Справа № 580/179/19
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2019-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення заяви

18 січня 2019 року Справа № 580/179/19

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Бабич А.М., перевіривши матеріали заяви Головного управління ДФС у Черкаській області до ТОВ “Топ-Постач” про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків,

УСТАНОВИЛА:

17.01.2019 Головне управління ДФС у Черкаській області (18002, м.Черкаси, вул.Хрещатик, буд.235) (далі – заявник) звернулось у Черкаський окружний адміністративний суд із заявою про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна ТОВ “Топ-Постач”(18007, м.Черкаси, вул.Луценка, буд.7, оф.1/2) (далі - відповідач).

Ухвалою від 17.01.2018 надано заявнику строк для усунення недоліків вказаної заяви до 11 год. 00 хв. 18 січня 2019 року, шляхом надання суду доказів сплати судового збору в належному розмірі.

17.01.2019 представник заявника надав суду клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі, в обґрунтування якого посилається на лист начальника управління фінансування бухгалтерського обліку та звітності від 16.01.2019 №13/23-00-05-042, з якого вбачається, що станом на 16.01.2019 відсутні видатки за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки», а кошторис не затверджений.

Розглянувши зазначене клопотання та оцінивши його доводи, суддя вважає його необґрунтованим, з огляду на таке.

Право суду відстрочити сплату судового збору, враховуючи майновий стан сторони, передбачене ч.1 ст.133 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України).

Частина перша ст.8 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI “Про судовий збір” (далі – Закон №3674-VI) передбачає право суду, враховуючи майновий стан сторони, за її клопотанням ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

З аналізу наведеної норми вбачається, що відсутність коштів державного органу на сплату судового збору не є підставою для відстрочення його сплати.

Крім того, відстрочення сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду. Обов'язок сплати судового збору передбачає гарантування принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду, а надання переваг у відстроченні сплати судового збору окремим особам є порушенням такого принципу.

Органи ДФС є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, тобто суб'єктами, які реалізують передбачені законом повноваження.

Підп.1 п.2.6. Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету, затвердженої наказом Міністерства фінансів України 12.03.2012 №333, визначено, що фінансування видатків, які не пов'язані з придбанням товарів та послуг установами, у тому числі фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Позивач на довів належними та допустимими доказами вчинення ним всіх необхідних дій для затвердження кошторису та отримання відповідного фінансування. Отже не довів, що вжив всіх необхідних заходів для отримання можливості дотримуватися Закону №3674-VI.

У п.74 рішення Європейського Суду з прав людини «Лелас проти Хорватії» суд звернув увагу на те, що держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов'язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу.

У справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і найбільш послідовний спосіб.

Головне управління ДФС у Черкаській області, як суб'єкт владних повноважень, має однаковий обсяг процесуальних прав та обов'язків поряд з іншими учасниками справи, є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України.

З огляду на викладене відсутність затвердженого кошторису не повинна впливати на можливість неухильного виконання останнім покладених на нього нормами КАС України процесуальних обов'язків.

Вказане відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 13.11.2018 у справі № 804/958/17.

Доказів існування обставин, які би свідчили про обґрунтованість заяви про відстрочення сплати судового збору, представник заявника не надав.

Отже, клопотання представника заявника про відстрочення сплату судового збору є необґрунтованим та задоволенню не підлягає,

Оскільки у встановлений судом строк заявник не виконав вимоги ухвали від 17.01.2019 щодо надання часу на усунення недоліків, на підставі абз.2 ч.3 ст.283 КАС України вона підлягає поверненню з доданими до неї документами.

Керуючись ст.ст. 122, 160, 237, 241-246, 256, 295, 283КАС України, суддя

УХВАЛИЛА:

1. У задоволенні клопотання представника Головного управління ДФС у Черкаській області про відстрочення сплати судового збору відмовити повністю.

2. Заяву Головного управління ДФС у Черкаській області до ТОВ “Топ-Постач” про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків – повернути заявнику з усіма доданими до неї документами.

3. Роз’яснити заявнику, що повернення заяви не є перешкодою для повторного звернення з нею до суду після усунення її недоліків.

4. Копію ухвали направити заявнику.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції порядку протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя А.М. Бабич