Справа № 295/11565/18
Суддя: Ведмідь Н. В.
Дата ухвалення: 2019-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2019 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Ведмідь Н.В., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Богунського районного суду міста Житомира справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Поліцейського УПП в Миколаївській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, звертаючись до Богунського районного суду міста Житомира, як місцевого адміністративного суду, просив визнати дії Поліцейського УПП в Миколаївській області ОСОБА_2 протиправними та скасувати постанову серії ЕАА № 496687 від 23.07.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, мотивуючи позов тим, що зі змісту винесеної постанови вбачається, що 23.07.2018 року о 16 годині 36 хв. позивач керував транспортним засобом Infiniti QX 80, реєстраційний номер НОМЕР_1, у якого розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам та конструкції даного транспортного засобу, чим порушив п. 31.4.3 ПДР України, у зв'язку із чим на позивача було накладено адміністративний штраф в розмірі 340,00 гривень.

Позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення ЕАА № 496687 від 23.07.2018 року незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки поліцейським при винесенні постанови було порушено вимоги КУпАП, а саме поліцейський розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, також позивач вважає, що визначення наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП можливе лише при проведенні інструментального правопорушення за допомогою застосування спеціальних вимірювальних приладів.

22.11.2018 року представник відповідача ОСОБА_3 надіслала до суду відзив, у якому вказала що винесена постанова є законною та обґрунтованою, оскільки позивач допустив порушення п. 31.4.3.а ПДР України, так як керував транспортним засобом, у якого в районі передньої радіаторної решітки працювали прилади зовнішнього освітлення у режимі миготіння, а наявність таких прилади зовнішнього освітлення не передбачені ДСТУ № 3649:2010 «Колісні транспортні засоби». При винесені оскаржуваної постанови поліцейським не було порушено вимог чинного законодавства та щодо місця розгляду справи, тому у задоволенні позову просить відмовити.

В судове засідання позивач та його представник не зявилися, представник позивача надіслав до суду заяву, у якій просив відкласти розгляд справи.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до положення ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 205 КАС України визначено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.

Відповідно до п. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що 23.07.2018 року поліцейським УПП в Миколаївській області ОСОБА_2 винесено постанову серії ЕАА № 496687 від 23.07.2018р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 23.07.2018 року о 16 годині 36 хв. позивач керував транспортним засобом Infiniti QX 80, реєстраційний номер НОМЕР_1, у якого розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам та конструкції даного транспортного засобу, чим порушив п. 31.4.3 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Щодо порядку та процедури винесення постанови про адміністративне правопорушення, то це регулюється нормами ст.ст. 254, 258, 276, 283 КУпАП України, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395 ( далі-Інструкція №1395).

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя ст. 122).

Від імені органів Національної поліції право розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч.4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121 1, 121 2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124 1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132 1, частинами шостою і одинадцятою статті 133 1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (пункт 2 розділу ІІІ).

Зазначені норми права вказують на те, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 121 виноситься на місці вчинення правопорушення. У такому випадку не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом ІV КУпАП. За таких обставин, посилання позивача на порушення відповідачем вимог ст. 268 КУпАП є необґрунтованим.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення - керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 31.4.3 ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: зовнішні світлові прилади: кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу порушено регулювання фар; не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла; на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу; на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Відповідно до вимог ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 9 ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засоби фото-, і кінозйомки, відеозапису. Дане адміністративне правопорушення було зафіксовано на відеореєстратор поліцейського.

В якості доказу у справі стороною відповідача надано суду відеодиск, на якому міститься відеозапис з нагрудної відеокамери інспектора патрульної поліції щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, за яке позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Судом було оглянуто відеозапис, на якому видно рух автомобілів, у яких в районі передньої радіаторної решітки працювали прилади зовнішнього освітлення у режимі миготіння, однак на відеозаписі автомобілі видно не чітко та визначити модель та реєстраційний номер автомобіля не можливо, тому з надано запису не можливо визначити, що саме автомобіль, яким керував позивач, обладнаний приладами зовнішнього освітлення, які працювали у режимі миготіння. Інших доказів вини позивача до позову не долучено. Також, у оскаржуваній постанові ЕАА № 496687 від 23.07.2018р. зазначено, що позивач керував транспортним засобом Infiniti QX 80, реєстраційний номер НОМЕР_1, а відзиві зазначено, що позивач керував транспортним засобом Infiniti QX 80, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Крім того, що стосується посилання відповідача в оскаржуваній постанові на те, що позивач керував транспортним, у якого розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам та конструкції даного транспортного засобу, суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідальність за ч.1 ст. 121 КУпАП наступає, зокрема, у разі керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється. Проте, доказів того, що зовнішні світлові прилади на автомобілі позивача не були несправні, відповідач не надав.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про наявність правових підстав для скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАА №496687 від 23.07.2018 року на тій підставі, що відповідачем не надано до суду доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували вину позивача, тому постанова вбачається такою, що винесена інспектором поліції із порушенням вимог чинного законодавства без наведення належних та допустимих доказів вини позивача.

Відповідно до п. 3 частини 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Частиною 2 ст. 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Оскільки суд дійшов висновку про скасування постанови серії ЕАА № 496687 від 23.07.2018 року, тому справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 7, 122, 162, 222, 245, 247, 251,252, 254, 255, 256, 268, 284, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 5, 6, 8, 9, 19, 72, 77, 99, 242-246, 268-272, 286 Кодексу Адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Поліцейського УПП в Миколаївській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову Поліцейського УПП в Миколаївській області ОСОБА_2 в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 496687 від 23.07.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 -закрити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а саме Богунський районний суд м. Житомира.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_3.

Відповідач: Поліцейський УПП в Миколаївській області ОСОБА_2, місце знаходження: 54001 м. Миколаїв, вл. Декабристів, 5.

Повне судове рішення складено 14.01.2019 року.

С у д д я :