Справа № 733/1333/18
Суддя: Карапиш Т. В.
Дата ухвалення: 2019-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа №733/1333/18
№ 2-а/733/1/19
Рішення

Іменем України

"17" січня 2019 р. Ічнянський районний суд

Чернігівської області

в складі:

головуючого судді Т.В. Карапиш

при секретарі В.Ю. Донченко

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ічня справу за позовом ОСОБА_1 до капітана поліції ІСРПП № 4 Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області Демяненка Юрія Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до капітана поліції ІСРПП № 4 Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області Демяненка Ю.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в розмірі 255 гривень 00 копійок. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що він 04 серпня 2018 року близько 22 години 00 хвилин в м. Прилуки по вул. Вавілова Чернігівської області керував транспортним засобом - автомобілем марки VOLVO FH 13 д.н.з. НОМЕР_1 з причіпом BODEX KIS д.н.з. НОМЕР_2 та був зупинений працівником поліції Демяненком Ю.М. по причині порушення вимог дорожнього знаку 3.3 (Рух вантажних автомобілів, маса яких перевищує 12 т, заборонено), чим порушив пункт 8.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вказану постанову позивач вважає незаконною, винесеною з порушенням норм процесуального та матеріального права. Зокрема, позивач заперечує факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, так як він правил дорожнього руху не порушував, дана постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, без врахування його зауважень, пояснень та конкретної ситуації, що склалась. Доказів вчинення правопорушення не надано, а тому просить визнати дії працівника поліції протиправними, а дану постанову скасувати в зв'язку з відсутністю в його діях правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свої вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позові, та просив його задовольнити, так як відсутнє документальне підтвердження його вини, вищевказана постанова винесена без врахування його зауважень, пояснень та конкретної ситуації, що склалась, в зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але надав відзив на пред'явлений позов, з якого вбачається, що останній позовні вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволенні, вказуючи на те, що наведені позивачем у адміністративному позові обставини не відповідають дійсності є надуманими, тоді як вчинення адміністративного правопорушення доведено матеріалами справи. Просить відмовити в задоволені адміністративного позову, вважає дії відповідача правомірними, а оскаржувану постанову такою, що відповідає вимогам КУпАП та встановленим обставинам справи.

Стаття 205 КАС України передбачає, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи із наступного.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частина 1 ст. 6 КАС України вказує, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Як встановлено в судовому засіданні 04 серпня 2018 року відносно ОСОБА_1 капітаном поліції ІСРПП № 4 Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області Демяненком Ю.М. була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення серії НК № 129160, відповідно до якої на позивача був накладений штраф в розмірі 255 гривень 00 копійок за порушення вимоги п.8.4 Правил дорожнього руху України (а.с.3).

Як вбачається із даної постанови позивач 04 серпня 2018 року близько 22 години 00 хвилин в м. Прилуки по вул. Вавілова Чернігівської області керуючи транспортним засобом - автомобілем марки VOLVO FH 13 д.н.з. НОМЕР_1 з причіпом BODEX KIS д.н.з. НОМЕР_2, не виконав вимоги дорожнього знаку 3.3 (рух вантажних автомобілів, маса яких перевищує 12 т, заборонено), чим порушив пункт 8.4 ПДР України Правил дорожнього руху України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР України, затверджені постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року.

Згідно з ч.1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно п.8.4 ПДР України передбачено, що дорожні знаки поділяються на групи: в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі. Дорожній знак 3.3 ПДР передбачає обмеження в русі вантажних автомобілів, маса яких перевищує 12 т.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ч. 1,2 ст.7 КАС України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Як вбачається із матеріалів справи копію вищевказаної постанови позивач отримав 25 вересня 2018 року у зв'язку з викликом до державного виконавця Ічнянського РВ ДВС, що підтверджується копією виклику державного виконавця від 17 вересня 2018 року (а.с.4) та копією заяви про надання дозволу на ознайомлення із матеріалами (а.с.5), а тому суд прийшов до висновку та це підтверджується показами ОСОБА_1, що постанова була винесена у відсутність останнього.

Відсутні докази зі сторони відповідача щодо фіксації правопорушення на технічні засоби, що мають функції фото - і кінозйомки, що є порушенням ст. 251 КУпАП та грунтуються на користь позивача.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням виконавчого комітету Прилуцької міської ради Чернігівської області від 27 березня 2012 року № 146 погоджено встановлення дорожніх знаків 3.3 «Рух вантажних засобів заборонено» із зображенням на даних знаках позначки «12 т» згідно схем в «Організації дорожнього руху на в'їздах в м. Прилуки зі сторони с. Заїзд (а.с.24).

Відповідачем не надано документального підтвердження в'їзду позивача на вищевказаному автомобілі в м. Прилуки Чернігівської області, так як в матеріалах справи відсутня схема в'їзду та руху ОСОБА_1 в м. Прилуки. Також матеріалами справи не встановлене конкретне місце вчинення даного правопорушення.

Із наданої позивачем відеозйомки, яка була зафіксована відеореєстратором, видно, що дорожні знаки про заборону руху вантажних автомобілів, маса яких перевищує 12 т, в тому напрямку, яким він рухався, були відсутні.

Крім того, судом встановлено, що при складанні постанови про накладення адмінстягнення відповідачем були порушено норми ст. 268 КУпАП та не роз'яснено право позивачу на захист, що є суттєвим порушенням прав людини, передбаченим Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та Конституцією України.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, на думку суду, є недоведеним, так як в постанові не зазначено жодного доказу, на підставі якого було прийнято рішення про винність позивача у вчиненні адміністративного правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення, відсутні пояснення свідків. Доказів щодо вини позивача суду надано не було, а надана ОСОБА_1 копія постанови не може бути належним доказом вини у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідач не довів правомірність прийнятого рішення, не з'явився в жодне із судових засідань, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а в матеріалах справи інші докази вини позивача відсутні, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст. 288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 2,9,77,205,229,241-246,286,295 КАСУ, ст.ст. 7, 122, 247, 251 КУпАП, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до капітана поліції ІСРПП № 4 Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області Демяненка Юрія Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову капітана поліції ІСРПП № 4 Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області Демяненка Юрія Миколайовича серії НК № 129160 від 04 серпня 2018 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 в розмірі 255 (двісті п'ятдесят п'ять) гривень 00 копійок за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, закривши провадження по даній адміністративній справі за відсутністю складу правопорушення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду (01010, м. Київ, вул. Московська, 8 корпус 30) протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Т. В. Карапиш