Справа № 825/1845/18
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 825/1845/18 Суддя (судді) першої інстанції: Непочатих В.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ганечко О.М.

суддів Федотова І.В.

Коротких А.Ю.

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.10.2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання бездіяльності протиправною, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії ,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не виплаті пенсії позивачу у період з квітня 2017 року по вересень 2017 року включно, визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про призупинення (припинення) виплати пенсії, зобов'язати відповідача поновити виплату раніше призначеної пенсії та здійснити виплату заборгованості за час затримки виплати, починаючи з квітня 2017 року по вересень 2017 року включно, а також утриматись від подальшого призупинення її виплати незалежно від наявності у позивача довідки внутрішньо переміщеної особи; стягнути на користь позивача судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу суду у розмірі 1762,00 грн., за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, стягнути на користь позивача компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати у сумі 2559,37 грн., стягнути на користь позивача виплату заборгованості пенсії за серпень 2018 року у сумі 8079,93 грн.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.10.2018 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо призупинення виплати пенсії ОСОБА_3 з 01.04.2017.

Зобов'язано Прилуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України відновити виплату ОСОБА_3 призначеної йому пенсію за віком з 01.04.2017.

Визнано протиправним та скасувати розпорядження Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України від 13.08.2018 про призупинення ОСОБА_3 виплати пенсії з 01.08.2018.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить оскаржуване судове рішення скасувати в частині відмови в задоволені позову та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповністю з'ясовані обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Станом на 22 січня 2019 року відповідачем не надано до суду письмового відзиву (заперечень) на апеляційну скаргу.

У відповідності до ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується копією паспорта громадянина України НОМЕР_2 (а.с. 16-17).

Відповідно до копії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 11.10.2017 № 557, фактичним місцем проживання позивача є: АДРЕСА_1 (а.с. 27).

Позивач є пенсіонером за віком і як внутрішньо переміщена особа перебуває на обліку в Прилуцькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1, копією розпорядження № 999995 від 10.08.2016 (а.с. 20, 53).

На підставі доповідної записки головного спеціаліста Прилуцького відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії № 2 ОСОБА_4 від 27.03.2017 начальником Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України ОСОБА_5 дозволено використання макетної обробки даних автоматизованої системи АСОПД/КОМТЕХ по № 163007/06 ОСОБА_3 для призупинення виплати пенсії з 01.04.2017 до з'ясування, на підставі отриманих списків тривало відсутніх за місцем проживання одержувачів пенсій з числа внутрішньо переміщених осіб, на період до одержання інформації про скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та/або результатів додаткової перевірки (а.с. 163).

19.10.2017 позивач звернувся до відповідача з заявою про відновлення соціальних виплат з квітня 2017 року (а.с. 28).

Відповідач, листом від 23.10.2017 № 125/10/В-3, повідомив позивача про те, що у зв'язку зі скасуванням довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 742000557 від 10.06.2016, припинено всі соціальні виплати (а.с. 30).

В подальшому відповідачем прийнято розпорядження від 13.08.2018, яким, на підставі списків наданих департаментом інформаційних систем та електронних реєстрів Пенсійного фонду України від 10.08.2018 № 26496/04-21 (інформація про тривалу відсутність понад 60 днів за місцем проживання) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2018 № 365, позивачу призупинено виплату пенсії з 01.08.2018 (а.с. 145).

Згідно статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII (далі - Закон № 1706-VII), внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Частинами першою та третьою статті 4 Закону № 1706-VII, передбачено, що факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (частина друга статті 7 Закону № 1706-VII).

Положеннями частини першої статті 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV), визначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до частини першої статті 47 Закону № 1058-IV, пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом. Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону (стаття 49 Закону № 1058-IV).

Згідно пункту 1 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509 довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 05.11.2014 № 637 (у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою від 01.10.2014 Кабінету Міністрів України від № 509. Поновлення або припинення соціальних виплат здійснюється публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» на підставі рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утвореної районними, районними у мм. Києві і Севастополі державними адміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад згідно з Порядком здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365.

У відповідності до пункту 2 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365 (далі - Порядок № 365, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин та в подальшому постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.06.2017, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2018, у справі № 826/12123/16, визнаний нечинним), контроль за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам здійснюють структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення) шляхом відвідування не рідше ніж один раз на шість місяців фактичного місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи, про що складається акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї за формою, встановленою Мінсоцполітики.

Пунктом 12 Порядку № 365, передбачено, що соціальні виплати припиняються у разі: 1) наявності підстав, передбачених законодавством щодо умов призначення відповідного виду соціальної виплати; 2) встановлення факту відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї; 3) отримання рекомендацій Мінфіну щодо фактів, виявлених під час здійснення верифікації соціальних виплат; 4) скасування довідки внутрішньо переміщеної особи з підстав, визначених статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»; 5) отримання інформації від Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Мінфіну, Національної поліції, ДМС, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування.

Суд зазначає, що частиною першою статті 49 Закону № 1058-IV визначено перелік підстав припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду, який є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом.

Як встановлено судом першої інстанції, позивачу з 01.04.2017 було призупинено виплату пенсії у зв'язку з скасуванням довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, а з 01.08.2018 позивачу призупинено виплату пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2018 № 365.

В даному випадку скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не є передбаченою законом підставою для припинення виплати пенсії, а постанова Кабінету Міністрів України «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 08.06.2016 № 365 є підзаконним нормативно-правовим актом, який обмежує встановлене законодавством право на отримання пенсії позивачем.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення, захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

За змістом конституційних норм, Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, так само як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України.

При вказаних обставинах, припиняючи нарахування та виплату позивачеві пенсії за відсутності передбачених законами України підстав, відповідач порушив право позивача на отримання пенсії.

За приписами частини другої статті 46 Закону № 1058-IV, нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо призупинення виплати пенсії позивачу з 01.04.2017 та зобов'язання відповідача відновити виплату позивачу призначеної йому пенсії за віком з 01.04.2017, оскільки припиняючи нарахування та виплату позивачеві пенсії за відсутності передбачених законами України підстав, відповідач порушив право позивача на отримання пенсії.

Крім того, враховуючи той факт, що на момент звернення з даним позовом до суду першої інстанції позивачу не було відомо про розпорядження Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України від 13.08.2018 про призупинення виплати пенсії з 01.08.2018 та з'ясувавши, що воно прийнято за відсутності підстав передбачених законами України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказане розпорядження підлягає визнанню протиправним та скасуванню, оскільки створює відповідні правові наслідки для позивача в частині невиплати пенсії з 01.08.2018.

Також, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, про відмову у задоволенні позовної вимоги позивача в частині зобов'язання відповідача утриматись від подальшого припинення виплати пенсії, оскільки судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання, та не може обмежувати волю законодавчого органу в майбутньому змінювати регулювання суспільних відносин.

Позивна вимога про стягнення на користь позивача заборгованості по пенсії за серпень 2018 року у сумі 8079,93 грн. також не підлягає задоволенню, оскільки обов'язок щодо відновлення та виплати пенсії покладено на органи Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання пенсіонера і задоволення позовної вимоги про зобов'язання відповідача відновити виплату пенсії позивачу відновлює його порушене право на пенсійне забезпечення, в тому числі включає і виплату заборгованості.

Крім того, позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення відповідача про призупинення виплати пенсії є безпідставною та не підлягає задоволенню, оскільки з наданих відповідачем документів судом встановлено, що пенсія позивачу була призупинена з 01.04.2017 на підставі доповідної записки за резолюцією начальника Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України без прийняття відповідного письмового рішення.

Стосовно позовної вимоги про стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати у сумі 2559,37 грн., колегія суддів вказує наступне.

Згідно частини другої статті 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Так, питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 (далі - Порядок № 159).

Статтею 1 Закону, передбачено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до статті 2 Закону, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру.

Згідно статті 3 Закону, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

За змістом статті 4 Закону, виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

З аналізу норм Закону та Порядку № 159, слідує, що підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов:

1) нарахування громадянину належних йому доходів, а саме заробітної плати (грошове забезпечення), пенсії, соціальних виплат, стипендії;

2) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата);

3) порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання);

4) затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців;

5) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги.

Таким чином, компенсація втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати за період з 01.04.2017 може бути виплачена позивачу у тому ж місяці, у якому буде здійснюватися виплата заборгованості за відповідний період.

Звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд зобов'язаний надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовна вимога позивача про стягнення суми компенсації втрати частини доходів є передчасною та не підлягає задоволенню, а право позивача щодо її отримання може буде порушеним після виплати заборгованості за відповідний період, та лише за умови не виплати компенсації у тому ж місяці.

За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, тому у її задоволенні необхідно відмовити, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.10.2018 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді І.В. Федотов

А.Ю. Коротких