Справа № 807/692/18
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову

16 січня 2019 рокум. Ужгород№ 807/692/18

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Плеханова З.Б.

при секретарі Копосович Е.

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1

відповідача: Ужгородська міська рада -представник не зявився

третьої особи: Громадська організація "Обєднання осіб з інвалідністю - Допомога" ,- представник не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Ужгородська міська рада , третя особа: громадська організація "Обєднання осіб з інвалідністю" про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Ужгородської міської ради, третя особа: Громадська організація « Обєднання осіб з інвалідністю - Допомога», яким просить:

1 Позов задовольнити.

2 Визнати протиправним та скасувати рішення Ужгородської міськради від 15 травня 2018 року № 1087 "Про затвердження та відмову у затверджені технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в частині п. 2.3 про надання земельної ділянки (кадастровий номер :24:001:0533) без складання технічної документації із землеустрою (згідно пункту 1 статті 123 ЗКУ) в постійне користування Громадській організації «Об'єднання осіб з інвалідністю - Допомога» з цільовим призначенням для іншої житлової забудови в мікрорайоні «Боздош».

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Ужгородської міськради від 15 травня 2018 року № 1086 Про надання та відмову у наданні згоди на складання технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в частині п. 7.3 та п.7.4 щодо відмови у наданні згоди на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) громадянину ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0, 2290 га для будівництва та обслуговування будинку по Слов'янській набережній (вул. Возз'єднання), 39.

4. Зобов'язати повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання згоди на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) громадянину ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0.2290 для будівництва та обслуговування будинку по Слов'янській набережній (вул.Возз'єднання),39.

16 січня 2019 року на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява про забезпечення адміністративного позову шляхом заборони Відповідачу вчиняти дії з приводу надання містобудівних умов та обмежень, будь яких дозволів на проведення будівельних робіт чи затвердження будівельної (технічної) документації (намірів забудови чи ескізів) за адресою: м. Ужгород. Словенська набережна (вул. Возз'єднання). 39 до вирішення судового спору.

Дана заява обґрунтована тим, що в разі затвердження будівельної документації чи дозволів на проведення будівельних робіт постановлення рішення про задоволення судом позовних вимог, відновлення порушених прав Позивача буде потребувати значних зусиль, часу та витрат, крім того третім особам можуть бути завдані збитки. Оскільки наслідком прийняття оскаржуваного рішення є вчинення подальших дій, що можуть завдати суб'єктам процесу матеріальних збитків. Окрім того, зазначає, що очевидними є, ознаки неправомірності оскаржуваних рішень, оскільки прямо суперечать чинному законодавству України.В обгрунтування клопотання подав фото, яке як він зазначає є витягом із будівельно-технічного плану із зазначенням спірної земельної ділянки розміщеного на сайті Ужгородської міської ради

В судовому засіданні представник позивача вищенаведену заяву про забезпечення позову підтримав з мотиві наведених вище та просив суд її задовольнити, надавши суду фото , де як він вказав, знаходиться план будівництва на спірній земельній ділянці.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, заслухавши представника позивача, дослідивши необхідні для розгляду заяви матеріали адміністративного позову, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Згідно зі статтями 150, 151 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Тобто, згідно з вимогами зазначеної статті підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати виключно такі обставини: неможливість чи складність захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів, очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Приписами частини 1 статті 151 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Вжиття таких заходів згідно ч.2 ст.151 КАС України повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Суд зазначає, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог, яке допускається, якщо не вжиття цих заходів може ускладнити або привести до неможливості виконання рішення суду. Під час вирішення питання щодо вжиття заходів забезпечення позову суд враховує інтереси як позивача, так і відповідача. Заходи забезпечення позову повинні відповідати критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, забезпечення збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин, запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів учасників даного судового процесу та не впливати на права, свободи та інтереси інших осіб.

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

При цьому, позивачем не надано доказів того, що захист прав позивача стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, у разі постановлення на його користь судового рішення. З фото, наданих позивачем, неможливо ідентифікувати та встановити обставини, на які посилається позивач, а також дане фото не відповідає вимогам , встановленим статтею 99 КАСУ.

Не може бути підставою для задоволення заяви про забезпечення позову посилання на протиправність оскаржених рішень, з підстав, що наведені у позовній заяві та заяві про забезпечення позову, оскільки наявність очевидних ознак протиправності рішення відповідача, на які посилається позивач у своїй заяві про забезпечення позову, може бути встановлена судом тільки на підставі з'ясування фактичних обставин справи, оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв'язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за наслідком розгляду справи по суті.

Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 № 2, застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

Таким чином, забезпечуючи заяву з підстав протиправності оскарженого рішення - судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, при цьому, як уже зазначалося судом вище, ні позовною заявою, ні заявою про забезпечення позову не надано доказів як небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, так і необхідності понесення значних зусиль та витрат для їх усунення та суд констатує, що саме по собі подання заяви про забезпечення позову не передбачає обов'язковості щодо його задоволення за відсутності законодавчо встановлених підстав.

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності та обґрунтованості таких вимог; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності звязку між заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, суд приходить висновку, що клопотання про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.17, 71, 86, 94, 160,163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволені заяви позивача про забезпечення позову у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Ужгородська міська рада за участю третьої особи: громадська організація "Обєднання осіб з інвалідністю" про визнання протиправними та скасування рішень - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адмінсуду протягом пятнадцяти днів через Закарпатський окружний адмінсуд.

Суддя ОСОБА_2

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 17 січня 2019 року.