Справа № 734/3209/18
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 734/3209/18 Суддя (судді) першої інстанції: Соловей В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., секретар судового засідання Харитонова Х.Б., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 13 грудня 2018 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспектора СРПП Козелецького ВП ГУНП у Чернігівській області лейтенант поліції Бражник Руслани Сергіївни, Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

06.09.2018 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Інспектора СРПП Козелецького ВП ГУНП у Чернігівській області лейтенант поліції Бражник Руслани Сергіївни, Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про застосування до нього адміністративного стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 121 КУпАП він не вчиняв та вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 13 грудня 2018 р. позовну заяву ОСОБА_2 залишено без задоволення. Постанову серії НК № 132937 від 02 вересня 2018 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, винесену Інспектором СРПП Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області лейтенантом поліції Бражник Русланою Сергіївною, за ч. 1 ст. 121 КУпАП щодо ОСОБА_2 - залишено без змін.

Суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем доведено правомірність прийнятого ним рішення.

Позивач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 13 грудня 2018 р. як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін не перешкоджає розгляду справи.

Згідно до п.2 ч.1 ст. 311 КАС України у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 02.09.2018 року відносно позивача винесено постанову серії НК № 132937 про накладення адміністративного стягнення в розмірі 340 грн. по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 121 КУпАП.(а.с. 12)

Відповідно до вищевказаної постанови, ОСОБА_2 о 17 год. 23 хв. 02.09.2018 року, на вулиці Одинця, 47А м. Остер керував транспортним засобом МТЗ-80, номерний знак НОМЕР_1. за відсутності лівого і правого бризковиків, які передбачені конструкцією транспортного засобу, чим порушив п. 31.4.7 (е) Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП.

Позивач копію спірної постанови отримав.

Вказані обставини підтверджені відповідними доказами і не є спірними.

Відповідно до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначено Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (надалі - «Правила дорожнього руху»).

Відповідно до п. 31.4.7 (е) ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема, якщо відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

Згідно частини першої статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Водночас, відповідно ч. 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 73 КАС України визначає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Отже, зі змісту ст. 251 КУпАП України та ст. 72 КАС України, доказами в зазначеній справі є будь - які фактичні дані, на основі яких компетентним органом (посадовою особою) - при складенні постанови про накладення адміністративного стягнення та судом при розгляді справи щодо оскарження даної постанови в порядку адміністративного судочинства, встановлюється наявність чи відсутність обставин, що мають значення для справи, в тому числі винність особи, обставини, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи.

Таким чином, лише фіксація вчинення адміністративного правопорушення позивача підтверджує правомірність накладення відповідачем адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом по справі.

Дана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладених в постанові від 31.07.2018 у справі № 712/5675/17.

В матеріалах справи така фіксація відсутня.

Крім того, апеляційним судом у відповідача витребовувалися докази щодо скоєння позивачем правопорушення, однак таких матеріалів судом так і не отримано.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку про непідтвердженість факту порушення позивачем Правил дорожнього руху з огляду на відсутність показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає аргументи апелянта обґрунтованими та такими, що спростовують висновки суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що судом першої інстанції не повно встановлені обставини справи та рішення прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого рішення суду підлягає скасуванню, з постановленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 243, 244, 250, 272, 311, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 13 грудня 2018 р. - задовольнити.

Рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 13 грудня 2018 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспектора СРПП Козелецького ВП ГУНП у Чернігівській області лейтенант поліції Бражник Руслани Сергіївни, Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення - скасувати.

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора СРПП Козелецького ВП ГУНП у Чернігівській області лейтенант поліції Бражник Руслани Сергіївни від 02.09.2018 року серії НК № 132937 про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відносно ОСОБА_2 - закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту її прийняття та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель