Справа № 0840/2748/18
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2018-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

28 грудня 2018 року Справа № 0840/2748/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши за правилами спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області (69002, м. Запоріжжя, вул. Гоголя, буд. 105-А)

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

про стягнення штрафних санкцій,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області (далі - позивач) до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому позивач просить суд стягнути з відповідача штрафні санкції в розмірі 8500,00 грн.

Ухвалою суду від 16.07.2018 відкрито спрощене провадження у справі №0840/2747/18.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ним проведено перевірку характеристик продукції, що введена в обіг відповідачем, якою встановлено порушення Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції». На підставі акту перевірки та протоколу про виявлене порушення винесено постанову про накладення штрафних санкцій на відповідача, які самостійно ним не сплачені, тому позивач просить стягнути з відповідача штраф за порушення законодавства про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції у розмірі 8 500,00 грн.

Відповідач позов не визнав, надав відзив, в якому пояснив, що ст. 2 Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено до 31.12.2018 мораторій на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», відповідач мав попередити ФОП ОСОБА_1 про проведення планової перевірки, проте вимог законодавства ним не дотримано. За таких обставин, просить відмовити у задоволенні позову.

Позивачем пред'явлено вимогу, яка згідно пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України належить до справ незначної складності підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною п'ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 263 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця 18.09.2015, про що свідчить безкоштовний запит з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

На підставі Секторального плану державного ринкового нагляду на 2018 рік, Плану здійснення діяльності з ринкового нагляду на І квартал 2018 року, затвердженого 18.12.2017 начальником ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області, наказу та направлення від 27.02.2018 №42, 27.02.2018 посадовими особами позивача проведено плановий виїзний захід, а саме перевірку характеристик продукції, яка реалізується ФОП ОСОБА_1 в магазині за адресою: Запорізька область, м. Енергодар, пр. Будівельників, 24, за результатами якої складено акт перевірки характеристик продукції від 28.02.2018 №000042.

В ході проведення перевірки позивачем виявлено наступне порушення: реалізація продукції, а саме кофтинки для дівчинки «Cichlid», розмір 24-36, колір рожевий, країна походження - Туреччина, на якій маркування зазначено не в повному обсязі - відсутнє найменування та місцезнаходження виробника, а також дата виробництва, що є порушенням п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

Під час перевірки проводилась фото- та відеофіксація (докази долучено до матеріалів справи).

На підставі акту перевірки складено протокол від 06.04.2018 №000045 про виявлене порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 44, п. 7 ст. 8 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

На підставі акту перевірки та протоколу про виявлене порушення ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області винесено постанову про накладення на відповідача штрафних санкцій від 06.04.2018 №000046 у розмірі 8 500,00 грн.

Вказані постанова та рішення супровідним листом від 06.04.2018 №11-05-16/2083 направлені на адресу відповідача засобами поштового зв'язку та отримані ним, про що свідчить особистий підпис на рекомендованому повідомленні про вручення.

У зв'язку з несплатою відповідачем вказаної заборгованості у добровільному порядку, ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області звернулось із даним позовом до суду.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції встановлені Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» від 02.12.2010 № 2735-VІ (далі по тексту - Закон № 2735-VІ).

Відповідно до ст. 3 Закону № 2735-VІ законодавство України про державний ринковий нагляд і контроль продукції складається з цього Закону, Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції", інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в цій сфері, у тому числі технічних регламентів.

Згідно з абз. 8 ст. 1 Законом № 2735-VІ державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.

Метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськість щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам (ч. 1 ст. 4 Закону № 2735-VІ).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 10 Закону № 2735-VІ ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Сфери відповідальності органів ринкового нагляду включають види продукції, що є об'єктами технічних регламентів, і можуть включати види продукції, що не є об'єктами технічних, регламентів.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 11 Закону № 2735-VІ до повноважень органів ринкового нагляду, зокрема, належить проведення перевірок характеристик продукції.

Так, відповідно до пп. 3 п. 8 Положення про ГУ Держпродспоживслужби, затверджене наказом Держпродспоживслужби від 25.02.2016 № 1, ГУ Держпродспоживслужби відповідно до покладених на нього завдань у сфері здійснення ринкового нагляду, проводить перевірки характеристик продукції.

Частиною 7 ст. 8 Закону України №2735-VІ визначено, що у разі якщо виробник продукції не може бути ідентифікований органом ринкового нагляду, для цілей цього Закону особою, що ввела таку продукцію в обіг, вважається кожен суб'єкт господарювання в ланцюгу постачання відповідної продукції, який протягом узгодженого з органом ринкового нагляду строку (терміну) не надав документацію, що дає змогу встановити найменування та місцезнаходження виробника або особи, яка поставила суб'єкту господарювання цю продукцію.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України №2735-VІ під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів на підставах, визначених підпунктом "б" пункту 2 частини першої цієї статті, об'єктом перевірки є документи, що містять інформацію про походження продукції, яка є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, та її подальший обіг (договори, товарно-супровідна документація тощо). Якщо розповсюджувач протягом узгодженого з органом ринкового нагляду строку не надав йому зазначені документи, такий розповсюджувач вважається особою, що ввела цю продукцію в обіг. Під час перевірки характеристик продукції на підставі, визначеній в абзаці третьому підпункту "б" пункту 2 частини першої цієї статті, орган ринкового нагляду також проводить перевірку умов зберігання відповідної продукції.

Відповідачем до матеріалів справи не надано документи на поставку, що дають змогу ідентифікувати суб'єкта господарювання, що поставив відповідну продукцію (документів, що містять інформацію про походження та дату виробництва кофтинки для дівчинки «Cichlid»).

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону № 2735-VІ суб'єкти господарювання за порушення цього Закону несуть згідно з законами України цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону № 2735-VІ до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються штрафні санкції у разі введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону), у тому числі нанесення знака відповідності технічним регламентам на продукцію, що не відповідає вимогам технічних регламентів, - у розмірі від п'ятисот до тисячі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 5 ст. 44 Закону № 2735-VІ справи про накладення штрафів за порушення, визначені цією статтею, розглядаються керівниками органів ринкового нагляду або заступниками таких керівників у межах їх компетенції.

Суми штрафів, що накладаються органами ринкового нагляду, перераховуються до Державного бюджету України.

Про вчинення порушень, зазначених у цій статті, посадовими особами органів ринкового нагляду, що виявили правопорушення, складається протокол, який разом із поясненнями керівника, іншої відповідальної посадової особи та документами, що стосуються справи, передається посадовим особам, уповноваженим розглядати такі справи.

Керівник чи заступник керівника органу ринкового нагляду розглядає справу протягом 15 днів з дня отримання відповідних документів.

Рішення керівника чи заступника керівника органу ринкового нагляду про накладення штрафу оформляється постановою.

Суб'єкт господарювання має сплатити штраф у п'ятнадцятиденний строк з дня отримання постанови про його накладення.

У разі несплати штрафу в зазначений строк він стягується в судовому порядку.

Рішення про накладення штрафу в справах про порушення, передбачені цією статтею, може бути оскаржено відповідно до цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не оскаржено постанову про накладення штрафних санкцій від 06.04.2018 №000046, доказів протилежного суду не надано. Акт перевірки відповідачем підписано без зауважень.

Щодо тверджень ФОП ОСОБА_1 про те, що позивач не міг проводити перевірку у зв'язку із мораторієм, накладеним Законом України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та про те, що ним порушено порядок проведення такої перевірки, суд зазначає наступне.

Пунктом 3 ч. 1 ст. Закону № 2735-VІ визначено, що суб'єкти господарювання під час здійснення ринкового нагляду та контролю продукції мають право: одержувати від посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, копії посвідчень (направлень) на проведення перевірок та не допускати їх до проведення перевірок, якщо вони не надали копії таких документів.

Підпунктом «а» пункту 2 ч. 1 ст. 15 Закону № 2735-VІ встановлено, що посадові особи, які здійснюють ринковий нагляд, мають право безперешкодно відвідувати, за умови пред'явлення службового посвідчення та посвідчення (направлення) на проведення перевірки, у будь-який час протягом часу роботи об'єкта: торговельні та складські приміщення суб'єктів господарювання і місця, зазначені у пункті 2 частини дев'ятої статті 23 цього Закону, для проведення перевірок характеристик продукції і перевірок стану виконання суб'єктами господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів.

Частиною п'ятою ст. 23 Закону № 2735-VІ визначено, що перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та посвідчень (направлень) на проведення перевірки, що видаються та оформляються відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

З наведеного вбачається, що орган Держпродспоживслужби під час перевірки зобов'язаний пред'явити суб'єкту господарювання наказ та посвідчення (направлення) на проведення перевірки, завчасне попередження підприємця про проведення перевірки вимогами Закону № 2735-VІ не встановлено; зважаючи, що саме цей Закон встановлює правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції, посилання відповідача на норми Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» в контексті спірних правовідносин суд не приймає.

Крім того, відповідач, вважаючи, що перевірка проводиться без наявності на те правових підстав, мав право не допустити орган ринкового нагляду до її проведення, чого зроблено не було; акт перевірки підписано підприємцем без зауважень; постанову про накладення штрафу не оскаржено, доказів зворотного суду не надано.

Таким чином, оскільки відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження того, що ним здійснено оплату до державного бюджету штрафу в розмірі 8 500,00 грн., суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача суми штрафу є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами, встановленими ст. 139 КАС України, судові витрати зі сплати судового збору на користь позивача - суб'єкта владних повноважень з відповідача не стягуються.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Державного бюджету України штрафні санкції у розмірі 8 500 (вісім тисяч п'ятсот) гривень 00 копійок на наступні реквізити: р/р 8003, код платежу 21081100, МФО 899998, одержувач УК у Олександрівському районі м. Запоріжжя, .

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі виготовлено 28.12.2018.

Суддя Ю.П. Бойченко