Справа № 183/6195/17(2-а/183/251/17)
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2019-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 січня 2019 року м. Дніпросправа № 183/6195/17(2-а/183/251/17)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: судді - доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

секретар судового засідання Сколишев О.О.

за участі представника позивача Колесніченка В.І., представника відповідача Устименка Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу Новомосковської міської ради на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2018 року у справі №183/6195/17(2-а/183/251/17)

за позовом керівника Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області до Новомосковської міської ради про визнання незаконним і скасування рішення,

третя особа: комунальне підприємство "Новомосковський Комсервіс"

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення VІІ сесії VІІ скликання Новомосковської міської ради № 227 від 21.12.2016 «Про затвердження Порядку надання в тимчасове користування об'єктів (елементів) благоустрою для потреб споживчого ринку і сфери послуг на території міста».

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 8 серпня 2018 р. позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення VII сесії VII скликання Новомосковської міської ради № 227 від 21.12.2016 року «Про затвердження Порядку надання в тимчасове користування об'єктів (елементів) благоустрою для потреб споживчого ринку і сфери послуг на території міста».

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на його винесення з порушенням вимог чинного законодавства просить скасувати оскаржуване рішення та винести постанову про відмову в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про порушення позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом та посилається на відсутність у прокурора повноважень на звернення до суду з цим позовом. Щодо суті позовних вимог вказує на правомірність прийнятого ним рішення, оскільки затвердженим ним Порядок надання в тимчасове користування об'єктів (елементів) благоустрою для потреб споживчого ринку і сфери послуг на території міста регулює інші правовідносини, а ніж ті, що визначені в Правилах благоустрою м. Новомосковська.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Новомосковська міська рада насесії VII скликання 21.12.2016 прийняла рішення № 227, яким затвердила Порядок надання в тимчасове користування об'єктів (елементів) благоустрою для потреб споживчого ринку і сфери послуг на території міста. (а.с. 11-19).

Посилаючись на протиправність прийнятого рішення, яке суперечить іншим нормативно правовим актам, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції дійшов висновку щодо протиправності прийнятого міською радою рішення.

Суд апеляційної інстанції вважає помилковим такий висновок суду першої інстанції з огляду на наступне.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів визначені Законом України "Про благоустрій населених пунктів".

Відповідно до статті 13 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" До об'єктів благоустрою населених пунктів належать:

1) території загального користування:

а) парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам'ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики;

б) пам'ятки культурної та історичної спадщини;

в) майдани, площі, бульвари, проспекти;

г) вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки;

ґ) пляжі;

д) кладовища;

е) інші території загального користування;

2) прибудинкові території;

3) території будівель та споруд інженерного захисту територій;

4) території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору.

До об'єктів благоустрою можуть належати також інші території в межах населеного пункту.

За приписом статті 14 Закону України "Про благоустрій населених пунктів", об'єкти благоустрою використовуються відповідно до їх функціонального призначення для забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини на засадах їх раціонального використання та охорони з урахуванням вимог правил благоустрою території населених пунктів, інших вимог, передбачених законодавством.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону України "Про благоустрій населених пунктів", органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання об'єктів благоустрою державної та комунальної власності. У разі відсутності таких підприємств органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів таких об'єктів.

Підприємство та балансоутримувач забезпечують належне утримання і своєчасний ремонт об'єкта благоустрою власними силами або можуть на конкурсних засадах залучати для цього інші підприємства, установи та організації (частина друга статті 15 Закону України "Про благоустрій населених пунктів").

Частиною четвертою статті 15 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" визначено, що власник тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення, розташованої на території об'єкта благоустрою державної та комунальної власності, зобов'язаний забезпечити належне утримання прилеглої до тимчасової споруди території або може брати пайову участь в утриманні цього об'єкта благоустрою на умовах договору, укладеного із підприємством або балансоутримувачем.

Тобто, можливість залучення спеціалізованим підприємством чи балансоутримувачем об'єкта благоустрою, інших підприємств, установ та організацій з метою забезпечення належного утримання і своєчасного ремонту об'єкта благоустрою, а також можливість розміщення на території об'єкта благоустрою державної та комунальної власності тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення, передбачено законодавчо.

Механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності визначений Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженим Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлового-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244 (далі - Порядок).

За визначенням пункту 1.3 Порядку, тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (далі - ТС) - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Так, як зазначалося вище, прийнятим відповідачем оскаржуваним рішенням затверджено порядок надання об'єктів (елементів) благоустрою для потреб споживчого ринку і сфери послуг на території міста в тимчасове користування, тому твердження позивача, що міською радою встановлено порядок надання об'єктів і елементів благоустрою на невизначений термін є безпідставним та спростовується положеннями спірного рішення.

Так, п.1.4 Порядку визначено значення поняття об'єктів та елементів землеустрою, в якому вони вживаються в цьому Порядку, так зокрема до елементів благоустрою віднесено зелені насадження, вулиці, дороги, проїзди, тротуари, пішохідні зони і доріжки та ін. щодо яких, з посиланням на ст. 28, 28-1, 16, 22 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" позивач зазначає, що оскаржуваним рішення передбачено нецільове використання всупереч положенням зазначених статей.

