Справа № 811/1175/18
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2019-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 січня 2019 року м. Дніпросправа № 811/1175/18
(суддя Хилько Л.І. м. Кропивницький)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Панченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року у справі №811/1175/18 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень та вимоги про сплату боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 10 квітня 2018 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Кіровоградській області в якому просить визнати протиправними та скасувати:

- податкові повідомлення-рішення від 22.12.2017 р. № (в частині донарахування податку з доходів фізичних осіб у сумі 33239,08 грн. і застосованих штрафних (фінансових) санкцій у сумі 16619,54 грн., всього - 49858,62 грн.); № (в частині донарахування військового збору у сумі 2850,81 грн. і застосованих штрафних (фінансових) санкцій у сумі 712,20 грн., всього - 3563,01 грн.;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 22.12.2017 р. (в частині донарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на суму 59908,17 грн.);

- рішення № 3 від 22.12.2017 р. про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 11499,38 грн.

Позов обґрунтовано тим, що висновок відповідача про безпідставне включення до декларацій про майновий стан і доходи за 2015, 2016 роки оплати послуг за електропостачання та газопостачання є безпідставним. Також, позивач зазначає, що при наявності переліку витрат та належним чином оформлених первинних документів, відповідач повинен був чітко вказати в чому полягає порушення п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України та які інші документи відсутні у переліку витрат або є недоліки в існуючих.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року позов задоволено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що доводи відповідача щодо завищення витрат за 2015-2016 рр. на загальну суму 190026,16 грн. (39546,59 грн. + 1233,25 грн. + 45833,33 грн. + 1659,48 грн. + 101753,51 грн.) і порушення позивачем вимог п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржив його до апеляційного суду, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що позивач податкові декларації з плати за землю (земельний податок) за 2015 та 2016 рік до ДПІ не подавав та сплату не здійснював.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, яка заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що посадовими особами відповідача проведено документальну планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2016 р., дотримання законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2016 р..

За результатами перевірки було складено акт № 501/11-28-13-03/НОМЕР_3 від 06.12.2017 р., (далі - акт перевірки) згідно з висновками якого встановлено, серед іншого, порушення позивачем:

- п.177.4 статті 177 Податкового кодексу України, в частині заниження податкового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 40173,08 грн., в тому числі за 2015 рік - на 27122,65 грн., за 2016 рік - на 13050,43 грн.;

- пп. 1.1 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX "Інші перехідні положення" Податкового кодексу України, в частині заниження суми податкового зобов'язання по військовому збору від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 3468,80 грн., в тому числі за 2015 рік - на суму 2381,27 грн., за 2016 рік - на суму 1087,54 грн.;

- частини 2 пункту 1 ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", в частині заниження податкового зобов'язання по єдиному внеску від здійснення підприємницької діяльності на суму 71037,17 грн., в тому числі за 2015 рік - на 55 086,64 грн., за 2016 рік - на 15950,53 грн. (а.с.14-57).

На підставі вищевказаних висновків 22.12.2017 року відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № , яким за порушення п.п.177.4.1 п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в загальній сумі 60259,62 грн., в тому числі: 40173,08 грн. - основного платежу, 20086,54 грн. - штрафних (фінансових) санкцій (а.с.9);

- № , яким за порушення підпункту 1.1 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX "Інші перехідні положення" Податкового кодексу України позивачу збільшено грошове зобов'язання з військового збору в загальній сумі 4336,01 грн., в т.ч.: 3468,81 грн. - основного платежу, 867,20 грн. - штрафних (фінансових) санкцій (а.с.10), а також вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- на загальну суму 71037,17 грн. (а.с.11) та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № , яким донараховано штраф в сумі 12612,38 грн. (а.с.12).

Законність та обґрунтованість вищезазначених податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу та рішення про застосування штрафних санкцій є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок оподаткування доходів фізичних осіб підприємців визначений ст.177 Податкового кодексу України, в редакції станом на день виникнення спірних правовідносин (далі - ПК України).

Відповідно до п. 177.1 ст. 177 ПК України, доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Згідно з п.177.2 ст.177 Кодексу об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Пункт 177.3 ст.177 ПК України передбачає, що для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг).

Як вбачається з акта перевірки № 501/11-28-13-03/НОМЕР_3 від 06.12.2017, стор.15-17 (а.с.28), перевіркою правильності визначення витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходу, встановлено завищення на загальну суму 231253,54 грн., в т.ч. за 2015 рік на суму 158751,13 грн. та за 2016 рік в сумі 72502,41 грн. (розділ "Інші витрати включаючи вартість виконаних робіт, наданих послуг").

