Справа № 804/536/18
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2019 року м. Дніпросправа № 804/536/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.11.2018 року, (суддя суду першої інстанції ОСОБА_2В.), прийняту без виклику сторін в м. Дніпро, в адміністративній справі №804/536/18 за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі в адміністративній справі №804/536/18 за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм процесуального права просить, оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти постанову про задоволення заяви про заміну стягувача у виконавчому листі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що висновок суду, що оскільки виконавче провадження у справі не відкрито, то заміну стягувача у виконавчому листі здійснити неможливо не відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема ст. 379 КАС Україні, відповідно до якої заміна стягувача може відбуватись до відкриття виконавчого провадження у справі. Також, заявник наголошує, що рішення суду у даній справі набрало законної сили 30.03.2018 року, однак виконавчий лист не було видано вчасно, оскільки в судовому рішенні судом було допущено описку, відтак те, що виконавчий лист у справі не було видано за життя ОСОБА_3 відбулось з вини суду. Крім того, заявник вказує, що боржник Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ухиляється від виконання судового рішення в добровільному порядку, відмова ж суду в заміні стягувача у виконавчому листі унеможливило виконання рішення суду і в примусовому порядку.

Також, 11 січня 2019 року від ОСОБА_1 до суду надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги, в яких вона зазначає, що 03 грудня 2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 з метою оформлення спадкоємцем ОСОБА_1 спадкових прав після смерті ОСОБА_3, до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України у м. Дніпропетровську було направлено запит №408/02-14 щодо розміру суми виплат у звязку з перерахуванням пенсії на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2018 року по справі №804/536/18, про зобовязання провести перерахунок пенсії та відповідної виплати у вигляді різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою. На цей запит Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було надано відповідь від 19.12.2018 року №851/04-04/11 про відсутність суми недоотриманої пенсії ОСОБА_3, померлої 09.04.2018 року. Вказане, на думку заявника, свідчить про те, що єдиною можливістю примусити відповідача виконати рішення суду є заміна стягувача у виконавчому листі.

15.01.2019 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому пенсійний орган зазначає, що грошові кошти за рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2018 року не було нараховано ОСОБА_3 за її життя, оскільки на день смерті позивача рішення суду не набрало законної сили, а перебувало в процесі апеляційного оскарження. Відповідач також зазначає, що доводи позивача про ухилення відповідачем від добровільного виконання рішення суду є необгрунтованими, оскільки рішення суду неможливо виконати через смерть позивача. Відповідач вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обгрунтованою, просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм процесуального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_3. Визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_3 у перерахунку розміру пенсії; зобовязано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести ОСОБА_3 перерахунок пенсії у відповідності до ст. 50-1, ч. 19 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру» в редакції від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ, виходячи з 90% від середнього заробітку померлого чоловіка ОСОБА_5, на підставі довідки Дніпропетровської обласної прокуратури №18-271 вих-16 від 27.12.2016 року, де вказано, що заробітна плата ОСОБА_6 з 01 грудня 2015 року повинна бути 10 710 гривень 57 копійок та здійснити відповідні виплати у вигляді різниці між фактично отриманою та належною до виплат сумою пенсії, починаючи з 12 січня 2017 року.

Відповідач, отримавши копію рішення суду першої інстанції 15.03.2018 року, скористався своїм правом на апеляційне оскарження.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2018 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повернуто заявнику, у звязку з несплатою останнім судового збору.

Отже, 15.05.2018 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року набрало законної сили.

24.05.2018 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду виправлено описку в рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2018 року.

24.10.2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження. В обґрунтування заяви вона зазначила, що 09 квітня 2018 року позивач ОСОБА_3 померла. У звязку з опискою в резолютивній частині рішення, позивач ОСОБА_3 за життя не встигла отримати виконавчий лист для примусового виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2018 року. Єдиним спадкоємцем померлої ОСОБА_3 є ОСОБА_1, яка прийняла спадщину у відповідності до вимог частини 1 ст. 1269 Цивільного Кодексу України. На підставі ч. 1, ч. 4 ст. 379 КАС України позивач просила суд замінити стягувача у виконавчому листі ОСОБА_3 на її правонаступника ОСОБА_1.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що за заявою ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа, виконавчий лист не видавався. Таким чином, оскільки виконавче провадження не відкрито, то відсутні сторони виконавчого провадження у справі №804/536/18, а тому підстави для задоволення заяви відсутні.

Суд апеляційної інстанції вирішуючи питання щодо можливості заміни стягувача зазначає наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 264 КАС України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності -входять до складу спадщини.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини враховуються всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

До складу спадкової маси входить сукупність прав та обов'язків, носієм яких був спадкодавець і які переходять до його спадкоємців після відкриття спадщини. За загальним правилом до спадщини переходять всі цивільні права та обов'язки спадкодавця. Виняток становлять ті з них, які є невідчужуваними, нерозривно пов'язані з його особою, а відтак не здатні передаватися іншим суб'єктам (ст.. 1219 ЦК України).

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Як вбачається з матеріалів справи за життя ОСОБА_3 не було здійснено перерахунку, нарахування або виплати пенсії по втраті годувальника за рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2018 року.

Встановлені обставини справи свідчать, що ОСОБА_3 померла, до набрання законної сили рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року у справі №804/536/18, у справі не було видано і виконавчого листа.

Як зазначає заявник апеляційної скарги незважаючи на її чисельні звернення до пенсійного органу, ним не було вчинено жодних дій з добровільного виконання рішення суду, зокрема й щодо нарахування коштів за рішенням суду для їх виплати в майбутньому.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що до спадкової маси входить реальне майно, а не право на його отримання. Тобто, до спадкової маси можуть бути віднесені лише суми коштів присуджених та нарахованих особі за її життя, однак не отриманих нею у звязку зі смертю.

В свою чергу, пенсія по втраті годувальника, право на виплату якої просить визнати за собою ОСОБА_1 як спадкоємця ОСОБА_3, виникає безпосередньо у особи, якій вона призначалась, тому суд апеляційної інстанції зазначає, з урахуванням того, що кошти за рішенням суду не були нараховані позивачу за її життя, а право на пенсію не входить до спадкового майна, в даному випадку правонаступництво відсутнє.

За приписами ч. 1 ст. 379 КАС України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Тобто, сторону виконавчого провадження стягувача або боржника, може бути замінено в порядку, визначеному ст. 379 КАС України, виключно її правонаступником у правовідносинах, що становлять предмет відповідного виконавчого провадження.

Оскільки, правовідносини з приводу права на нарахування та подальшу виплату пенсії не допускають правонаступництва, в даному випадку підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, шляхом заміни стягувача у виконавчому листі відсутні.

Суд першої інстанції фактично дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, однак виходячи з мотивів, що не в повній мірі відповідають приписам чинного законодавства, у звязку з чим, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 317 КАС України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Керуючись ст. 243, ст. 311, ст. 312, ст. 317, ст. 321 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року у справі №804/536/18 змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Постанова в повному обсязі складена 16.01.2019 р.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай