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Київське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в яком просить суд:

- визнати неправомірними дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області при винесенні постанови від 18.12.2018 по ВП № 57742951 про накладення штрафу;

- зобов'язати відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області закінчити виконавче провадження ВП № 57742951 та не стягувати з Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова виконавчий збір у розмірі 14892 грн.;

- зобов'язати відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області скасувати постанову від 18.12.2018 ВП № 57742951 про накладення штрафу.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що у звязку з набранням чинності постанови Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018 року виконання рішення суду було продовжено згідно Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду. А отже, заборгованість за рішення суду по справі №820/3827/18 за період з 01.06.2018 по 31.10.2018 буде виплачуватись згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018 року. З 01.11.2018 пенсія виплачується своєчасно кожного місяця. Згідно витягу з підсистеми Призначення та виплати пенсії від 03.10.2018 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 по справі №820/3827/18 виконано у повному обсязі, нараховано доплату за рішенням суду. Таким чином, постанова державного виконавця про накладення штрафу від 18.12.2018 року є протиправною та підлягає скасуванню.

У судових засіданнях 21.01.2019, 22.01.2019 представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, зазначивши, що рішення суду від 21.06.2018 виконано в частині нарахування пенсії, заборгованість в перерахованій сумі буде виплачуватись у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України №649.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, засобами електронного звязку направив на адресу суду відзив, в якому зазначив, що на виконанні у головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 перебуває виконавче провадження №57742951 з виконання виконавчого листа №820/3827/18 від 21.08.2018 про зобовязання Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова повернути позивачу утриману суму фіксованої індексації з 01 червня 2017 року по травень 2018 і поновити з 01 червня 2018 року виплату пенсії в перерахованому за судовими рішеннями розмірі з урахуванням у її складі фіксованої суми індексації - 175,57 грн., без обмеження нарахувань та граничного (максимального) розміру. 18.12.2018 керуючись ст. 63, 75 Закону України « Про виконавче провадження» винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. Просив суд відмовити у задоволенні позову. Також, просив здійснювати розгляд справи за його відсутністю.

Відповідно до ч.4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Вислухавши представника позивача, дослідивши всі матеріали справи, суд зазначає наступне.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 по справі № 820/3827/18 адміністративний позов ОСОБА_3 до Київського обєднаного управління Пенсійного Фонду України міста Харкова про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії задоволено. Визнано незаконними дії Київського обєднаного управління Пенсійного Фонду України міста Харкова щодо виключення фіксованої суми індексації пенсії при здійсненні перерахунку пенсії за період з 01 червня 2017 року по 01 травня 2018 року на виконання постанови Ленінського районного суду міста Харкова від 19.09.2017 року і постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2017 року у справі №642/3546/17. Зобовязано Київське обєднане управління Пенсійного Фонду України міста Харкова повернути позивачу утриману суму фіксованої індексації з 01 червня 2017 року по травень 2018 року і поновити з 01 червня 2018 року виплату пенсії в перерахованому за судовими рішеннями розмірі з урахуванням у її складі фіксованої суми індексації - 175,57 грн. без обмеження нарахувань та граничного ( максимального) розміру. Стягнуто з Київського обєднаного управління Пенсійного Фонду України міста Харкова (; 61022, м. Харків, ОСОБА_4 5, Держпром 2 підїзд 2 поверх) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_3 (11.05.1953 р. нар., р.н. ОКПП НОМЕР_1; АДРЕСА_1, 61098) у розмірі 704,80 (сімсот чотири гривні 80 копійок) гривні.

З програми "Діловодство спеціалізованого суду" встановлено, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 по справі № 820/3827/18 набрало законної сили 10.08.2018.

Згідно матеріалів виконавчого провадження виконавчий лист по справі №820/3827/18, за письмовою заявою ОСОБА_3 Харківським окружним адміністративним судом видано 21.09.2018.

Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №57742951 від 21.11.2018 щодо примусового виконання виконавчого лита виданого Харківським окружним адміністративним судом від 21.08.2018 по справі №820/3827/18 та стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 14892 грн.

Вищевказана постанова про відкриття виконавчого провадження направлена боржнику, Київському об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України м. Харкова, супровідним листом від 21.11.2018 №12965 та отримана Пенсійним фондом 04.12.2018, що підтверджується зворотним поштовим відправленням.

Листом від 12.12.2018 позивач повідомив відповідача, що згідно витягу з підсистеми Призначення та виплати пенсії від 03.10.2018 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 по справі №820/3827/18 виконано у повному обсязі, нараховано доплату за рішенням суду, новий розмір пенсії складає 5928,66 грн. у зв'язку з тим, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 року по справі №820/3827/18 виконано у добровільному порядку 03.10.2018 року до дати отримання постанови про відкриття виконавчого провадження 05.12.2018 року, просив не стягувати з Управління виконавчий збір у розмірі 14892,00 грн.

Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 18.12.2018 винесено постанову ВП № 57742951 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн., за невиконання рішення суду.

Вищевказана постанова про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. направлена боржнику, Київському об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України м. Харкова супровідним листом від 18.12.2018 №15203, та отримана Пенсійним фондом 21.12.2018, що підтверджується зворотним поштовим відправленням.

Позивач, вважаючи вищевказане рішення протиправним, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку правомірності оскаржуваної постанови державного виконавця, суд виходить з наступних приписів діючого законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обовязковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктами 1, 2 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Пунктами 1 та 16 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Як передбачено частиною 6 статті 26 цього Закону, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Статтею 27 Закону визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Частиною 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено підстави, за яких виконавче провадження підлягає закінченню. Зокрема, відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39 вказаного Закону, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Судом встановлено, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 року по справі №820/3827/18 Управлінням здійснено перерахунок пенсії та проведено донарахування суми пенсії зі збереженням індексації в розмірі 175,57 грн. Розмір пенсії після перерахунку складає 5928,66 грн. Пенсія з урахуванням рішення суду виплачується щомісячно, починаючи з жовтня 2018 року. Доплата за період з 01.06.2018 по жовтень 2018 року в розмірі 2984,69 грн. розрахована Управлінням та буде виплачена в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018 року.

Суд зазначає, що перерахунок пенсії є передумовою її виплати та свідчить про те, що рішення суду в повному обсязі не виконане боржником.

Тобто, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 по справі №820/3827/18 не може вважатись виконаним, лише з тих обставин, що ОСОБА_3 здійснено перерахунок пенсії за період з 01.06.2016 по 31.10.2018 та виплачується щомісячно.

А тому, державним виконавцем правомірно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та стягнуто виконавчий збір, враховуючи, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 року виконано лише в частині, у державного виконавця відсутні підстави для закриття виконавчого провадження.

Отже, позовні вимоги позивача в частині зобов'язання відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області закінчити виконавче провадження ВП № 57742951 та не стягувати з Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова виконавчий збір у розмірі 14892 грн. задоволенню не підлягають.

Також, суд зазначає, що згідно з пунктом 16 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, постанова про накладення штрафу виноситься державним виконавцем стосовно боржника, у разі невиконання без поважних причин останнім рішення суду.

Так, 18.12.2018 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 винесено постанову ВП № 57742951 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн., за невиконання рішення суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 по справі № 820/3827/1/ було, зокрема, зобовязано Київське обєднане управління Пенсійного Фонду України міста Харкова повернути позивачу утриману суму фіксованої індексації з 01 червня 2017 року по травень 2018 року і поновити з 01 червня 2018 року виплату пенсії в перерахованому за судовими рішеннями розмірі з урахуванням у її складі фіксованої суми індексації - 175,57 грн. без обмеження нарахувань та граничного ( максимального) розміру.

Листом від 12.12.2018 позивач повідомив відповідача, що згідно витягу з підсистеми Призначення та виплати пенсії від 03.10.2018 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 по справі №820/3827/18 виконано у повному обсязі, нараховано доплату за рішенням суду. Крім того, зазначив, що у звязку із набранням чинності постанови Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018 року виконання рішення по справі №8203827/18 буде продовжено згідно «Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду».

Суд зазначає, що перерахунок пенсії є передумовою її виплати та свідчить про те, що рішення суду в повному обсязі не виконане боржником.

Тобто, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 по справі №820/3827/18 не може вважатись виконаним, лише з тих обставин, що ОСОБА_3 було здійснено перерахунок пенсії за період з 01.06.2016 по 31.10.2018.

Суд зазначає, що надані позивачем пояснення у судовому засіданні та документи наявні в матеріалах справи не мають чіткого відображення вчинених позивачем дій, спрямованих на виконання рішення суду в частині виплати коштів.

Наявність вищевказаних обставин позбавили відповідача можливості встановити факт виконання позивачем в повному обсязі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 по справі № 820/3827/18 та підтвердили факт його не виконання.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що постанова державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області ВП № 57742951 від 18.12.2018 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. 00 коп., за невиконання рішення суду в повному обсязі без поважних причин, винесена з урахуванням приписів чинного законодавства.

Щодо посилань позивача на положення Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду затверджений постановою Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018 (далі Порядок №649), суд зазначає наступне.

Порядок №649 визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Відповідно до п. 5 Порядку №649 для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Позивачем, як до суду, так і до відповідача, не надано жодного доказу, який би свідчив про вчинення відповідних дій, вказаних в п.5 Порядку №649.

Згідно з п. 6 Порядку №649 перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі - комісія).

Пунктом 8 Порядку №649 комісія приймає одне з таких рішень:

- про наявність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку;

- про відсутність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку.

У разі відсутності підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку, у пятиденний строк комісія повідомляє боржнику про прийняте рішення, зазначивши при цьому причини відмови.

У разі потреби комісія може прийняти рішення про повернення матеріалів боржнику на доопрацювання.

Позивачем, як до суду так і до відповідача, не надано жодного доказу, які б свідчили про прийняття рішення відповідною комісією, як це вказано в п.8 Порядку №649.

З огляду на викладене, суд вважає безпідставними посилання позивача на положення Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018.

Крім того, суд вважає безпідставними посилання позивача на приписи постанови правління Пенсійного фонду України №20-1 від 26.09.2018, якою затверджено Порядок ведення обліку рішень суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, з огляду на те, що вказаним Порядком відповідно до п.3 Порядку №649 визначено виключно процедуру функціонування реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою та внесення інформації до такого реєстру.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах "Іммобільяре Саффі" проти Італії" (Case of Immobiliare Saffi v. Italy, Заява № 22774/93, п.п. 63, 66), Горнсбі проти Греції від 19.09.1997 (п.п. 40, 41), "Жовнер проти України", "Бурдов проти Росії", "Ясіун'єне проти Литви" (Jasiuniene c. Lituanie), "Руйану проти Румунії" (Ruianu c. Roumanie) наголошує на тому, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід'ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6.

При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що адміністративні органи є складовою держави, яка керується принципом верховенства права, а відтак інтереси цих органів збігаються з необхідністю належного здійснення правосуддя. Якщо адміністративні органи відмовляються або неспроможні виконати рішення суду, чи навіть зволікають з його виконанням, то гарантії, надані статтею 6 стороні на судовому етапі, втрачають свою мету.

У контексті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова "судового розгляду".

А отже, враховуючи практику Європейського суду з прав людини та положення статті 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд доходить висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.018 по справі 820/3827/18, яке набрало законної сили 10.08.2018 є обовязковим до виконання Київському об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України м. Харкова, як органу з боку якого допущено незаконні дії при перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_3

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що судом встановлено правомірність прийнятої відповідачем постанови про накладення штрафу, а позивач не довів обставин, які б свідчили про порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, то у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.О. Лук'яненко