Справа № 420/6580/18
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2019-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6580/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2019 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання бездіяльність Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, встановленої ч.2 с.15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей протиправною, зобовязати Одеський прикордонний загон Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, одноразову грошову допомогу, яка передбачена ч.2 с.15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, -

В С Т А Н О В И В:

З позовом до суду звернулась ОСОБА_1 до Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання бездіяльність Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, встановленої ч.2 с.15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей протиправною, зобовязати Одеський прикордонний загон Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, одноразову грошову допомогу, яка передбачена ч.2 с.15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Ухвалою суду 19.12.2018 року було відкрито провадження по справі №420/6580/18. Справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивача ОСОБА_1 06.06.2018 року наказом начальника Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України було звільнено з військової служби в запас по закінченню контракту за пп. «а» ч. 6 пп. «ї» п.1 ч.8 пп. «б» ч.2 ст. 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу». На момент звільнення позивача з військової служби, загальна вислуга років становила 11 років 4 місяців 27 днів, з яких календарна 08 років 10 місяців 25 днів, пільгова 02 роки 06 місяців 02 днів. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров'я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв'язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв'язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше. Позивач 03.11.2018 року звернулась до командування по місцю своєї служби стосовно виплати одноразової грошової допомоги. Відповідач 06.12.2018 року повідомив позивача про неможливість виплати вказаної допомоги у зв'язку з тим, що відповідно до пп.1, п.9. 5 розділу наказу Міністерства Внутрішніх Справ України від 25.06.2018 року №558 «Про затвердження інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України» одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби за підпунктом «а» (у зв'язку із закінченням строку контракту) частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» виплачується за наявності вислуги 10 років і більше (у цьому та інших пунктах цієї глави мається на увазі наявності календарної вислуги років). Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, у звязку з чим звернулася до суду з цим позовом.

Представник відповідача 04.01.2019 року за (вхід.№452/19) надав до суду відзив щодо відмови позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі пославшись на те, що відповідно до п.2 ст.15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та статтю 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" викладено в наступній редакції: "Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров'я, виплачується одноразова грошова допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше. ". Станом на день звільнення ОСОБА_1 вислуга років складає менше 10 років в календарному обчисленні, а саме - 8 років 10 місяців 25 днів. Таким чином, відповідач вважає, що підстав для виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у звязку зі звільненням з військової служби відсутні (а.с.25-28).

Дослідивши наявні в справі письмові докази, суд встановив наступні факти та обставини:

Позивача ОСОБА_1, згідно наказу начальника Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України №192-ОС від 06.06.2018 року було звільнено з військової служби в запас по закінченню контракту за пп. «а» ч. 6 пп. «ї» п.1 ч.8 пп. «б» ч.2 ст. 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу». На момент звільнення позивача з військової служби, загальна вислуга років становила 11 років 4 місяців 27 днів, з яких календарна 08 років 10 місяців 25 днів, пільгова 02 роки 06 місяців 02 днів. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров'я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв'язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв'язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

03.11.2018 року ОСОБА_1 звернулась до командування по місцю своєї служби стосовно виплати одноразової грошової допомоги. 06.12.2018 року відповідач повідомив позивача про неможливість виплати вказаної допомоги у зв'язку з тим, що відповідно до пп.1, п.9. 5 розділу наказу Міністерства Внутрішніх Справ України від 25.06.2018 року №558 «Про затвердження інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України» одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби за підпунктом «а» (у зв'язку із закінченням строку контракту) частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» виплачується за наявності вислуги 10 років і більше (у цьому та інших пунктах цієї глави мається на увазі наявності календарної вислуги років).

Відповідно до Закону України №3668-VI від 08.07.2011 року «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, внесено зміни до деяких законодавчих актів України, зокрема пункту 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та статтю 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" викладено в наступній редакції: "Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров'я, виплачується одноразова грошова допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше. ".

Постановою Кабінету Міністрів від 21 грудня 2011 року № 1322 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 та від 13 лютого 2008 р. № 45" абзац 2 пункту 10 Постанови КМУ № 393-1992 року замінено абзацами такого змісту:

"які звільняються із служби за станом здоров'я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби; які звільняються із служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби».

Також, у відповідності до пп. 1, п. 9 розділу V Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства Внутрішніх Справ України від 25.06.2018 року, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23 липня 2018 року за № 854/32306, військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються зі служби за станом здоровя, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

У разі звільнення з військової служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу жінкою-військовослужбовцем, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше (у ньому та інших пунктах цієї глави мається на увазі наявність календарної вислуги років).

На день звільнення вислуга років ОСОБА_1 складає менше 10 років в календарному обчисленні, а саме - 8 років 10 місяців 25 днів.

Отже, зазначеними нормативними актами не передбачена виплата такої винагороди за наявності загальної (календарна + пільгова) вислуги 10 років і більше. На даний час, як й на час звільнення ОСОБА_1 в запас ЗСУ, чинним законодавством не передбачено таке поняття як «загальна» вислуга років, на відміну від «календарної».

Судом встановлено, що згідно аналізу вказаних нормативних актів, військовослужбовцям, звільненим в запас ЗСУ у зв'язку з закінченням строку контракту, грошова допомога при звільненні виплачується лише за наявності вислуги 10 років і більше. Це, зокрема підтверджується аналізом положень ст.17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та виданого на реалізацію цього положення п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 (зі змінами), де йдеться про пільгове обчислення вислуги років виключно для призначення пенсії військовослужбовцям, а не для будь-яких інших цілей. Це також підтверджується положеннями абзацу 6 ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у разі повторного звільнення військовослужбовців з військової служби одноразова грошова допомога, передбачена цим пунктом, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу). Пільгове обчислення передбачене та застосовується лише для встановлення розміру пенсії.

Доводи позивача, якими він обґрунтовував свої позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеними матеріалами справи. Адже, згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідач довів суду належними та допустимими в спірних правовідносинах доказами з посиланнями на відповідні положення законодавства про необґрунтованість позовних вимог позивача.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Таким чином, оцінюючи у сукупності надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання бездіяльність Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, встановленої ч.2 с.15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей протиправною, зобовязати Одеський прикордонний загон Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, одноразову грошову допомогу, яка передбачена ч.2 с.15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, задоволенню не підлягають відповідно до положень ч.1 ст.245 КАС України.

Судові витрати розподілити за правилами ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.139,241-246,263 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання бездіяльність Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, встановленої ч.2 с.15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей протиправною, зобовязати Одеський прикордонний загон Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, одноразову грошову допомогу, яка передбачена ч.2 с.15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Єфіменко К.С.

.