Справа № 400/2556/18
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2019-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2019 р. № 400/2556/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Устинова І.А., розглянув у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до відповідача:Краснопільської сільської ради Березанського району Миколаївської області, вул. Шкільна, 1, с. Краснопілля, Березанський район, Миколаївська область, 57434

про:визнання протиправним та скасування рішення від 15.11.2017 р № 13,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася з адміністративним позовом до Краснопільської сільської ради Березанського району Миколаївської області (далі - відповідач) з вимогою визнати протиправним та скасувати рішення №13 від 15 листопада 2017 року 28 позачергової сесії 7 скликання Краснопільської сільської ради Березанського району Миколаївської області «Про передачу адміністративної будівлі на баланс Краснопільської сільської ради».

Ухвалою суду від 31.10.2018 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішення відповідача від 15.11.2017р. за № 13 «Про передачу адміністративної будівлі на баланс Краснопільської сільської ради» суперечить вимогам цивільного законодавства, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» га головне суперечить інтересам жителів територіальної громади села Краснопілля, де й проживає сама позивачка. Приймаючи оскаржуване рішення, ОСОБА_1 вважає, що відповідач діяв не у спосіб передбачений законом та поза межами наданих йому повноважень, а тому рішення є незаконним та підлягає скасуванню.

Відповідач заперечує проти позову з підстав визначених у відзиві на позовну заяву. У відзиві відповідач зазначив, що оскаржуване рішення цілком відповідає нормам чинного законодавства, приймалось у спосіб передбачений законами України та в межах повноважень, наданих сільській раді. Крім того, відповідач зазначає, що рішення від 15.11.2017р. за № 13 «Про передачу адміністративної будівлі на баланс Краснопільської сільської ради» жодним чином не порушує права, свободи чи інтереси позивача як жителя територіальної громади села Краснопілля, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Суд розглянув справу в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

15.11.2017 року на засіданні 28 позачергової сесії сьомого скликання Краснопільської сільської ради Березанського району Миколаївської області прийнято рішення № 13 «Про передачу адміністративної будівлі на баланс Краснопільської сільської ради» (далі - Рішення).

Відповідно до п. 1 вказаного Рішення визнано адміністративну будівлю, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 за територіальною громадою сільської ради.

Пунктом 2 цього ж Рішення прийнято приміщення адміністративної будівлі па баланс виконавчого комітету Краснопільської сільської ради для обслуговування населення та розміщення об'єктів соціальної сфери.

Згідно пояснень відповідача та матеріалів справи, прийняттю вказаного вище рішення передувало наступне.

08.08.2001р. відбулись загальні збори співвласників майна - колишніх членів КСП та СГВК «Краснопільський» Березанського району Миколаївської області, за наслідками яких було складено Протокол №3 від 08.08.2001р..

На порядок денний було поставлено вирішення питання про зменшення пайового фонду з урахуванням пропозицій сільської ради щодо передачі сільськогосподарської техніки, транспортних засобів, приміщень для обслуговування об'єктів соціальної сфери та внесення змін у перелік майна пайового фонду, соціальної сфери КСП та СГВК «Краснопільський», списку орендованого майна від співвласників приватним сільськогосподарським підприємством «Агрофірма «Краснопільська» (п.2 Порядку денного).

За змістом Протоколу № 3 від 08.08.2001р. зборами було вирішено зменшити пайовий фонд співвласників з урахуванням задоволення пропозицій сільської ради щодо передачі сільськогосподарської техніки, транспортних засобів, приміщень для обслуговування об'єктів соціальної сфери, внесено зміни у перелік майна пайового фонду, соціальної сфери КСП та СГВК «Краснопільський», списку орендованого майна від співвласників приватним сільськогосподарським підприємством «Агрофірма «Краснопільська» та залишено вищезгадане майно до вирішення питання механізму утримання об'єктів соціальної сфери Краснопільською сільською радою на балансі Агрофірми «Краснопільська». Перелік цього майна зазначений у документі «Основні фонди КСП «Краснопілля» та СГВК «Краснопільський» Березанського району для обслуговування об'єктів соціальної сфери та тих, які не підлягають розподілу», згідно з яким в тому числі є п. 80 «Приміщення центральної контори» - адміністративна будівля за адресою Миколаївська область, Березанський райн, АДРЕСА_2.

Крім того, слід зауважити, як зазначає відповідач, відповідно до п 2 Протоколу №3 загальних зборів співвласників майна - колишніх членів КСП та СГВК «Краснопільський» Березанського району Миколаївської області спірна адміністративна будівля була віднесена до об'єктів соціальної сфери, передана на баланс ПСП «Агрофірма «Краснопільська» до вирішення питання механізму утримання об'єктів соціальної сфери Краснопільською сільською радою. Тобто, до статутного капіталу ПСП «АФ «Краснопільська» спірна будівля не передавалась, а лише передана до певного моменту та утримання.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» № 280/97-ВР від 21.05.1997р. (далі - Закон № 280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради (ч.5 ст. 16 Закону №280/97-ВР).

