Справа № 460/3107/18
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2019-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 січня 2019 року м. Рівне №460/3107/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Друзенко Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доРівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області
про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій щодо відмови в перерахунку та виплаті без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2018 по 01.08.2018; зобов'язання здійснити перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2018 по 01.08.2018 з розрахунку 86 відсотків від суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді Апеляційного суду Рівненської області, виходячи із суми 29073 грн., без обмеження граничним розміром з урахуванням раніше виплачених коштів.

Ухвалою судді від 19.12.2018 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

На обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач працював суддею Апеляційного суду Рівненської області та був звільнений у відставку у вересні 2016 року. Після виходу у відставку йому нараховується щомісячне грошове утримання у розмірі 86 відсотків суддівської винагороди, яка обраховується із прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 1600 грн. У зв'язку зі зміною розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб з січня 2018 року та відповідно зміною посадового окладу суддів, у вересні 2018 року позивач звернувся до органу Пенсійного фонду з заявою про перерахунок його щомісячного грошового утримання судді. Вважає відмову у проведенні такого перерахунку протиправним та необґрунтованим, а тому просив в судовому порядку зобов'язати відповідача здійснити перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2018 по 01.08.2018.

Відповідач у відзиві на позов зауважив, що Законом України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" від 15.05.2018 №2415, який набрав чинності 22.07.2018, внесено зміни до законів України в частині застосування для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року, як розрахункової величини. Зазначено, що враховуючи положення пункту 4 розділу ІІ Порядку перерахунок щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці проводиться з 01.08.2018, оскільки вказаний закон набув чинності з 22.07.2018. Вважає, що, здійснивши позивачу перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 01.08.2018, відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, визначені чинним законодавством, а тому просив в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Розглянувши позовну заяву та відзив на неї, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Рівненському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області та отримує щомісячне довічне грошове утримання як суддя у відставці у розмірі 86 відсотків суддівської винагороди.

03.09.2018 у зв'язку зі зміною з 01.01.2018 посадового окладу судді, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 1762 грн., позивач звернувся до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та виплату різниці недоплаченої винагороди (а.с.10,22).

Як свідчать матеріали справи, Рівненським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Рівненської області здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача, починаючи з 01.01.2018 (а.с.20).

Не погоджуючись з правомірністю дій відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Статтею 130 Конституції України визначено, що Держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя.

Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначено Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII.

Положення частин четвертої та п'ятої статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначають, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до статті 135 вказаного Закону суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом.

Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

21 липня 2018 року опубліковано Закон України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" від 15.05.2018 за №2415-VIII.

Цим законом внесено зміни до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 № 1774-VIII, зокрема, в абзаці другому пункту 3 розділу ІІ слово та цифри "1600 гривень" замінено словами та цифрами "прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року".

Таким чином, дію цього Закону поширено на правовідносини, що виникли до набрання чинності цим нормативно-правовим актом, а саме: починаючи з 01 січня 2017 року. Таким чином, в даних правовідносинах безпідставним є посилання на норму статті 58 Конституції України в частині положень про дію закону в часі.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року встановлено у розмірі 1600 гривень.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2018 року становить 1762 гривні.

З огляду на зазначене, з 01 січня 2018 року посадовий оклад суддів встановлюється, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1762 гривні, а тому саме з цієї дати зміна грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, є обставиною, що обумовлює необхідність у проведенні перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

У зв'язку зі зміною розміру посадового окладу судді, Апеляційним судом Рівненської області видно довідку від 28.08.2018 за №05.19/830/18, відповідно до якої станом на 01.01.2018 суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 29073 грн., у т.ч.: посадовий оклад у розмірі 19382 грн., доплата за вислугу років (50%) у розмірі 9691 грн. (а.с.7).

Як свідчать матеріали пенсійної справи позивача, органом Пенсійного фонду було здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 1762 грн., з 01.08.2018.

При цьому, суд не погоджується з визначенням відповідачем періоду, за який слід здійснити перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Так, відповідно до пункту 4 ІІ Розділу "Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України", затвердженого Постановою Пенсійного Фонду України від 25.01.2008 року №3-1, перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Тобто, положення вказаного нормативного акту визначає період в якому має бути здійснено відповідний перерахунок, що помилково ототожнюється відповідачем з періодом за який може бути здійснений такий перерахунок. Слід наголосити, що дата з якої у відповідача виник обов'язок здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача в даному випадку не є тотожнім поняттям з датою з якої позивач набув право на такий перерахунок.

Водночас, суд зауважує, що згідно з вимогами статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

За приписами статей 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Незалежність суддів закріплена в Конституції України, отже, статус судді, який зберігається і за суддею у відставці, є конституційним.

Відповідно до статті 126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Виходячи з наведеного, щомісячне довічне грошове утримання є не тільки соціальною виплатою (пенсією), але й конституційною гарантією незалежності судді у відставці, є складовою його правового статусу як діючого судді з урахуванням правомірних законних очікувань на майбутнє щодо захищеного соціального статусу при звільненні його з посади (відставки), яке у своєму розмірі має бути максимально наближеним до рівня грошового утримання судді, який перебуває на відповідній посаді.

Частиною другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" (№25921/02) Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі Стреч проти Сполучного Королівства ("STRETCH v. THE UNITED KINGDOM " № 44277/98). У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття "майно", а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як "наявне майно", так і активи включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого "права власності" (пункт 74 рішення Європейського суду з прав людини "Фон Мальтцан та інші проти Німеччини"). Суд робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може вважатися "активом": вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є "активом", на який може розраховувати громадянин як на свою власність ("MALTZAN (FREIHERR VON) AND OTHERS v. GERMANY " № 71916/01, 71917/01 та 10260/02). У пункті 52 рішення у справі "Щокін проти України" (№ 23759/03 та № 37943/06) Європейський суд з прав людини зазначив, що тлумачення та застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд однак зобов'язаний переконатися в тому, що спосіб, в який тлумачиться і застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних з принципами Конвенції з точки зору тлумачення їх у світлі практики Суду. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі "Скордіно проти Італії" ("Scordino v. Italy" № 36813/97).

За результатом розгляду справи суд дійшов висновку, що дії Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови позивачу в проведенні перерахунку з 01.01.2018 року по 01.08.2018 року щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1762 грн., не відповідають критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, встановленим в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства, порушують права та законні інтереси позивача, які підлягають до судового захисту.

Таким чином, на відповідача слід в судовому порядку покласти обов'язок здійснити перерахунок та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2018 по 01.08.2018 з розрахунку 86 відсотків від суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді Апеляційного суду Рівненської області, виходячи із суми 29073 грн., без обмеження граничним розміром з урахуванням раніше виплачених коштів.

З огляду на наведене, позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

За правилами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Відтак, сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (вул. Яворницького, 34, м.Рівне, 33001, ) задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови у проведенні ОСОБА_1 з 01.01.2018 по 01.08.2018 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1762,00 грн.

Зобов'язати Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2018 по 01.08.2018 з розрахунку 86 відсотків від суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді Апеляційного суду Рівненської області, виходячи із суми 29073,00 грн., без обмеження граничним розміром з урахуванням раніше виплачених коштів.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судові витрати у вигляді судового збору в сумі 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 18 січня 2019 року.

Суддя Друзенко Н.В.