Справа № 200/13855/18-а
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2019-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2019 р. Справа№200/13855/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Циганенка А.І., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

06 грудня 2018 року позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, Бахмутсько-Лиманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, у якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо припинення виплати, а також дії з не нарахування та невиплати щомісячного довічного грошового утримання судді;

- зобов'язати відповідача здійснити поновлення щомісячного нарахування та виплати довічного грошового утримання судді у відставці з 01 листопада 2018 року в загальному порядку, без застосування поняття «внутрішньо переміщена особа».

20 грудня 2018 року відкрито провадження у справі та її розгляд був призначений за правилами спрощеного позовного провадження.

21 грудня 2018 року від відповідача були витребувані докази.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначила, що вона отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці і перебуває на обліку в Бахмутсько-Лиманському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області. У 2016 році на момент подачі заяви про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивач змінив місце реєстрації та відмовився від довідки внутрішньо переміщеної особи. Проте всупереч чинному законодавству відповідач припинив пенсійні виплати. Позивач вважає дії відповідача неправомірними.

15 січня 2019 року отримані витребувані від відповідача докази та відзив на адміністративний позов, в якому відповідач зазначив, що позивач перебуває на обліку в Бахмутсько-Лиманському об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області та отримує грошове утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII. З 01 листопада 2018 року позивачу було припинено виплату довічного грошового утримання після встановлення факту відсутності реєстрації в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб. З посиланням на постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб» (далі - Постанова КМУ № 509), від 05 листопада 2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» (далі - Постанова КМУ № 637). У задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному обсязі.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є громадянкою України та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією її паспорта громадянина України НОМЕР_2.

04 жовтня 2016 року позивач звернувся із заявою до Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про призначення пенсії за вислугу років.

12 жовтня 2016 року протоколом 5057 Бахмутським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області позивачу було призначено довічне щомісячне грошове утримання судді у відставці.

24 жовтня 2018 року розпорядженням начальника Бахмутсько-Лиманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області по пенсійній справі №876173 ОСОБА_1 призупинені виплати пенсії з 01.11.2018 до з'ясування.

03 грудня 2018 року позивачем до Бахмутсько-Лиманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області подана заява про виплату пенсії з 03 грудня 2018 року на поточний рахунок відкритий у відділенні ПриватБанку.

Згідно довідки №519 «Про розмір призначеної та фактично виплаченої пенсії» ОСОБА_1 було припинено нарахування та виплата щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з листопада 2018 року.

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Спірним у справі є правомірність дій відповідача щодо припинення виплати довічного грошового утримання судді у відставці позивачу з листопада 2018 року у зв'язку з ненаданням пенсійному органу довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи або рішення про відмову у видачі довідки з обов'язковим зазначенням підстав для відмови, після встановленого факту відсутності реєстрації позивача в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб.

Згідно статті 1 Конституції Україна є соціальною та правовою державою.

За приписами частини 2 статті 3 Основного Закону України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Питання призначення, виплати щомісячного довічного грошового утримання врегульовані Законами України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VI (далі - Закон №2453-VI) та від 02.06.2016 №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII).

Згідно пункту 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII (в редакції чинній на момент призначення позивачеві щомісячного довічного грошового утримання) коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами).

Відповідно до частини 1 статті 141 Закону №2453-VI судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 роки, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

За приписами частини 5 статті 142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Питання припинення відставки судді врегульовані статтею 145 Закону №1402-VIII .

Згідно частини 1 зазначеної статті відставка судді припиняється в разі: 1) повторного призначення його на посаду; 2) набрання законної сили обвинувальним вироком щодо нього за вчинення умисного злочину; 3) припинення його громадянства або набуття ним громадянства іншої держави; 4) визнання його безвісно відсутнім або оголошення померлим.

За приписами частини 2 статті 145 Закону №1402-VIII припинення відставки судді є підставою для припинення виплати йому щомісячного довічного грошового утримання, що було нараховано у зв'язку з відставкою.

У разі припинення відставки судді з підстави, визначеної пунктом 2 частини першої цієї статті, пенсія судді нараховується на загальних підставах (частина 3 статті 145 Закону №1402-VIII).

Рішення про припинення відставки судді приймається Вищою радою правосуддя (частина 4 статті 145 Закону №1402-VIII).

З аналізу наведених норм встановлено, що єдиною підставою для припинення виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є припинення такої відставки.

Враховуючи наведені норми, суд дійшов висновку про порушення відповідачем вимог статті 145 Закону №1402-VIII, оскільки з листопада 2018 року позивачеві припинено виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за відсутності законодавчо встановлених підстав.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними дії щодо припинення (призупинення) виплати, ненарахування та невиплаті щомісячного довічного грошового утримання судді та зобов'язання поновити нарахування та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Зважаючи на те, що на момент звернення до суду позивачу не було відомо про прийняття 24 жовтня 2018 року розпорядження начальника Бахмутсько-Лиманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області по пенсійній справі №876173 про призупинені виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.11.2018, суд, з'ясувавши, що прийняття цього розпорядження передувало діям з припинення виплати пенсії ОСОБА_1, визнає протиправним зазначене розпорядження, оскільки саме розпорядження, а не дії створює відповідні правові наслідки.

Водночас, беручи до уваги те, що виплата щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивачу була припинена розпорядженням начальника Бахмутсько-Лиманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області по пенсійній справі №876173 від 24 жовтня 2018 року, керуючись частиною 2 статті 9 КАС України суд з метою ефективного захисту прав позивача вважає за необхідне відновити порушене відповідачем право позивача на пенсійне забезпечення шляхом скасування розпорядження від 24 жовтня 2018 року по пенсійній справі №876173.

Отже, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання неправомірними дій Бахмутсько-Лиманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення (призупинення) виплати, а також дії з ненарахування та невиплати щомісячного довічного грошового утримання судді охоплюється визнанням протиправності та скасуванням вищевказаного розпорядження.

Аналогічна правова позиція була викладена в постанові Верховного Суду від 02 березня 2018 року по справі №243/8117/17 (адміністративне провадження №К/9901/162/17).

Відповідач у відзиву на позовну заяву посилається на те, що позивачем не надано довідку про взяття на облік як внутрішньо переміщену особу або рішення про відмову у видачі довідки з обов'язковим зазначенням підстав для відмови, посилаючись на постанову КМУ від 01.10.2014 №509.

Разом з тим, в матеріалах пенсійної справи №876173, поданої відповідачем, міститься копія паспорта громадянина України НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_1 де на сторінці 13 міститься відмітка про реєстрацію місця проживання позивача за адресою: АДРЕСА_2 14 липня 2016 року.

Отже, ще на день призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідач був обізнаний про місце проживання позивача на території підконтрольній Уряду України.

Відповідно до абзацу 2 пункту 9 «Правил реєстрації місця проживання», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року № 207 (далі - Правила), відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України.

Реєстрація місця проживання/перебування або зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в день подання особою або її представником документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена одночасно із зняттям з попереднього місця проживання (абзац 2 пункту 4 Правил).

Суд зазначає, що вищезазначений запис про реєстрацію місця проживання позивача внесений уповноваженим органом у встановленому законом порядку.

Згідно частини 2 статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Суд вважає неприйнятними посилання відповідача на норми Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 №1706-VII та постанови Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014; №595 від 07.11.2014; № 637 від 05.11.2014, оскільки позивач не є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

Також суд зазначає, що визначення статусу внутрішньо переміщеної особи не входить до компетенції відповідача.

Приписами частини 1 статті 371 КАС України визначено, що негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки, присуджені позивачу виплати є періодичними та здійснюються з Державного бюджету України, рішення підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Питання розподілу судових витрат вирішити відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-76, 90, 132, 139, 143, 159, 241-246, 250, 251, 255, 257-263, 295, 297, 371, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_1) до Бахмутсько-Лиманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, буд. 35; ) про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати «Розпорядження начальника Бахмутсько-Лиманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 24 жовтня 2018 року по пенсійній справі №876173» про призупинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 листопада 2018 року до з'ясування.

Зобов'язати Бахмутсько-Лиманське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити нарахування та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 01 листопада 2018 року.

В частині присудження виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць рішення суду виконується негайно.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Бахмутсько-Лиманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок на користь Державного бюджету (стягувач - Державна судова адміністрація України, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету 22030106).

Повне рішення складено 18 січня 2019 року.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Донецького окружного адміністративного суду у строки, встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Циганенко А.І.