Частиною 3 ст. 24 Закону №280/97-ВР передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Згідно частини 1 статті 59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими па відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Відповідно до абз. 1,2 преамбули Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» від 14.02.1992 р. № 2114-ХП (далі - Закон № 2114-ХП) цей Закон визначає правові, економічні, соціальні та організаційні умови діяльності колективного сільськогосподарського підприємства. Закон спрямований на забезпечення повної самостійності зазначеного підприємства, реалізацію його можливостей як суб'єкта господарювання, визначає його права і обов'язки у здійсненні господарської діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 31 Закону № 2114-ХП (в редакції Закону України від 14.10.92 р. N 2688-ХІІ) ліквідація та реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) підприємства провадяться за рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) його членів або за рішенням суду чи арбітражного суду. Підприємство може бути ліквідовано у разі визнання його банкрутом та на інших підставах, передбачених законодавчими актами України.

Відповідно до ч. З ст. 31 Закону № 2114-ХП підприємство вважається реорганізованим або ліквідованим з моменту виключення його з державного реєстру України.

При перетворенні одного підприємства в інше до підприємства, яке щойно виникло, переходять усі майнові права і обов'язки колишнього підприємства (абз. 1 ч. 6 ст. 31 Закону № 2114-ХП)

У разі реорганізації підприємства паї його членам або їх спадкоємцям видаються правонаступниками цього підприємства за рахунок майна, яке було віднесене до складу пайового фонду підприємства на дату його реорганізації і передане на баланс правонаступникам. Об'єкти соціальної сфери, житлового фонду, у тому числі незавершеного будівництва, а також внутрішньогосподарські меліоративні системи підприємств, що не підлягали паюванню в процесі реорганізації цих підприємств та передані на баланс підприємств-правонаступників, підлягають безоплатній передачі до комунальної власності в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.ч,7, 8 ст. 31 Закону № 2114-ХП).

На виконання статті 31 Закону № 2114-ХП постановою Кабінету Міністрів України від 13 серпня 2003 р. N 1253 затверджено «Порядок безоплатної передачі у комунальну власність об'єктів соціальної сфери, житлового фонду, у тому числі незавершеного будівництва, а також внутрішньогосподарських меліоративних систем колективних сільськогосподарських підприємств, що не підлягали паюванню в процесі реорганізації цих підприємств та передані на баланс підприємств-правонаступників» (далі - Порядок).

Рішення про передачу об'єктів соціальної сфери та житлового фонду, у тому числі незавершеного будівництва, приймається відповідною сільською, селищною, міською радою, а внутрішньогосподарської меліоративної системи, які передаються у спільну власність територіальних громад, - районною, якщо об'єкт знаходиться в межах території району, або обласною радою, якщо об'єкт знаходиться в межах території двох і більше районів(п. 3 Порядку).

Таким чином, оскільки сільська рада у даному випадку є ініціатором передання майна у комунальну власність, то й відповідне рішення вона зобов'язана була прийняти, діючи в межах та в спосіб, визначених законами України.

Аналогічної правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 08.05.2018р. по справі №909/545/17.

Відповідно до ст.5 КАС Україна кожна особа має право в порядку встановленому Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням діє чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушенні її права, свободи чи інтереси.

Виходячи з позовних вимог та з матеріалів справи, суд не вбачає порушення прав, свобод чи інтересів ОСОБА_1 з боку сільської ради. Прийняття зазначеного позивачем рішення, ніяким чином не впливає на права, свободи чи інтереси позивача як громадянина України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є вирішення спорів з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів осіб від порушень з боку суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до п.9 ч.5 ст.160 КАС України зазначається, що у позовній заяві повинно бути обґрунтовано порушення оскаржуваним рішенням, прав, свобод або інтересів позивача.

Відповідно до п.19 ст.4 КАС України - індивідуальний акт - акт (рішення) суб'єкта владних повноважень, виданий (прийнятий) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

В цьому випадку, судом встановлено, що позивач не є учасником правовідносин з передачі адміністративної будівлі на баланс виконавчого комітету сільської ради.

Позивач не згадується у рішенні, що нею оскаржується, а тому зазначений індивідуальний акт не стосується її інтересів.

Зазначене рішення, а також дії щодо його прийняття, виконання, або бездіяльність щодо невиконання не породжує, не змінює та не припиняє права та обов'язки позивача.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що прийняття рішення №13 від 15.11.2017 року 28 позачергової сесії 7 скликання Краснопільської сільської ради Березанського району Миколаївської області «Про передачу адміністративної будівлі на баланс Краснопільської сільської ради», не порушує прав, свобод та інтересів позивача, а тому позовні вимоги не мають місце.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1), с .Краснопілля, Березанський район, Миколаївська область, 57434 ) до Краснопільської сільської ради Березанського району Миколаївської області (вул. Шкільна, 1, с. Краснопілля, Березанський район, Миколаївська область, 57434, ) відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П'ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов