Справа № 521/15649/18
Суддя: Галич О. П.
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/496/4/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Галич О.П.,

за участю:

секретаря Ткаченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Біляївка Одеської області справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Поліцейського роти № 3 батальйону УПП в Рівненській області в особі молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 виклад позиції позивача та відповідача.

1. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з вказаним позовом до Поліцейського роти № 3 батальйону УПП в Рівненській області в особі молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 (далі - відповідач) в якому просить суд: постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 (пятсот десять) гривень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 060287 від 05.09.2018 року скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити. Позивач зазначає у позові, що 05 вересня 2018 року на виконання своїх посадових обовязків здійснював перевезення вантажу з м. Мукачево до м. Одеси. Перевезення здійснювалось на транспортному засобі, який належить ТОВ «Снік Вуд Індастрі» на якому він працює. Під час руху на транспортному засобі автошляхом Київ-Чоп на 434 км. його зупинили працівники Національної поліції України, зокрема й відповідач разом із співробітниками іншого органу державної влади, які здійснювали габаритно-зважувальний контроль. Із складених документів позивачу стало не зрозуміло, співробітники якого органу здійснювали вищевказаний контроль, адже представились посадовими особами Укртрансбезпеки, але документи складенні посадовими особами Служби автомобільних доріг в Рівненській області. Результати проведеного габаритно-зважувального контролю нібито виявили перевищення норм допустимого навантаження. При цьому вказаний контроль здійснювався на якомусь невідомому та не сертифікованому зважувальному обладнанні, яке не передбачає можливість зважування автопоїзду з шістьма осями, якими він керував. На застереження позивача щодо невірності результатів зважування були проігноровані. Після чого позивачем з метою встановлення істини було здійснено зважування автопоїзду разом з вантажем у пункті зважування «Дачне» на автошляху Київ-Одеса по маршруту його слідування. За результатами зважування виявлене навантаження транспортного засобу в межах допустимих норм, як по кожній осі, так і загальної маси та які повністю узгоджуються з відомостями щодо маси, зазначеними у документах на вантаж. За результатами другого зважування, навантаження по усім осям відобразило в межах допустимої норми та загальна маса автопоїзду 39,02 тонн. Відповідно до товарно-транспортної накладної маса вантажу становить 22,7 тони. У свідоцтві на реєстрацію транспортного засобу на тягач та причеп вказано їх масу без навантаження, яка складає 8,458 тони та 7,4 тони, тобто загальна маса автопоїзду з вантажем становить 38,558 тони. Позивач вважає, що результати другого зважування є вірними та відповідають фактичній масі автопоїзду з урахуванням можливої розбіжності в ±2% для зважувального обладнання. Фактично працівники склали результати навантаження на третю ось, яка знаходиться на тягачі та четверту, пяту, шосту осі, які знаходяться на причепі і отримали результат навантаження в 23,19, тобто більше ніж вага всього вантажу. Крім того позивач вважає, що відповідач порушив вимоги ст. 268 КУпАП та пункти 8, 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. У звязку з вищенаведеним позивач змушений звернутись до суду з даним позовом.

2. Відповідач відзив на позов не надав, був належним чином сповіщений про день і час судового розгляду справи, однак до суду не з'явився.

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

3. Відповідно до ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 передано на розгляд до Біляївського районного суду Одеської області за підсудністю.

4. У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.12.2018 року справа була передана судді Галич О.П.

5. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 10 грудня 2018 року вказаний адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху, надано позивачеві строк терміном в пять днів з дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків поданої позовної заяви.

6. 19 грудня 2018 року до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

7. Суддя оглянувши надані до суду документи встановив, що позивачем усунуті недоліки поданої заяви у відповідності до ухвали Біляївського районного суду Одеської області від 10 грудня 2018 року.

8. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 20 грудня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі та встановлено розгляд справи проводити за правилами ст. 286 КАС України.

9. Представник позивача у судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності в якій просить задовольнити позовні вимоги.

10. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до положень статті 268 КАС України.

11. Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання у зв'язку з неявкою всіх учасників справи за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. Обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

12. Судом встановлено, що 05 вересня 2018 року Поліцейським роти № 3 батальйону УПП в Рівненській області в особі молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, складено у відношенні ОСОБА_1 постанову серії ВР № 060287 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та стягнуто штраф у розмірі 510 гривень (а.с. 8).

13. Відповідно до видаткової накладної № 10 від 05 вересня 2018 року позивач перевозив двошаровий паркет заготовка (а.с. 14).

14. Згідно результатів зважування Службою автомобільних доріг в Рівненській області від 05 вересня 2018 року та акту № 0023978 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів встановлено загальну масу 40,91 т. (а.с. 15)

15. Відповідно до результатів зважування у пункті зважування «Дачне» загальна вага становить 39,02 т. при нормі 40,8 т. (а.с. 17)

ІV. Оцінка Суду.

16. Виходячи із змісту частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

17. Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Дані положення кореспондуються в статті 8 Закону України «Про національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII.

18. Диспозицією ст. 132-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

19. Об'єктом правопорушення виступають охоронювані законом відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в галузі шляхового господарства і зв'язку.

20. Об'єктивна сторона правопорушення полягає у порушенні правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами (формальний склад).

21. Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

22 Порядок здійснення габаритно-вагового контролю затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 "Про заходи збереження автомобільних доріг загального користування" (далі - Порядок № 879).

23. Відповідно до підпункту 3 пункту 2 Порядку № 879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

24. Пунктом 22.5 ПДР України закріплено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

25. Дослідженні судом свідоцтво на реєстрацію транспортного засобу на тягач та причеп вбачається, що їх маса без навантаження складає 8,458 тони та 7,4 тони, а відповідно до товарно-транспортної накладної маса вантажу становить 22,7 тони, що у загальній масі автопоїзду з вантажем становить 38,558 тони.

26. З огляду на вищезазначене суд робить висновок, що загальна маса автопоїзду не перевищує допустимих норм, крім того позивач перевозив двошаровий паркет заготовка, що також не є небезпечним вантажем у відповідності до ст. 132-1 КУпАП.

27. Позивач у позові вказав на те, що відповідач позбавив його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП. На вказані позивачем обставини в матеріалах справи відсутні будь-які докази.

28. Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

29. Так, в даній справі на підтвердження вини позивача у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення в матеріалах справи наявна оскаржувана постанова, довідка Служби автомобільних доріг в Рівненській області від 05 вересня 2018 року та акт № 0023978 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів. Суд звертає увагу, що довідка та акт складений на зважування автопоїзду з 3-мя осями, але як зазначалося вище автопоїзд на якому рухався позивача мав 6 осів.

30. Позивачем також надано результати зважування у пункті зважування «Дачне» за шляхом його слідування, відповідно до результатів зазначено, що перевантаження не було.

31. Згідно із статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

32. Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

33. Таким чином, суд звертає увагу на те, що для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення. А в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

34. Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

35. Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

36. Згідно ст. 293 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

37. Відповідно до положень частини 6 статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

38. Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідачем жодним доказом не доведено правомірність винесеного оскаржуваного рішення, не доведено викладенні в постанові обставини та вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що посилання позивача в обґрунтування вимог щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими і доведеними, у звязку з чим, вимоги позивача підлягають задоволенню, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП, та накладення штрафу у розмірі 510 грн., підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

39. Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 77, 90, 242-246, 293 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Поліцейського роти № 3 батальйону УПП в Рівненській області в особі молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

2. Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 060287 від 05.09.2018 р.

3. Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП, згідно постанови про накладення адміністративного стягнення серії ВР №060287від 05.09.2018 року.

4. Стягнути з Управління патрульної поліції Рівненській області Департаменту патрульної поліції (м.Рівне, вул.Степана Бандери, 14-а) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 704,80 грн.

5. Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання його копії.

6. Повний текст рішення складено 21 січня 2019 року.

Суддя О.П. Галич