Справа № 718/3456/18
Суддя: Олексюк Т. І.
Дата ухвалення: 2019-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №718/3456/18
Провадження №2-а/718/44/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2019 року

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого - судді Олексюк Т.І.

секретаря - Пітак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кіцманського відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області, Котика Богдана Володимировича про визнання дій службової особи протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати діі службової особи лейтенанта поліції Котика Б.В. щодо притягнення його до адміністративної відповідальності протиправними та скасувати постанову серії ДПО № 871039 від 30.11.2018р. відносно нього у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Свої вимоги тим, що відповідачем 30.11.2018р. винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП на накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 255грн., відповідно до змісту якої він начебто порушив правила зупинки біля перехрестя, тобто п.15.9 ПДР. Протокол про адміністративне правопорушення не складався, докази вчинення правопорушення відсутні, його було позбавлено можливості надати будь-які пояснення, зміст постанови не відповідає фактичним обставинам справи, відстань від місця зупинки до пішохідного переходу відповідачем не була заміряна.

Вважає дії відповідача протиправними, а постанову незаконною, такою, що винесена з грубим порушенням законодавства, з підстав порушення відповідачем вимог ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП просив позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 подав письмову заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності.

Відповідач Котик Б.В. в судове засідання повторно не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що відносно ОСОБА_1 30.11.2018 року інспектором Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області лейтенантом поліції Котиком Богданом Володимировичем винесено постанову серії ДПО18 № 871039 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП з накладенням адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 гривень.

Відповідно до змісту вказаної постанови водій ОСОБА_1 30.11.2018 року о 08:20год. в м. Кіцмань по вулиці Незалежності, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив зупинку (стоянку) ближче 10 метрів до пішохідного переходу, чим порушив п.15.9г ПДР.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП настає у разі перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п.15.9г ПДР зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Як передбачено ч.4,5 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно п.1,22 ч.1 ст.244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, уповноважена особа має всебічно, повно і об'єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до принципу 6 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13.02.1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами: 1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину; 2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; 3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; 4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; 5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується. (12.01.2017р. справа № 640/20250/16-а, № 64003079; 13.01.2017р. справа № 604/1117/16-а, ЄДРСРУ № 64040166; 16.01.2017р. справа № 725/5847/16-а, ЄДРСРУ № 64094623).

Приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства України.

Враховуючи вищевказані вимоги та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011р.; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015р.; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохін проти України» від 15.02.2013р.).

Згідно п.2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26.05.2015 року у справі № 1-11/2015, - органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (ч.2 ст.6 Основного Закону України).

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відносно позивача ОСОБА_1 поліцейським винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за відсутності належних та допустимих доказів щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення щодо порушення вимог п.15.9г ПДР.

З огляду на викладене, суд вважає заявлені вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню з урахуванням наступного.

Згідно п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Дії відповідача, що оскаржуються позивачем, виражені в оскаржуваній постанові, тобто це є конкретне рішення і не може розцінюватися як певна дія.

За вищенаведеного, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню лише в частині скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, ст.ст. 9, 129 Конституції України ст.ст. 9, 251, 256, 280, 289 КУпАП, керуючись ст.ст.77, 242, 244, 286 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 871039 від 30 листопада 2018 року про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У задоволенні заявлених вимог про визнання дій протиправними - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: