Справа № 308/151/19
Суддя: Бенца К. К.
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/151/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 січня 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Бенца К.К., за участю секретаря Вереш А.В., представника позивача Шкробак І.І., відповідача ОСОБА_1 , перекладача Трачук О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду в м. Ужгород, матеріали адміністративного позову Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України до громадянина Королівства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце перебування АДРЕСА_1 , про примусове видворення іноземця з України, -
ВСТАНОВИВ:
Військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до відповідача громадянина Королівства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове видворення іноземця з України.
Позов мотивує тим, що 04.01.2019 року громадянин Королівства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «ГрР» від відділення інспекторів ПС «Великий Березний» на напрямку 112 прикордонного знаку, на відстані 1000 м. від лінії державного кордону при спробі незаконного, поза пунктами пропуску, перетину державного кордону з України в Словацьку Республіку у складі групи осіб. В подальшому, відповідно до ст. 263 КУпАП, його було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою з`ясування обставин правопорушення. Своїми діями відповідач вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 204-1 КУпАП. На підставі ст.26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» 07.01.2019 року було прийнято рішення про примусове повернення за межі території України, яке відповідач встановленим порядком виконати не в змозі у зв`язку з відсутністю документу на право перетину кордону та достатніх коштів. У відповідача відсутні документи, що, підтверджують законність його перебування на території України або дають право на виїзд за межі території України, відповідач родичів на території України, які б могли надати йому допомогу у поверненні до країни походження, та достатніх коштів для повернення до країни походження не має, проте має сталий намір потрапити до країн Західної Європи нелегальним шляхом.
З посиланням на приписи ч.ч. 1, 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», позивач просить примусово видворити за межі України громадянина Королівства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилався на обставини зазначені в позовній заяві. Вказував, що відповідач документів, що посвідчують особу, дають йому право офіційно перебувати в Україні та виїхати з України немає, наявна довідка про звернення відповідача в Галицький ВП ГУНП у Львівській області з приводу втрати паспорта громадянина Марокко. Родичів на території України, які б могли надати допомогу у поверненні до країни походження, коштів на повернення, внесення застави відповідач немає, проте має сталий намір потрапити до країн Західної Європи нелегальним шляхом. З огляду на вищезазначене слід прийти до висновку, що відповідач самостійно не залишить територію України.
Відповідач, ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позову. Зазначив, що погоджується на примусове видворення за межі України. На території України загубив паспорт, у зв`язку з чим звернувся в органи поліції. Він разом із студентом із Єгипта, мав намір потрапити в Словаччину з метою отримання там статусу біженця.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 04.01.2019 року громадянин Королівства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «ГрР» від відділення інспекторів ПС «Великий Березний» на напрямку 112 прикордонного знаку, на відстані 1000 м. від лінії державного кордону при спробі незаконного, поза пунктами пропуску, перетину державного кордону з України в Словацьку Республіку у складі групи осіб.
Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін та наявними у справі письмовими доказами: даними протоколу про адміністративне затримання від 04.01.2019 року; даними протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 04.01.2019 року; рішенням про примусове повернення з України іноземця або особи без громадянства Королівства ОСОБА_2 від 07 січня 2019 року , із змістом якого ОСОБА_1 ознайомлено.
Дії громадянина Королівства ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.2 ст.204-1 КУпАП.
Я встановлено судом, ОСОБА_1 21.11.2018 року звертався до Галицького ВП ГУНП у Львівській області з приводу втрати з власної необережності паспорта громадянина Марокко серія НОМЕР_2 виданого на його ім`я.
Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які проживають або тимчасово перебувають в Україні, їх основні права, свободи та обов`язки, порядок вирішення питань, пов`язаних з їх в`їздом в Україну або виїздом з України, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідач, підстав для законного перебування на території України, передбачених ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», не має.
Згідно вимог ч.1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обгрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилитимуться від виконання такого рішення.
Частиною 4 ст. 30 «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, та розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України.
В судовому засіданні також встановлено, що відповідач документів, що посвідчують особу, дають йому право офіційно перебувати в Україні та виїхати з України немає, родичів на території України, які б могли надати допомогу у поверненні до країни походження, коштів на повернення, внесення застави немає, проте має сталий намір потрапити до країн Західної Європи нелегальним шляхом.
Окрім того, судом враховано і рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.01.2019 року по справі №308/150/19, яким позовну заяву військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України до громадянина Королівства ОСОБА_2 задоволено, та затримано останнього з метою забезпечення видворення за межі України на строк, достатній для виконання судового рішення, який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання.
Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу примусового повернення чи примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України визначені статтею 288 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно ч. 1 ст.288 КАС України позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.
Таким чином, враховуючи вищевикладене встановлені наступні обставини справи, зокрема те, що відповідач самостійно територію України не залишить, відсутність у нього родичів в Україні, які б могли надати допомогу у поверненні до країни походження.
Крім цього, суд при ухваленні рішення, бере до уваги , що спроба незаконного перетину відповідачем державного кордону України в напрямку до країн Європейського Союзу свідчить про те, що останній порушив вимоги ст. ст. 4, 9, 16 згаданого вище Закону а також вимоги ч.1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», яка передбачає, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави,
Враховуючи вищенаведене та оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 12, 257, 241, 244, 246, 288 КАС України, ст. ст. 4, 9, 16, 29 , 30 України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»,
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України до громадянина Королівства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове видворення за межі України задовольнити.
Примусово видворити за межі території України громадянина Королівства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені п. 3 ст. 288 КАС України у десятиденний строк із дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду К.К. Бенца