Справа № 2240/2939/18
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2019-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2240/2939/18

Головуючий у 1-й інстанції: Майстер П.М.

Суддя-доповідач: Моніч Б.С.

17 січня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Капустинського М.М. Охрімчук І.Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохім Поділля" до Управління державної казначейської служби України у м. Хмельницькому, Головного управління ДФС у Хмельницькій області про стягнення пені,

В С Т А Н О В И В :

І. СТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В серпні 2018 року TOB "Агрохім Поділля" звернулося в суд з позовом до Управління державної казначейської служби України у м. Хмельницькому Хмельницької області, Головного управління ДФС у Хмельницькій області, в якому просило стягнути з Державного бюджету України нараховану на суму бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість за вересень 2015 року в сумі 40632,40 грн. за період з 27.09.2016 року по 31.08.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що право TOB "Агрохім Поділля" на отримання бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 120523 грн., задекларованого в податковій декларації з ПДВ за вересень 2015 року, підтверджене ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27.09.2016 року по справі №822/42/16. В установлений строк висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету ДПІ у м. Хмельницькому до відповідного органу державної казначейської служби не надіслало, а бюджетне відшкодування з ПДВ за вересень 2015 року в розмірі 120523 грн. на рахунок TOB "Агрохім Поділля" так і не надходило.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕНННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду суду від 18 жовтня 2018 року залучено до участі у справі №2240/2939/18 Головне управління ДФС у Хмельницькій області як другого відповідача.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року позов задоволено. Стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохім Поділля" пеню, нараховану на суму бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість за вересень 2015 року в сумі 40632,40 грн. (сорок тисяч шістсот тридцять дві грн. 40 коп.) за період з 27.09.2016 року по 31.08.2018 року. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС у Хмельницькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохім Поділля" судові витрати (судовий збір) в сумі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн).

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрохім Поділля" у податковій декларації з ПДВ за вересень 2015 року заявило до бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок товариства в сумі 404780 грн.

Відповідно до постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.02.2016 року по справі №822/42/16, яка набрала законної сили згідно з ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27.09.2016 року, встановлено, що працівниками Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування ТОВ "Агрохім Поділля" бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника податку у банку за вересень 2015 р., про що складено акт №4326/15-2/37016964 від 04.12.2015 р. В акті перевірки було встановлено, зокрема, порушення п.188.1 ст.188, п.196.1 ст.196, п.п.14.1.90 п.14.1 ст.14, абз. а) п.198.5 ст.198, п.189.1 ст.189, п.200.1, п.200.2, абз. "б" п.200.4 ст.200 ПК України та п.5 розділу IX Порядку заповнення та подання звітності з ПДВ, затвердженого наказом МФУ №966 від 23.09.2014 р., в результаті чого ТОВ "Агрохім Поділля" завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ у вересні 2015 р. на 120523 грн. На підставі акту перевірки Державною податковою інспекцією у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області було прийнято податкове повідомлення-рішення від 04.01.2016 р. за №, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 120523 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 30131 грн.

Цим судовим рішенням постановлено визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 04.01.2016 р. за №.

30 грудня 2016 року на рахунок ТОВ "Агрохім Поділля" надійшла частина заявленого бюджетного відшкодування за вересень 2015 року в розмірі 284257 грн.

В подальшому, постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.01.2017 року по справі №822/2561/16, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року, визнано протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області, яка полягає у ненаправленні до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку із зазначенням суми в розмірі 120523 грн., що підлягає бюджетному відшкодуванню товариству з обмеженою відповідальністю "Агрохім Поділля". Зобов'язано Державну податкову інспекцію у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області підготувати та подати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми в розмірі 120523 грн., що підлягає бюджетному відшкодуванню товариству з обмеженою відповідальністю "Агрохім Поділля".

Позивач звертався до ГУ ДФС в Хмельницькій області із заявою про внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника, до якої також додав судові рішення по справах №822/42/16 (ухвала Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27.09.2016), №822/2561/16 від 23.01.2017 року для внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника по податковій декларації з податку на додану вартість від 15.10.2015 року № із заявленою до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку сумою 120523 грн.

Після отримання вказаних документів, ГУ ДФС в Хмельницькій області не вчинено дій щодо внесення до Реєстру заяви про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування ТОВ "Агрохім Поділля" по податковій декларації від 15.10.2015 року №.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з встановлення факту неподання податковим органом висновку до органу Державної казначейської служби із зазначенням сум податку на додану вартість, що підлягають відшкодуванню позивачу з бюджету, що є підставою для стягнення на користь позивача пені на рівні 120 відсотків облікової ставки національного банку України відповідно до пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Управління державної казначейської служби України у м. Хмельницькому Хмельницької області надіслало відзив на апеляційну скаргу, в якому погоджується з доводами апеляційної скарги та також просить її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги Головне управління ДФС у Хмельницькій області зазначає, що на сьогоднішній день не врегульовано питання механізму відшкодування сум ПДВ, включених до тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування. Судом першої інстанції не враховано вимог законодавства України, яке регулює бюджетне відшкодування ПДВ, в т.ч. щодо тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, в якому підлягають відображенню суми бюджетного відшкодування по ТОВ "Агрохім Поділля" за даними ІКП платника за вересень 2015 року в розмірі 120523.

Також вказує, що строк позовної давності для стягнення пені становить - шість місяців з дня коли особа дізналася про порушення своїх прав.

Крім того, покликається на те, що в силу положень п.200.15 ст.200 ПК України, орган, що здійснює казначейське обслуговування, тимчасово припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням і лише після закінчення процедури судового оскарження виникає обов'язок здійснювати бюджетне відшкодування.

Враховуючи, що касаційний перегляд рішень судів у справах №822/42/16 та №822/2561/16 не завершено, вважає, що підстави здійснювати бюджетне відшкодування відсутні.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Апеляційний суд, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Право на отримання бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 120523 грн. у ТОВ "Агрохім Поділля" виникло з набранням 27 вересня 2016 року законної сили ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27.09.2016 току по справі №822/42/16.

В адміністративних справах №822/42/16, №822/2561/16, постанови по яких набрали законної сили, встановлені обставини, які стосуються предмету цього судового розгляду

Відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно пп.14.1.18 п.14.1 ст.14 ПК України (в редакції на час подання податкової декларації) бюджетне відшкодування - це відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Відповідно до п.200.7 ст.200 ПК України, платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

У п.200.10 ст.200 ПК України встановлено, що протягом 30 календарних днів, які настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Згідно п.200.12 ст.200 ПК України, контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Відповідно до п.200.13 ст.200 ПК України, на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

У разі виконання платником податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування, передбачених п.200.7 ст.200 ПК вимог, та підтвердження достовірності нарахування такого відшкодування органом державної податкової служби за результатами проведення камеральної чи документальної позапланової виїзної перевірки, цей орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Відповідно до п.200.14 ст.200 ПК України якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування у звітному (податковому) періоді, та зараховує таку суму заниження до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду; б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; в) у разі з'ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Згідно з п.200.15 ст.200 ПК України, після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Пунктом 200.23 ст.200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Зазначена норма Кодексу гарантує право платника податків на отримання матеріальної компенсації у зв'язку з невчасним проведенням бюджетного відшкодування суб'єктами владних повноважень, заявленого відповідно до закону.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що на час виникнення спірних правовідносин нормами ПК України був закріплений обов'язок контролюючого органу щодо подання висновку із зазначенням суми бюджетного відшкодування.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" N 1797-VIII (набрав чинності з 1 січня 2017 року) змінений порядок здійснення бюджетного відшкодування, який не передбачає надання контролюючим органом висновку про відшкодування та його направлення до органу державного казначейства, оскільки таке відшкодування здійснюється в автоматичному порядку на підставі інформації, відображеної в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Однак зміна порядку здійснення бюджетного відшкодування не звільняє контролюючий орган від виконання свого обов'язку щодо повернення узгодженої суми податку на додану вартість позивачу у передбачений законодавством спосіб.

Згідно пп. 200.7.1 п. 200.7 ст. 200 ПК України (в чинній редакції), формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до п.п. 200.7.2 п. 200.7 ст. 200 ПК України, заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

Пунктами 52 та 56 підрозділу 2 Розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України ( врахуванням доповнень внесених Законом №1797), визначено, що до 10 січня 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, зобов'язаний на підставі реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які відповідають та які не відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 статті 200 цього Кодексу, в редакції, що діяла до 1 січня 2017 року, сформувати єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування у хронологічному порядку їх надходження.

До 1 лютого 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету.

Формування, ведення та офіційне публікування Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються у порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 №26 був затверджений Порядок ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - Порядок №26), який, згідно з пунктом 3 Постанови, набирає чинності з 1 квітня 2017 року.

При цьому, Постановою встановлено, що до набрання чинності Порядком бюджетне відшкодування сум податку на додану вартість за заявами, включеними до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, сформованого згідно з пунктом 52 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, здійснюється у порядку, що діяв до 1 січня 2017 року.

Відповідно до пункту 4 Порядку №26 орган ДФС вносить до Реєстру, зокрема, такі дані:

- дату подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - заява) на рахунок платника податку у банку, поданої у складі податкової декларації з податку на додану вартість (далі - податкова декларація) або уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість (далі - уточнюючий розрахунок) (в разі їх подання);

- суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначену в кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку та/або в рахунок сплати грошових зобов'язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

- дату початку та закінчення проведення перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), в складі яких подана заява, з обов'язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна);

- суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, та дату поданої до органу ДФС заяви у разі виникнення у платника податку необхідності змінити напрям узгодженого бюджетного відшкодування;

- дату складення та вручення платнику податку акта перевірки;

- суму узгодженого органом ДФС бюджетного відшкодування за кожною заявою та дату її узгодження.

Згідно з пунктом 6 Порядку №26 інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі органом ДФС на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Пунктом 12 Порядку №26 передбачено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу Казначейства для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі та перераховується органом Казначейства у строки, передбачені пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

При цьому органу Казначейства стають доступними для виконання узгоджені суми бюджетного відшкодування, зазначені в Реєстрі, які підлягають поверненню.

Згідно з п. 200.13 ст. 200 ПК України на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п'яти операційних днів.

У зв'язку з набранням чинності Порядком №26, з 01.04.2017 втратив чинність Порядок ведення реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2016 N68, який передбачав, що реєстри формуються ДФС за даними: прийнятих територіальними органами ДФС податкових декларацій з податку на додану вартість (далі - податкові декларації) або уточнюючих розрахунків з податку на додану вартість (далі - уточнюючі розрахунки), передбачених абзацом четвертим пункту 50.1 статті 50 Кодексу, та заяв, поданих у складі податкових декларацій або уточнюючих розрахунків; податкової інформації, зібраної та отриманої органами доходів і зборів, відповідно до глави 7 Кодексу.

Пунктом 10 Порядку №68 передбачено, що друга частина реєстрів містить інформацію, зокрема, про: зазначену у заяві суму податку, заявлену до бюджетного відшкодування на рахунок платника податку в банку; дату узгодження територіальним органом ДФС зазначеної у заяві суми податку, що підлягає бюджетному відшкодуванню.

Таким чином, Реєстри заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, які діяли як до 01.04.2017, так і після цієї дати, передбачають його інформаційне наповнення, зокрема, внесення інформації про узгоджену суму бюджетного відшкодування, яка підлягає перерахуванню платнику податків, саме контролюючими органами.

З наведених положень слідує, що у разі внесення заяви про бюджетне відшкодування до Реєстру відповідно до Порядку №68, який діяв до 01.04.2017, відповідна інформація мала бути включена у сформований до 10.01.2017 єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та у Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету.

Бюджетне відшкодування за такими заявами до 01.04.2017 мало здійснюватися у раніше визначеному порядку, тобто зі складанням контролюючим органом відповідного висновку та його наданням територіальному органу Державної казначейської служби України.

З 01.04.2017 передумовою для отримання платником податків належної йому суми бюджетного відшкодування є відображення органом ДФС в Реєстрі інформації про її узгодження.

Отже, до 01.04.2017 податковий орган мав скласти та подати до територіального органу Державної казначейської служби висновок із зазначенням суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

У свою чергу, після 01.04.2017року - дати набрання чинності Порядком №26, відповідач 1 мав внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку, для забезпечення доступу органу Казначейства для виконання.

Проте, вказані дії контролюючим органом всупереч вимог законодавства вчинені не були, що призвело до неотримання позивачем належного бюджетного відшкодування у визначений законом строк.

Згідно п.п.16 п.4 Положення про головне управління ДФС у Хмельницькій області, затвердженого наказом ДФС 27.03.2017 року №202, ГУ ДФС відповідно до покладених на нього завдань, здійснює у межах повноважень, передбачених законом, формування та ведення Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, Єдиного банку даних про платників податків - юридичних осіб, Реєстру отримувачів бюджетної дотації для розвитку сільськогосподарських товаровиробників та стимулювання виробництва сільськогосподарської продукції відповідно до Закону України "Про державну підтримку сільського господарства України", реєстрів, банків та баз даних, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи, а також забезпечує ведення реєстру страхувальників єдиного внеску.

Відповідно до п.1 розд.2 Порядку взаємодії органів Державної фіскальної служби України та органів Державної казначейської служби України у процесі судового розгляду та виконання рішень суду про бюджетне відшкодування податку на додану вартість та/або пені, нарахованої на заборгованість державного бюджету з відшкодування такого податку, або стягнення митних платежів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №343 від 09.03.2016 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 квітня 2016 року за №496/28626, для забезпечення повного з'ясування обставин, що мають значення в процесі судового розгляду позовних заяв про бюджетне відшкодування ПДВ, пені або стягнення митних платежів, відповідачами у таких справах є орган ДФС, на обліку якого перебуває платник або який здійснював митне оформлення, та орган Казначейства за місцем знаходження відповідного органу ДФС.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що сума бюджетного відшкодування з ПДВ залишається невідшкодованою позивачу у визначені ПК України строки, тому він має право на подальше нарахування пені в порядку, визначеному п.200.23 ст.200 ПК України.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з частиною 1 ст. 17 Закону України „Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

При вирішення даної справи, колегія суддів враховує рішення Європейського суду у справі "ІНТЕРСПЛАВ проти УКРАЇНИ" від 09.01.2007 року, відповідно до якого суд вказує, що втручання у право власності заявника повинно бути пропорційним. Постійні затримки відшкодування і компенсації у поєднанні із відсутністю ефективних засобів запобігання або припинення такої адміністративної практики, так само як і стан невизначеності щодо часу повернення коштів заявника, порушує "справедливий баланс" між вимогами публічного інтересу та захистом права на мирне володіння майном.

За правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеною у рішенні по справі "Суханов та Ільченко проти України" від 26.09.2014 року, за певних обставин "законне сподівання" на отримання "активу" також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має "законне сподівання", якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя.

Принцип верховенства права у рішеннях ЄСПЛ щодо України стосується вимог "якості" закону та юридичної визначеності. У рішенні по справі Yvonne van Duyn v Home Office, Європейський Суд з прав людини вказує, що принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою. При цьому, якщо держава чи будь-який її орган схвалили певну концепцію, така держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у осіб (юридичних чи фізичних) стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Принцип верховенства права вимагає дотримання вимог "якості" закону, яким передбачається втручання у права особи та в основоположні свободи. Так, у рішенні від 10 грудня 2009 року у справі "Михайлюк та Петров проти України" (Mikhaylyuk and Petrov v. Ukraine, заява № 11932/02) зазначено: Суд нагадує, що вираз "згідно із законом" насамперед вимагає, щоб оскаржуване втручання мало певну підставу в національному законодавстві; він також стосується якості відповідного законодавства і вимагає, щоб воно було доступне відповідній особі, яка, крім того, повинна передбачати його наслідки для себе, а також це законодавство повинно відповідати принципу верховенства права (див., серед багатьох інших, рішення у справі "Полторацький проти України".

У Рішенні ЄСПЛ у справі "Салов проти України" наголошується, що та чи інша норма не може вважатися "законом", якщо її не сформульовано з достатньою чіткістю, щоб громадянин міг регулювати свою поведінку: він повинен мати можливість передбачити наслідки, до яких може призвести певна дія.

Тобто платники податків, заяви яких про надання їм бюджетного відшкодування внесені до Тимчасового реєстру заяв про бюджетне відшкодування мають чітко розуміти за яких умов вони можуть отримати таке відшкодування, яке гарантоване ст. 200 ПКУ.

З огляду на вказані обставин справи та положення законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що відсутність достатньої чіткості у національному законодавстві на предмет умов за яких платник вправі отримати бюджетне відшкодування порушує принцип верховенства права стосовно "якості" закону та юридичної визначеності. Водночас, зазначене порушує "справедливий баланс" між вимогами публічного інтересу та захистом права позивача на мирне володіння майном, що є підставою для вжиття заходів стосовно повного та належного юридичного захисту прав позивача на належне володіння майном на яке він має право в силу вимог національного законодавства та обумовлених вище рішень суду винесених у справах за позовом даного платника.

Доводи апеляційної скарги щодо касаційного оскарження рішення по справі № 822/42/16 адміністративним колегія суддів не приймає до уваги.

Дійсно в абзаци 2 та 3 п.200.15 ст.200 ПК України оперують такими термінами як "набрання рішенням законної сили" та "закінчення процедури судового оскарження".

Водночас суд не має підстав вважати, що в даному випадку вони несуть різне змістове значення.

Наведені висновки випливають з системного аналізу інших правових норм, які зокрема закріплюють обов'язковість судових рішень, що набрали законної сили.

Так, відповідно до ст.120-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

Частиною 2 ст.14 КАС України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Винятки, що дають можливість не виконувати рішення суду, яке набрало законної сили, також встановлюються КАС України.

Так, відповідно до ст.375 КАС України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Судові рішення у раніше згаданих справах набрали законної сили після їх апеляційного оскарження, касаційним судом не приймалося рішення про зупинення їх виконання, а тому вони підлягають обов'язковому виконанню незалежно від касаційного оскарження.

Доводи скаржника щодо застосування до спірних правовідносин загального процесуального строку оскарження колегія суддів оцінює критично з огляду на те, що сукупний аналіз положень пункту 43.3 статті 43, пункту 102.5 статті 102, пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України свідчить про те, що строк звернення до адміністративного суду з цим позовом встановлюється на рівні 1095 днів від дня виникнення права на бюджетне відшкодування або від дня коли особа дізналась чи повинна була дізнатись про порушення цього права. Вимоги щодо відшкодування пені нерозривно пов'язані із протиправною бездіяльністю податкового органу, та заявлені в цій справі з дотримання встановленого законодавством спеціального строку (1095 днів) звернення до суду.

Враховуючи наведені обставини у сукупності колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що внаслідок затримки у виплаті позивачу бюджетного відшкодування за вересень 2015 року в розмірі 120523,00 грн., а саме з 27.09.2016 року по 31.08.2018 року, у позивача виникло право на стягнення пені в порядку п.200.23 ст.200 ПК України на рівні 120% облікової ставки НБУ в розмірі 40632,40 грн.

З огляду на викладені обставини, за результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанцій є законним та обґрунтованим, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними.

За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому у її задоволенні необхідно відмовити, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 22 січня 2019 року.

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Капустинський М.М. Охрімчук І.Г.