Завищення витрат за 2015 рік виникло за рахунок включення до складу цих витрат, відображених в податковій декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік, орендної плати за земельну ділянку у сумі 16214,78 грн., оплати послуг по електропостачанню використаного в 2014 році та оплаченого платіжним дорученням № 222 від 25.09.2014 р. по рахунку № 440/п від 27.08.14 р. ВАТ "Кіровоградобленерго" в сумі 39546,59 грн., оплати послуг з газопостачання ВАТ "Кіровоградгаз" згідно платіжного доручення №256 від 24.10.2014 р. по рахунку №1603/т в сумі 1233,25 грн., непідтверджених придбаних витрат (електроенергія, газ) на протязі 2015 р., які використанні платником у виді діяльності "Виробництво хліба та хлібобулочних виробів; виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок нетривалого зберігання" на суму 101753,51 грн., чим порушено вимоги п.177.4 статті 177 Податкового кодексу України.

Завищення витрат за 2016 рік виникло за рахунок включення до складу цих витрат, відображених в податковій декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік, сплати орендної плати за земельну ділянку у сумі 25009,60 грн., оплати послуг по електропостачанню використаного в 2015 р. та оплаченого платіжним дорученням №168 від 21.10.2015 р. по рахунку №440/п від 28.09.2015 р. ВАТ "Кіровоградобленерго" в сумі 45833,33 грн., оплати послуг з газопостачання ВАТ "Кіровоградгаз" згідно з платіжним дорученням №142 від 30.09.2015 р. по рахунку №38 від 28.09.2015 р. в сумі 1659,48 грн., чим порушено вимоги п.177.4 статті 177 Податкового кодексу України.

Виходячи із висновків акта перевірки та доводів відповідача, у вказаних періодах позивач завищив витрати, що призвело до заниження чистого доходу.

При цьому, позивач погодився із висновками перевірки щодо завищення витрат внаслідок включення до складу цих витрат, відображених в податковій декларації про майновий стан і доходи за 2015 та 2016 рік, орендної плати за земельну ділянку, а саме: за 2015 рік - у сумі 16214,78 грн.; за 2016 рік - у сумі 25009,60 грн..

Відповідно до п. 177.4 ст.177 ПК України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать:

177.4.1. витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат;

177.4.2. витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

обов'язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов'язкове страхування життя або здоров'я працівників у випадках, передбачених законодавством;

177.4.3. суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом;

177.4.4. інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов'язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв'язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, основним видом діяльності позивача у перевіряємий період були виробництво хліба та хлібобулочних виробів, виробництво борошняних, кондитерських виробів, тортів і тістечок нетривалого зберігання (КВЕД 10.71), наданий в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (КВЕД 68.20), надання в оренду вантажних автомобілів (КВЕД 77.12) (а.с.152-154).

Зазначену діяльність позивач здійснює на власній виробничій базі, яка йому належить на підставі договору купівлі-продажу від 26.12.97 № 91/409 (а.с.59-62), власними транспортними засобами із достатньою кількістю трудових та матеріальних ресурсів, що необхідні для здійснення цих видів підприємницької діяльності, що не заперечується сторонами у справі.

Відповідно до п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Стаття 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) передбачала, що господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства, а під первинним документом розуміється документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно з частиною першою статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Тобто, всі витрати підприємця, що безпосередньо пов'язані з отриманням доходів, які враховуючи положення статті 177 ПК України враховуються при обчисленні чистого доходу повинні бути підтверджені первинними документами (чеками, платіжними дорученнями, актами виконаних робіт (наданих послуг) тощо), та повинні бути пов'язані з господарською діяльністю підприємця.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи позивачем до складу витрат, відображених в податкових деклараціях про майновий стан і доходи за 2015, 2016 р. (а.с.63-68, 69-74, 88-90, 91-93) було включено оплату послуг по електропостачанню в загальній сумі 88272,65 грн., в тому числі: за 2015 рік 40779,84 грн., за 2016 рік 47492,81 грн..

До витрат 2015 р. було включено витрати 2014 року: часткова оплата послуг ВАТ "Кіровоградобленерго" на суму 39546,59 грн. по рахунку №440/П від 27.08.2014 р., оплаченого платіжним дорученням № 222 від 25.09.2014 р., за електроенергію, яка являється попередньою оплатою за жовтень 2014 р. (акт прийняття - передавання товарної продукції від 27.10.2014), частково на суму 1233,25 грн. за газопостачання відповідно рахунку № 1603/Т від 27.10.2014 р., оплаченого платіжним дорученням № 256 від 29.10.2014 р. (попередня оплата за листопад 2014 року) при тому, що відповідно до п.1.21 акта перевірки на сторінці 11, зазначено, що дебіторська заборгованість на 01.01.2015 р. склала 70446,26 грн.. (а.с.75-77, 78-79).

До витрат 2016 р. було включено витрати 2015 року: часткова оплата послуг ВАТ "Кіровоградобленерго" на суму 45833,33 грн. по рахунку №440/П від 28.09.2015 р., оплаченого платіжним дорученням № 168 від 21.10.2015 р., за електроенергію, яка являється попередньою оплатою за листопад 2015 р. (акт прийняття - передавання товарної продукції від 27.11.2015), частково на суму 1659,48 грн. за газопостачання відповідно рахунку № 38 від 28.09.2015 р., оплаченого платіжним дорученням № 142 від 30.09.2015 (попередня оплата за жовтень 2015 р.) при тому, що відповідно до оборотно-сальдової відомості станом на 01.10.2015 дебіторська заборгованість склала суму 83552,06 грн., станом на 01.12.2015 110249,69 грн., та на 01.01.2016 83389,51 грн. (а.с.80-82, 83-84, 85-87).

При цьому слід зазначити те, що акт перевірки не містить посилання на будь-які відомості первинних чи розрахункових документів позивача, які б обґрунтовували висновки про протиправність віднесення до витрат 2015 року непідтверджених придбаних витрат (електроенергія, газ) на суму 101753,51 грн. в той час як позивачем до матеріалів справи додано перелік витрат за 2015-2016 роки, копії первинних документів на придбання електричної енергії та природного газу у 2015 році (а.с.88-151).

Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції відносно того, що при отриманні доходу від покупців, які на початок року мали дебіторську заборгованість, до витрат поточного року правомірно включались витрати попереднього року, які пов'язані з отриманням доходу звітного року за реалізовані та не оплачені товари (роботи, послуги) в наступних податкових періодах.

Отже, суд дійшов обґрунтованого висновку про правомірність віднесення позивачем до витрат, відображених в податкових деклараціях про майновий стан і доходи за 2015 р. та 2016 р., оплати послуг за електро-газо-постачання у загальній сумі 88272,65 грн..

Крім того, перевіркою встановлено, що завищення витрат за 2015 р. виникло за рахунок включення позивачем до складу витрат, відображених в податковій декларації про майновий стан і доходи за 2015, непідтверджених придбаних витрат (електроенергія, газ) на протязі 2015 р., які використанні платником у виді діяльності "Виробництво хліба та хлібобулочних виробів; виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок нетривалого зберігання" на суму 101753,51 грн..

Щодо цього слід зазначити, що суд першої інстанції обґрунтовано врахував обставини викладені на сторінці 13 акта перевірки (а.с.26) про те, що позивачем в контролюючому органі зареєстровано Книгу обліку доходів і витрат за №2317 від 17.10.2013 року. Між тим перевіркою питання ведення Книги обліку доходів і витрат та перевіркою правильності визначення загального оподаткованого доходу, отриманого від провадження діяльності за період з 01.01.2015 по 31.12.2016, порушень виявлено не було.

Крім того, акт перевірки позивача, а також поданий представником відповідача відзив не містить посилання на будь-які відомості первинних чи розрахункових документів позивача, які б обґрунтовували висновки про протиправність віднесення до витрат 2015 року непідтверджених придбаних витрат (електроенергія, газ) на суму 101753,51 грн.. При цьому, позивачем до матеріалів справи додано перелік витрат за 2015-2016 роки, копії первинних документів на придбання електричної енергії та природного газу у 2015 році (а.с.88-151).

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції відносно безпідставності доводів відповідача щодо завищення позивачем витрат за 2015-2016 рр. на загальну суму 190026,16 грн. (39546,59 грн. + 1233,25 грн. + 45833,33 грн. + 1659,48 грн. + 101753,51 грн.) і порушення позивачем вимог п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України.

Таким чином, з урахуванням визнання позивачем порушення щодо завищення витрат на суму 41224,38грн. (за 2015 рік на суму 16214,78 грн., за 2016 рік на суму 25009,60 грн.), в зв'язку з включенням до їх складу сплату орендної плати за земельну ділянку, суд вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню податкове повідомлення-рішення від 22.12.2017 р. №, в частині донарахування ПДФО у сумі 33239,08 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 16619,54 грн. (10401,00 грн. неоспорювана позивачем сума ПДФО та штрафних санкцій).

Як наслідок є протиправними та підлягають скасування и інші рішення відповідача, що є похідними від зазначених, а саме податкове повідомлення-рішення № від 22.12.2017 р., в частині донарахування військового збору у сумі 2850,81 грн. та застосованих штрафних (фінансових) санкцій у сумі 712,20 грн. (773,00 грн. неоспорювана позивачем сума військового збору та штрафних санкцій); вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 22.12.2017 р., в частині донарахування до сплати єдиного внеску у сумі 59908,17 грн. (5502,12 грн. сума ЄСВ за 2015 рік, яка не оспорюється); рішення № від 22.12.2017 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 11499,38 грн. (1113 грн. штрафні санкції за 2015, 2016 рік, які не оспорюються).

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Кіровоградській області - залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року у справі №811/1175/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках передбачених пунктом 2 частини 5 статтею 328 КАС України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 17 січня 2019 року.

Повне судове рішення складено 18 січня 2019 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко