Справа № 638/14815/18
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2019-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

18 січня 2019 р. № 638/14815/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Зінченко А.В. , розглянувши в спрощеному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 код НОМЕР_1) до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 4 під., 6 пов., м. Харків,61022, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, в якій після уточнення позовних вимог просила суд визнати неправомірними бездіяльність Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова щодо не проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2018 року по 01.08.2018 року та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок 01.01.2018 року по 01.08.2018 року та виплату довічного грошового утримання з 01.01.2018 року по 01.08.2018 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, суддя у відставці, працювала в господарському та апеляційному господарському судах на посаді судді протягом 25 років і 2 місяців, що підтверджується довідкою Харківського апеляційного господарського суду.

Відповідно до постанови Верховної ради України від 18.09.2012 року №5263-//І «Про звільнення суддів» виключена наказом від 35.10.2012 року № 44-к зі штату суду у зв'язку з поданням заяви про відставку.

У зв'язку зі зміною розміру суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою з січня 2018 року, позивач звернулась 09.08.2018 року до відповідача щодо перерахування довічного грошового утримання, ОСОБА_1 була подана довідка від 07.08.2018 року № 134 Харківського апеляційного господарського суду про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проведено відповідачем лише з 31.08.2018 року, у перерахунку з 01.02.2018 року позивачу було відмовлено. Відповідач листом від 27.09.2018 року надав відповідь з відмовою у задоволені заяви.

Вказане у листі відповідача, на думку суду, суперечить ст. 142 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», в якому зазначено, що в разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Законом України від 15 травня 2018 року №2415-//ІІІ «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» внесені зміни до Закону №1774-//ІІІ, зокрема в абзаці другому пункту 3 розділу II слово та цифри « 1600 гривень» замінено словами і цифрами прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року, починаючи з 31 січня 2017 року». Зазначений Закон оприлюднений в газеті «Голос України» №133 21 липня 2018 року.

Посилання відповідача на те, що згідно з ч. 1 ст. 58 Конституції України цей закон не має зворотної дії з часі, є безпідставним, оскільки в тексті Закону №2415-//ІІІ мається посилання на строк його дії починаючи з 1 січня 2017 року.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2017 року встановлено в розмірі 1600 гривень. Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2018 року встановлено в розмірі 1762 гривні.

На виконання вимог Закону України від 15 травня 2018 року №2415-//ІІІ листом Голови Державної судової адміністрації України №11-13636/18 від 24 липня 2018 року апеляційним судам було зазначено про необхідність внесення змін до штатних розписів установ та перерахунку суддівської винагороди з 01.01.2018 року, а також підготовки довідок про суддівську винагороду з 01.01.2018 року для обчислення щомісячного довічного утримання суддям у відставці.

Харківським апеляційним господарським судом здійснено перерахунок суддівської винагороди працюючим суддям з 01 січня 2018 року та позивачу було надано відповідну довідку № 134 від 07.08.2018 року для пред'явлення на адресу відповідача з метою перерахунку призначеного раніше щомісячного довічного грошового утримання з 01 січня 2018 року.

Враховуючи те, що Законом України від 15 травня 2018 року №2415Л/ІІІ передбачено застосування прожиткового мінімуму для обчислення суддівської винагороди на 1 січня календарного року, тобто з 01 січня 2018 року, а також, виходячи з положень п.4 розділу II Порядку подання документів для призначення перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління ПФУ №3-1 від 25 січня 2008 р. ( у редакції Постанови ПФУ N95-1 від 20.03.2017 р.), перерахунок щомісячного довічного утримання має проводитись з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою, тобто з 01 лютого 2018 року.

Отже, суд робить висновок, що відповідач необґрунтовано здійснив перерахунок лише з 1 серпня.

Законом України «Про судоустрій та статус суддів» визначено, що про прийнятті нових законів або знесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу передбачених законом гарантій самостійності судів, незалежності та правової захищеності суддів.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державно влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині 1 ст. 126 Основного Закону України закріплено положення, згідно з яким незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією та законами України.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів, закріплених у ч. І ст. 126 Конституції України, є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, до яких, зокрема, відноситься і помісячне довічне грошове утримання.

Правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності суддів та інші питання судоустрою і статусу суддів урегульовані Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402Л/ІІІ, згідно з яким незалежність судді забезпечується окремим порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності судів, установленим законом, належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

Також Законом визначено вид, склад розмір суддівської винагороди, яка складається з грошового утримання, яке включає в себе посадовий оклад та доплати за вислугу років, перебування на адміністративній посаді в суді, науковий ступінь, роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці.

При цьому, ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» не пов'язує визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді із розміром заробітної плати, яку суддя отримував до виходу у відставку, а визначає у відсотковому розмірі від грошового утримання діючого судді, який працює на відповідній посаді.

В мотивувальній частині рішення Конституційного суду України від 03.06.2013 року №1-2/2013 зазначено, що щомісячне довічне грошове утримання судді є самостійною гарантією незалежності судді та складовою частиною його правового статусу.

Як вбачається з довідки Харківського апеляційного господарського суду про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, наданої відповідачу, суддівська винагорода діючого судді з 01.01.2018 року склала 31011,20 грн.

У відповідності до ст. 6.4 Європейської хартії про статус суддів, суддя, що досяг встановленого законом віку для виходу у відставку з суддівської посади, яку займав протягом певного часу, повинен отримувати пенсію по виходу у відставку, рівень якої повинен бути якомога ближче до рівня останньої заробітної плати в якості судді.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Згідно зі ст. 22 Конституції України права і свободи людини гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

За приписами ч.1 ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно ст.126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України, а відповідно до п. 14 ч.1 ст.92 Конституції України статус суддів визначається виключно законами України.

П. 8 ч. 4 ст.48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року № 245 З-VI передбачено, що незалежність судді забезпечується, зокрема, його належним матеріальним та соціальним забезпеченням.

У п. 7 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005 суд зазначив, що конституційний статус судді передбачає надання йому в майбутньому статусу судді у відставці, що також є гарантією належного здійснення правосуддя, дає підстави ставити до суддів високі вимоги і зберігати довіру до їх компетентності та неупередженості. Аналіз норм Конституції України свідчить, що надання судді за рахунок держави матеріального і соціального захисту (заробітна плата, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо), що відповідає його високому статусу, є гарантією забезпечення незалежності. Право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів.

Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді. Щомісячне довічне грошове утримання судді у встановленому розмірі спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага. Статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для припинення повноважень після здійснення професійної діяльності протягом визначеного строку, право на отримання виплат (пенсії, щомісячного довічного грошового утримання), рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді.

При цьому, в п.2 резолютивної частини рішення Конституційний Суд України зазначив, що за змістом статті 126 Конституції України положення ч. З статті 11 Закону України "Про статус суддів" у взаємозв'язку з ч.8 статті 14 Закону України "Про судоустрій України" (в редакціях, що були чинними на час розгляду справи судом) треба розуміти як таке, що гарантує досягнутий рівень незалежності суддів і забороняє при прийнятті нових законів та інших нормативних актів, внесенні змін до них скасовувати чи звужувати існуючі гарантії незалежності суддів, у тому числі заходи їх правового захисту та матеріального і соціального забезпечення.

У п.3.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 18 червня 2007 року №4-рп/2007 суд зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, яка виражається у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що забезпечує їх належне матеріальне утримання. Особливість щомісячного довічного грошового утримання полягає у правовому регулюванні, а також у джерелах його фінансування, які визначені Конституцією України та Законом України "Про статус суддів".

Згідно з ч.1 статті 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів. Це положення передбачає і фінансування щомісячного довічного грошового утримання суддів за рахунок коштів Державного бюджету України, а не Пенсійного фонду України (абзац восьмий пункту 7 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005 у справі про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання). Особливий порядок фінансування судів і діяльності суддів є однією з конституційних гарантій їх незалежності, що закріплюється у ст.126 Конституції України, і спрямований на забезпечення належних умов життя здійснення незалежного правосуддя.

Закон № 2453-УІ від 07.07.2010 року «Про судоустрій і статус суддів», за нормами якого мені призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, містить IX розділ «Забезпечення суддів».

Перелік складових суддівської винагороди міститься у ст.ст.133,134 розділу Забезпечення суддів".

Частиною 1 ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Положеннями ст.41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначені виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. До такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Таким чином, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії навіть незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Отже, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Саме така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 20.02.2012 р. № 21-430а11 та від 06.11.2013 р. № 21-350а13, які в силу ст. 244-2 КАС України є обов'язковими для всіх судів України.

Додатком №2 до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року № 3-1, встановлена форма довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яка передбачає, крім відомостей про судову винагороду, інші виплати, які враховуються при призначенні /перерахунку/ щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач має право на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2018 року по 01.08.2018 року.

Суд вказує, що пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з'ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв'язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 245, 246 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати неправомірними бездіяльність Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова щодо не проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2018 року по 01.08.2018 року.

Зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова здійснити ОСОБА_1 перерахунок з 01.01.2018 року по 01.08.2018 року та виплату довічного грошового утримання з 01.01.2018 року по 01.08.2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 4 під., 6 пов., м. Харків, 61022, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 код НОМЕР_1) сплачений судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Зінченко А.В.