Справа № 756/17379/17
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 січня 2019 року № 756/17379/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
провизнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду міста Києва з адміністративним позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 04.01.2018 адміністративну справу №756/17379/17 передано на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.03.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.05.2018 замінено відповідача в адміністративній справі № 756/17379/17 його правонаступником, а саме: Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві на Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" у зв'язку з відсутністю підстав для зарахування до стажу роботи на посадах державного службовця строку служби у Збройних Силах з травня 1976 року по травень 1977 року, оскільки частиною першою статті 2 Закону У країни "Про військовий обов'язок і військову службу" та частиною першою статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" чітко визначено, що час проходження військової служби громадянам України зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідачем надано суду відзив на позовну заяву в якому зазначено про те, що умовою зарахування часу проходження строкової військової служби до стажу роботи, що дає право на призначення пільгової пенсії, є, зокрема, факт роботи особи на момент призову за професією чи обіймання посади, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах, у той час як позивач на момент призову його на військову службу на посаді державного службовця не працював.

Позивачем надано суду відповідь відзив на позовну заяву в який зазначено про те, що стаж державної служби за період роботи (служби) до набрання чинності Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 886-VIII має обчислюватись відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 звернувся до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою від 06.09.2017 щодо переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

За результатами розгляду зазначеної заяви Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві листом від 15.09.2017 № 52968/02 повідомило ОСОБА_1 наступне: "Ви перебуваєте на обліку в управлінні з 13.06.2014 та отримуєте пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» .

Згідно статті 37 Закону України «Про державну службу» (від 16.12.1993 № 3723) на одержаний пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (від 02.03.2015 №213- VIII ) p 1 червня 2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Законів України «Про державну службу».

З 01.05.2016 набув чинності Закон України «Про державну службу» (від 10.12.2015 №213- VIII), згідно п. 10 Прикінцевих положень якого державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державних службовців, та мають не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» ( від 16.12.1993 № 3723) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України (Про державну службу» ( від 16.12.1993 № 3723) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців

Спеціалістами управління розглянуті документи, додані до заяви. На момент набрання чинності вищезазначеним Законом (01.05.2016) ви працювали на посаді державного службовця. Згідно записів трудової книжки до стажу роботи на посадах державного службовця, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» ( від 16.12.1993 № 3723), можуть бути враховані періоди роботи: з 21.11.1990 по 30.04.1993, з 01.12.2008 по 30.04.2016. що складає 9 років 10 місяців.

Оскільки у вас відсутній необхідний стаж роботи на посадах, віднесених до відповідних - категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» ( від 16.12.1993 № 3723) - 10 років, для переведення на пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» згідно заяви від 06.09.2017 відсутні підстави.".

Позивач вважаючи, що відповідач мав зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років, передбаченою статтею 37 Закону України "Про державну службу" строк проходження ним строкової служби у Збройних Силах з травня 1976 року по травень 1977 року та призначити йому пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" звернувся з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до пункту 10 розділу XI Закону України "Про державну службу" (від 10.12.2015 №213- VIII) державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною першою статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993, № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229 стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону.

Відповідно до пункту 8 розділу XI Закону України "Про державну службу" (від 10.12.2015 №213- VIII) стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Згідно з пунктом 3 Порядку обчислення стажу державної служби затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (втратила чинність 25.03.2018) до стажу державної служби включається також час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях.

Частиною першою статті 2 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров'я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов'язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Таким чином, час проходження строкової військової служби зараховується до стажу державної служби, який надає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) згідно положень пункту 10 розділу XI Закону України "Про державну службу".

Посилання відповідача на положення абзацу другого частини першої статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" наступного змісту: "Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах." не приймаються судом до уваги з огляду на те, що вказаними положеннями врегульовано порядок зарахування часу проходження строкової служби з метою обчислення стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а не порядок обчислення стажу державної служби з метою призначення/переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" (від 10.12.2015 №213- VIII).

Відповідно до наявних в матеріалах справи копій військового квитка та трудової книжки позивача з вкладишем, листа Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 15.09.2017 № 52968/02 на момент набрання чинності Закону України "Про державну службу" (від 10.12.2015 №213-VIII) позивач працював на посаді державного службовця та до стажу роботи на посадах державного службовця можуть бути зараховані періоди з 21.11.1990 по 30.04.1993, з 01.12.2008 по 30.04.2016, що складає 9 років 10 місяців, крім того з травня 1976 року по травень 1977 року позивач проходив строкову військову службу.

Таким чином станом на момент набрання чинності Закону України "Про державну службу" (від 10.12.2015 №213-VIII) позивач працював на посаді державного службовця та мав стаж державної служби більш ніж 10 років.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог частині щодо визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у не зарахуванні позивачу часу проходження строкової військової служби з травня 1976 року по травень 1977 року до 10-річного стажу роботи, що дає йому право на пенсію за вислугою років, передбаченого статтею 37 Закону України «Про державну службу» та зобов'язання зарахувати часу проходження строкової військової служби з травня 1976 року по травень 1977 року до 10-річного стажу роботи, що дає йому право на пенсію за вислугою років.

Оскільки позовна вимоги щодо зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» з дня подання ним заяви спрямована на майбутній захист прав, свобод та інтересів позивача, які на час розгляду справи не були порушені, суд дійшов висновку про безпідставність заявленої позовної вимоги.

З огляду на зазначене, керуючись статтями 241, 243, 244, 245, 246, 262, 263, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Київ щодо відмови у не зарахуванні ОСОБА_1 часу проходження строкової військової служби з травня 1976 року по травень 1977 року до 10-річного стажу роботи, що дає йому право на пенсію за вислугою років, передбаченого статтею 37 Закону України «Про державну службу».

3. Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві зарахувати до 10-річного стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних посад державного службовця, що дає ОСОБА_1 право на переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», час проходження ним військової служби з травня 1976 року по травень 1977 року.

4. В решті позовних вимог - відмовити.

5. Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно - Кудрявська, 16, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1000,00 грн. (одна тисяча грн. 00 коп.).

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.П. Огурцов