Положеннями ст. 28 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" передбачено, що охороні та відновленню підлягають усі зелені насадження в межах населених пунктів під час проведення будь-якої діяльності, крім зелених насаджень, які висаджені або виросли самосівом в охоронних зонах повітряних і кабельних ліній, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв; можливість видалення дерев, кущів, газонів і квітників лише в порядку затвердженому КМУ, ведення обліку земельних насаджень і складення відповідного реєстру.

Стаття 28-1 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" зобов'язує власників або балансоутримувачів об'єктів благоустрою вулично-дорожньої мережі населених пунктів забезпечити її утримання відповідно до Правил утримання вулично-дорожньої мережі населених пунктів та технічних засобів регулювання дорожнього руху, які затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Статтею 16 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" встановлено обмеження при використанні об'єктів благоустрою.

Стаття 22 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" містить положення щодо комплексного благоустрою.

При цьому, згідно пп. 1.1. Порядку, останнім визначено, що Порядок надання в тимчасове користування об'єктів (елементів) благоустрою для потреб споживчого ринку і сфери послуг на території міста визначає організаційно-правові основи відносин, що виникають між власником об'єкта (елемента) благоустрою, яким є територіальна громада м. Новомосковська в особі Новомосковської міської ради, та суб'єктами господарювання, фізичними особами і юридичними особами всіх форм власності, у зв'язку з використанням об'єктів (елементів) благоустрою м. Новомосковська не за цільовим призначенням, що має тимчасовий характер (тимчасове погіршення стану) об'єктів (елементів) благоустрою (видалення, переміщення, знищення з подальшим відновленням, внесення змін, створення перешкод у користуванні, обмеження доступу тощо) та порядок виявлення і усунення порушень Правил благоустрою м. Новомосковська при використанні об'єктів (елементів) благоустрою на за цільовим призначенням, відшкодування збитків, завданих об'єктам (елементам) благоустрою внаслідок порушення правил благоустрою.

Тобто, Порядок регулює: відносини, які виникають під час тимчасового використання об'єктів (елементів) благоустрою охорону, а саме щодо тимчасового погіршення стану об'єктів (елементів) благоустрою (видалення, переміщення, знищення, внесення змін, створення перешкод у користуванні, обмеження доступу тощо); порядок виявлення та усунення порушень Правил благоустрою м. Новомосковська під час тривання цих відносин; порядок відшкодування завданих збитків.

При цьому, жодних положень, які б суперечили вказаним вище ст.ст. 28, 28-1, 16, 22 Закону України "Про благоустрій населених пунктів", на які посилається позивач, встановлювали нові положення або виключали застосування інших норм законодавства під час тимчасового використання об'єктів (елементів) благоустрою для потреб споживчого ринку і сфери послуг на території міста оскаржуваний порядок не містить.

З цих же підстав не приймаються доводи позивача, що порядком не передбачено погодження з архітектурою або відділом земельних відносин місця розташування малих архітектурних форм, отримання паспорта прив'язки для розміщення тимчасової споруди та не враховано вимог Земельного кодексу України в частині володіння/користування земельними ділянками.

З цього приводу апеляційний суд додатково зазначає, що прийняттям спірного Порядку відповідачем не скасовані і не могли бути скасовані вимоги чинного законодавства щодо отримання обов'язкових дозволів чи погоджень контролюючих органів при розміщенні об'єктів, які вимагають такого погодження, а також не змінені повноваження цих органів за контролем законності такого розміщення. Тобто надання відповідачем відповідно до порядку дозволу на тимчасове використання певних об'єктів благоустрою не замінює собою вимоги чинного законодавства, а лише є додатковою гарантією від свавільного розташування та використання об'єктів благоустрою, встановлюючи певні додаткові правила такого використання, а також механізм відшкодування та відновлення попереднього стану об'єктів при їх пошкодженні чи знищенні.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині строку звернення позивача до суду з адміністративним позовом судом першої інстанції правильно зазначено, що ч. 3 ст. 264 КАС України встановлено, що нормативно-правові акти можуть бути оскаржені до адміністративного суду протягом всього строку їх чинності, а тому позивачем строк звернення до суду не порушений.

Стосовно повноважень прокурора на звернення до суду з цим адміністративним позовом, судом першої інстанції надано повне та змістовне обґрунтування з відповідним посиланням на норми Закону України «Про прокуратуру», пункт 3 частини першої статті 131-1 Конституції України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини наявності повноважень у прокурора на звернення до адміністративного суду з цим позовом.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що прийняте відповідачем оскаржуване в цій справі рішення, суперечить та порушує вимоги чинного законодавства, а тому є протиправним.

Отже, враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного суду України, судові витрати у вигляді сплати судового збору за подання апеляційної скарги відповідачу - суб'єкту владних повноважень не відшкодовуються.

Повний текст судового рішення складений 15 січня 2019 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242, 243, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Новомосковської міської ради задовольнити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 8 серпня 2018 року у справі № 183/6195/17(2-а/183/251/17) скасувати.

У задоволенні позову керівника Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області до Новомосковської міської ради про визнання незаконним і скасування рішення відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя - доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко