Справа № 1240/2633/18
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2019-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

14 січня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 1240/2633/18

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді: Пляшкової К.О.,

за участю

секретаря судового засідання: МоспанюкЄ.С.,

представників

позивача: не прибув,

відповідача: не прибув,

розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом адвоката Бірюкова Ігоря Юрійовича в інтересах Станично-Луганського районного територіального медичного об'єднання до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення від 21.05.2018 № ,

ВСТАНОВИВ:

03 вересня 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов адвоката Бірюкова Ігоря Юрійовича в інтересах Станично-Луганського районного територіального медичного об'єднання (далі - позивач, Станично-Луганське РТМО) до Головного управління ДФС у Луганській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Луганській області) з вимогою про визнання протиправним та скасування рішення від 21.05.2018 № про нарахування штрафу у розмірі 22882,85 грн за період з 22.10.2013 до 23.10.2014; штрафу у розмірі 18427,23 грн за період з 22.06.2016 до 24.06.2016 та пені у розмірі 20511,46 грн.

В обґрунтуванням позовних вимог позивач зазначає, що ним 11.06.2018 отримано поштою рішення від 21.05.2018 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким до позивача застосовано штраф 22882,85 грн за період з 22.10.2013 до 23.10.2014; штраф у розмірі 18427,23 грн за період з 22.06.2016 до 24.06.2016 та пені у розмірі 20511,46 грн, в загальній сумі 61182,64 грн.

Позивач зазначає, що штрафні та фінансові санкції, передбачені Законом № 2464-VІ за невиконання обов'язків платника єдиного внеску, в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції до платників єдиного внеску, зазначених у пункті 9-4 цього Закону, не застосовуються. Таким чином, відповідальність за порушення строку сплати зобов'язань за період з 14.04.2014 по 23.10.2014 та 22.06.2016 по 24.06.2016 не має застосовуватись до платників в зоні АТО у період її проведення.

Зазначено, що у період за який відповідач нарахував штрафи та пеню позивач перебував у зоні АТО. У позивача було відсутнє електропостачання з 01.07.2014 по 16.07.2014; з 03.08.2014 по 01.10.2014; з 10.10.2014 по 22.10.2014; з 20.01.2015 по 20.02.2015; з 03.06.2015 по 09.06.2015; з 26.06.2015 по 02.07.2015, що підтверджується довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганського енергетичного об'єднання».

Також, позивачем зазначено, що Управління державної казначейської служби у Станично-Луганському районі з 01.07.2014 було відключене від системи електронних платежів та перебувало у вимушеному простої з 01.08.2014 по 01.10.2014, що підтверджується листом УДКС у Станично-Луганському районі.

Таким чином, на думку позивача, рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню в частині штрафу в розмірі 22882,85 грн за період з 22.10.2013 до 23.10.2014; штрафу у розмірі 18427,23 грн за період з 22.06.2016 до 24.06.2016 та пені у розмірі 20511,46 грн, в загальній сумі 61182,64 грн.

Ухвалою суду від 05 вересня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін (арк. спр. 1-2).

Від відповідача 01 жовтня 2018 року надійшов відзив на позовну заяву (арк. спр. 37-38), в якому відповідач заперечує проти задоволення вимог, оскільки за приписами пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» умовами звільнення від виконання обов'язків платника єдиного внеску є заява у довільній формі, яка подається до фіскального органу за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення АТО та сертифікат Торгово-промислової палати України, який є єдиним та належним документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору). Відповідачем за даними інтегрованої картки Станично-Луганського РТМО встановлено несвоєчасну сплату позивачем єдиного внеску за період з 22.10.2013 по 23.10.2014 та за період з 22.06.2016 по 24.06.2016, у зв'язку з чим правомірно застосовано штрафну санкцію та нараховано пеню. У зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Ухвалою суду від 01 жовтня 2018 року зупинено провадження у справі № 1240/2633/18 до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у зразковій справі № 812/292/18 (№ Пз/9901/22/18) (арк. спр. 83-84).

Ухвалою суду від 02 січня 2019 року поновлено провадження у вказаній справі та призначено дату наступного судового засідання (арк. спр. 99).

Представник позивача у судове засідання не прибув, електронною поштою надіслав заяву про розгляд адміністративної справи за його відсутності (арк. спр. 102).

Представник відповідача у судове засідання не прибув, електронною поштою надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності (арк. спр. 104).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив таке.

За даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) від 28.12.2018 № станом на 28.12.2018 в ЄДР наявні такі відомості про Станично-Луганське РТМО: ідентифікаційний код юридичної особи 01983602, місцезнаходження юридичної особи: 93600, Луганська область, Станично-Луганський район, селище міського типу Станиця Луганська, вулиця 5-та Лінія, будинок 39, перебуває на обліку як платник єдиного внеску та платник податків в Станично-Луганській ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області (арк. спр. 95-97).

Станично-Луганським РТМО за місцем обліку подано звітність з єдиного соціального внеску, у якій визначено суму єдиного внеску, що підлягає сплаті (арк. спр. 55-77).

Рішенням ГУ ДФС у Луганській області від 21.05.2018 № за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до Станично-Луганського РТМО застосовано штраф у розмірі 22882,85 грн за період з 22.10.2013 до 23.10.2014; штраф у розмірі 18427,23 грн за період з 22.06.2016 до 24.06.2016; нарахована пеня у розмірі 20511,46 грн (арк. спр. 8).

Дослідженням інтегрованої картки Станично-Луганського РТМО (арк. спр. 40-51) та розрахунку штрафної санкції за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску до рішення від 21.05.2018 № (арк. спр. 9) встановлено таке:

- єдиний внесок, нарахований 16.10.2013 за вересень 2013 року, сплачено із затримкою на 4 та 10 днів, за що застосовано штраф у загальному розмірі 545,61 грн та нарахована пеня у загальній сумі 53,37 грн;

- єдиний внесок, нарахований 19.01.2014 за грудень 2013 року, сплачено із затримкою на 3 та 7 днів, за що застосовано штраф у загальному розмірі 174,14 грн та нарахована пеня у загальній сумі 11,38 грн;

- єдиний внесок, нарахований 22.07.2014 за червень 2014 року, сплачено із затримкою на 91 та 93 дні, за що застосовано штраф у загальному розмірі 22163,10 грн та нарахована пеня у загальній сумі 20172,01 грн;

- єдиний внесок, нарахований 07.06.2016 за травень 2016 року, сплачено із затримкою на 1 та 3 дні, за що застосовано штраф у загальному розмірі 18427,23 грн та нарахована пеня у загальній сумі 274,7 грн.

З позовної заяви судом встановлено, що позивачем не заперечується факт несвоєчасної сплати єдиного внеску, спірним питанням є виключно правомірність застосування фінансових санкцій за несвоєчасну сплату єдиного внеску платникам, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводиться антитерористична операція, розпочата згідно з Указом Президента України від 14.04.2014 № 405/2014 про введення в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України».

При цьому, з вищеописаних доказів судом встановлено, що позивачем допущено несвоєчасну сплату єдиного внеску й у періодах до початку антитерористичної операції, а саме за вересень 2013 року та грудень 2013 року, за що рішенням відповідача до позивача застосований штраф у загальному розмірі 719,75 грн та нарахована пеня у загальній сумі 64,75 грн. За несвоєчасну сплату єдиного внеску у період проведення антитерористичної операції до позивача застосований штраф у розмірі 22163,10 грн (10 % від несвоєчасно сплаченої суми) та 18427,23 грн (20% від несвоєчасно сплаченої суми), нарахована пеня у загальній сумі 20446,71 грн.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-VI) платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Частиною восьмою статті 9 Закону № 2464-VI обумовлено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

У відповідності до частини дванадцятої статті 9 цього Закону єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

Приписами статті 25 Закону № 2464-VI встановлено, що рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов'язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум. У редакції вказаної норми, що діяла до 01.01.2015, розмір штрафу складав 10 відсотків несплачених або несвоєчасно сплачених сум.

На суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Разом з тим, пунктом 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI визначено, що платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу.

Так, Указом Президента України від 14.04.2014 № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення Антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначає Закон України від 02.09.2014 № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі - Закон № 1669-VII), абзацом 2 статті 1 якого визначено, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 № 405/2014.

Згідно з положеннями статті 2 Закону № 1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14.04.2014 громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14.04.2014 з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» та від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» територію Донецької та Луганської областей, у тому числі й селище міського типу Станицю Луганську, віднесено до території проведення антитерористичної операції.

Як установлено судом, місцезнаходженням Станично-Луганського РТМО та Станично-Луганської ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області у спірний період та до теперішнього часу є територія, віднесена до переліку населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 № 405/2014.

Відповідно, судом встановлено, що Станично-Луганське РТМО, як платник єдиного внеску, який у спірному періоді перебував на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилась антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 № 405/2014, звільнений від відповідальності за невиконання обов'язків платника єдиного внеску, визначених частиною другою статті 6 Закону № 2464-VI, зокрема, щодо своєчасної сплати єдиного внеску на час проведення антитерористичної операції.

Посилання відповідача на відсутність у позивача сертифікату Торгово-промислової палати України про підтвердження форс-мажорних обставин, як на обов'язкову умову для звільнення від відповідальності за несвоєчасну сплату єдиного внеску, суд вважає необґрунтованими, з огляду на таке.

Статтею 10 Закону № 1669-VII визначено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Разом з тим, пункт 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI, як спеціальна норма законодавства, не пов'язує звільнення платника єдиного внеску від відповідальності, штрафних та фінансових санкцій з наявністю сертифікату Торгово-промислової палати України.

Пунктом 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI не пов'язано таке звільнення й з поданням платником єдиного внеску заяви про звільнення від обов'язків, визначених статтею 6 Закону № 2464-VI, яка подається до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання.

Також, суд вважає й безпідставними твердження відповідача щодо неподання позивачем заяви про звільнення від виконання обов'язків платника єдиного внеску за місцем обліку, оскільки єдиною законодавчо визначеною умовою для звільнення платника єдиного внеску від відповідальності, штрафних та фінансових санкцій, пені за невиконання вимог законодавства щодо своєчасної сплати єдиного внеску, є факт перебування відповідного платника на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, віднесених до переліку населених пунктів, де проводилась антитерористична операція.

Крім того, слід зазначити, що відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені абзацом третім пункту 9-4 розділу VIII Закону № 2464-VI за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводиться антитерористична операція, не застосовуються виключно в цей період. Положення цієї норми не застосовуються до платників єдиного внеску за невиконання обов'язків, які виникли до 14 квітня 2014 року та/або після закінчення антитерористичної операції.

Такі висновки суду у повній мірі узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у рішенні від 30 березня 2018 року у зразковій справі № 812/292/18, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 06 листопада 2018 року, яка є обов'язковою для врахування відповідно до статті 291 КАС України.

З огляду на наведене, судом встановлено, що рішення ГУ ДФС у Луганській області від 21.05.2018 № є протиправним та підлягає скасуванню в частині застосування до Станично-Луганського РТМО штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску у період проведення антитерористичної операції, а саме застосування штрафу у розмірі 22163,10 грн за період з 22.10.2013 до 23.10.2014 (за несвоєчасну сплату єдиного внеску за червень 2014 року), штрафу у розмірі 18427,23 грн за період з 22.06.2016 до 24.06.2016 (за несвоєчасну сплату єдиного внеску за травень 2016 року) та нарахування пені у розмірі 20446,71 грн. В іншій частині до позивача правомірно застосовано штраф та нараховано пеню.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов'язаний оцінити, виконуючи свої зобов'язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем при звернення до суду сплачений судовий збір у розмірі 1762,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням від 22.08.2018 № 83 (арк. спр. 3).

Оскільки адміністративний позов підлягає частковому задоволенню на суму, що складає 99 % від ціни позову, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, що складає 1744,38 грн (99 % від 1762,00 грн).

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов адвоката Бірюкова Ігоря Юрійовича в інтересах Станично-Луганського районного територіального медичного об'єднання (місцезнаходження: 93600, Луганська область, Станично-Луганський район, селище міського типу Станиця Луганська, вулиця 5-та Лінія, будинок 39, код за ) до Головного управління ДФС у Луганській області (ідентифікаційний код юридичної особи: 39591445, місцезнаходження юридичної особи: 93400, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Енергетиків, будинок 72) про визнання протиправним та скасування рішення від 21.05.2018 № задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Луганській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 21.05.2018 № в частині застосування до Станично-Луганського районного територіального медичного об'єднання штрафу у розмірі 22163,10 грн за період з 22.10.2013 до 23.10.2014, штрафу у розмірі 18427,23 грн за період з 22.06.2016 до 24.06.2016 та нарахування пені у розмірі 20446,71 грн.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути на користь Станично-Луганського районного територіального медичного об'єднання за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Луганській області судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1744,38 грн (одна тисяча сімсот сорок чотири гривні 38 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 18 січня 2019 року.

Суддя К.О. Пляшкова