Справа № 490/1805/18
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2019-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2019 р. Справа № 490/1805/18

Категорія: 3.7

Головуючий в 1 інстанції: Гуденко О. А.

Час і місце ухвалення: 17:05 год., м. Миколаїв

Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Бітова А. І.

- Ступакової І. Г.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 вересня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Миколаївській області, в якому просив визнати протиправною та скасувати Постанову БР № 515235 від 06 березня 2018 року про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КупАП.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 вересня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що відповідачем після винесення постанови було допущено виправлення відомостей, що заносяться до постанови, що обумовлює її недійсність. При цьому апелянт зазначає, що за погодних умов, що мали місце на момент вчинення правопорушення, порушення ПДР у такий спосіб мав найменший негативний вплив для інших учасників дорожнього руху.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів п.1 ч.1 ст.311 КАС України, враховуючи достатність доказів для її вирішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 06 березня 2018 року об 11 год. 55 хв. позивач, керуючи транспортним засобом Хюндай Акцент, д/н НОМЕР_1, здійснив стоянку в зоні дії дорожнього знаку 5.38 Місце для стоянки" з табличкою до дорожнього знаку 7.17 "Інваліди", не перевозячи інвалідів, біля будівлі по вулиці Адміральській, 20, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Дане правопорушення було зафіксоване постановою компетентної особи Управління патрульної поліції в м. Миколаєві серії БР № 515235 від 06 березня 2018 року, згідно якої позивач був визнаний винним у його вчиненні з накладенням адміністративного стягнення, що передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1020 грн.00 коп. Також скоєння правопорушення було зафіксоване на відеореєстратор .

Не погодившись з постановою відповідача ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з даним позовом

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що спірна постанова є обґрунтованою та законною, а отже не підлягає скасуванню. Відповідачем в повній мірі доведена правомірність свого рішення, натомість позивачем жодним чином не надано достеменних обґрунтувань відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

При цьому, абз.3 ч.2 ст.16 ЗУ «Про дорожній рух» передбачено, що водій зобов'язаний вживати всіх можливих заходів до забезпечення безпечних умов для пересування найбільш уразливих учасників дорожнього руху - дітей, інвалідів, велосипедистів і людей похилого віку.

Відповідно до п.8.1. Правил дорожнього руху, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Колегія суддів зазначає, що дорожній знак - це технічний засіб організації дорожнього руху, який має умовні позначення, символи, які інформують учасників дорожнього руху про умови руху, його особливості і необхідні режими, а також про маршрут руху. Перелік і класифікація дорожніх знаків і їх вимоги до учасників дорожнього руху встановлюються главою 33 ПДР України, а їх умовний зовнішній вигляд додатком № 1 до цих Правил. Більш розширено розміри, форма, зображення і технічні умови до дорожніх знаків встановлюється ДСТУ 4100-2002. Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування (далі - ДСТУ 4100-2002).

Відповідно до п. 15.1, 15.2 Правил дорожнього руху, зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі. За відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху).

На місцях для паркування транспортних засобів, зазначених у ч. 6 ст. 30 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», не можуть бути розміщені інші транспортні засоби.

У разі паркування на місцях, призначених для паркування транспортних засобів, зазначених у ч. 6 ст. 30 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», інших транспортних засобів користувачі цих засобів несуть відповідальність згідно із законодавством.

З постанови про адміністративне правопорушення вбачається, що 06 березня 2018 року біля будівлі міськвикокному по вул. Адміральській, 20 автомобіль під керуванням ОСОБА_2 здійснив стоянку на передбаченому для цього місці в зоні дії дорожнього знаку 5.38 "Місце стоянки", але в зоні дії таблички до дорожнього знаку 7.17 " Інваліди" . При цьому водій не заперечував, що він не здійснює перевезення інвалідів.

Згідно пункту 5.38 Правил дорожнього руху України знак «місце для стоянки» застосовується для позначення місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів. Знак з літерою «Р» та символом даху застосовується для критих стоянок. Знак з літерою «Р» та символом автобуса застосовується для критих стоянок з можливістю пересадки на маршрутні транспортні засоби.

Пункт 7.17 Правил дорожнього руху України передбачає табличку до дорожнього знаку «Інваліди», яка означає, що дія знака 5.38 поширюється лише на мотоколяски і автомобілі, на яких установлено розпізнавальний знак «Інвалід» відповідно до вимог цих Правил.

Частиною п'ятою статті 122 КУпАП визначено, що зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака «Водій з інвалідністю» - тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язанийз'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 1 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 (далі - Інструкція № 1395), розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції №1395 встановлено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною п'ятою ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного право порушення.

Отже, жодних порушень в діях відповідача щодо винесення постанови якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за під час судового розгляду не встановлено.

В свою чергу, факт здійснення зупинки ОСОБА_2 в зоні дії таблички 7.17 «Інвалід» позивачем не заперечується.

При цьому, колегія суддів зазначає, що внесення відповідних виправлень в оскаржувану постанову не може тягнути за собою висновок про її неправомірність, а відтак доводи апелянта в цій частині являються помилковими.

Разом з цим, судом першої інстанції правомірно зауважено, що відповідачем вірно зазначено диспозицію та санкцію частини п'ятої статті 122 КупАП.

Доводи апелянта, що за погодних умов, що мали місце на момент вчинення правопорушення, порушення ПДР у такий спосіб мав найменший негативний вплив для інших учасників дорожнього руху, оскільки, комунальними службами м. Миколаєва не у повній мірі забезпечено прибирання місць для паркування колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, зокрема фотознімками з місця події та відеозаписом з нагрудного відео реєстратора, згідно яких автомобіль апелянта, здійснив стоянку в зоні дії дорожнього знаку 5.38 Місце для стоянки" з табличкою до дорожнього знаку 7.17 "Інваліди".

При цьому, апелянтом не надано жодних доказів на підтвердження складних погодних умов та неналежного виконання своїх обов'язків комунальними службами.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 77 та ч. 1 ст. 90 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем надано належні докази, які свідчать про обґрунтованість оскаржуваної постанови.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності у відповідності до ч.5 ст.122 КУпАП.

При цьому зазначення в доповненні до апеляційної скарги того, що судом першої інстанції справа розглядалася у проміжок часу, який є значно більший, ніж той який встановлений ст. 286 КАС України, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки зазначене не спростовує факту вчинення апелянтом адміністративного правопорушення та як наслідку прийняття судом першої інстанції вірного по суті рішення.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів , -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 вересня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ч .3 ст. 272 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено та підписано 18 січня 2019 року .

Головуючий суддя: О.В. Лук'янчук

Суддя: А.І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова