Справа № 757/62042/18-а
Суддя: Литвинова І. В.
Дата ухвалення: 2019-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2019 р. суддя Печерського районного суду м. Києва Литвинова І. В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Національної поліції України, Управління поліції охорони в м. Києві про визнання відмови протиправною, стягнення одноразової грошової допомоги у зв'язку із звільненням, стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

13 грудня 2018 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, подана в адміністративному порядку, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, визначено суддю та передано 14 грудня 2018 року, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою судді 17 грудня 2018 року позовна заява залишена без руху, з підстав невідповідності вимогам ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме не надання суду власного письмового підтвердження заявника про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, та ст. 94 цього Кодексу.

Засвідчену належним чином копію ухвали судді від 17 грудня 2018 року позивачем отримано 04 січня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Позивач 08 січня 2019 року подав до Відділу документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (вх. № 1793) три примірники адміністративного позову разом з додатками, які є аналогічними первісно поданій 13 грудня 2018 року (вх. № 163932). Додатки до позовної заяви містять підпис позивача із зазначенням його прізвища та ініціалів.

Тобто, протягом десятиденного строку, визначеного процесуальним Кодексом на виконання вимог ухвали судді, заявником вказані недоліки не було усунено.

Як закріплено у положеннях частини першої 45 КАС України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Судом звертається увага на положення пункту 2 частини другої статті 45 КАС України, згідно з якими подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями, суд може визнати зловживанням процесуальними правами, що суперечать завданню цивільного судочинства.

Відтак відсутність підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав може розцінюватися як спроба уникнути процесуального обов'язку, передбаченого процесуальним законом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання, шляхом застосування національного законодавства. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду (справа «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс ІІ проти Німеччини»).

Суд приймає рішення щодо дотримання вимог Конвенції, переконавшись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

Листом Верховного Суду України від 25 січня 2006 року № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

За приписами пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-20, 45, 159-169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Національної поліції України, Управління поліції охорони в м. Києві про визнання відмови протиправною, стягнення одноразової грошової допомоги у зв'язку із звільненням, стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати та відшкодування моральної шкоди вважати неподаною і повернути позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя І. В. Литвинова