Справа № 285/4771/18
Суддя: Сташків Т. Б.
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/4771/18

провадження у справі №2-а/0285/5/19

16 січня 2019 року м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Сташківа Т.Б., за участі секретаря судового засідання Медяної І.В. та осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1

відповідача: не прибув

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до капітана поліції Ємільчинського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

21.12.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить скасувати постанову капітана поліції Ємільчинського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області серії НК № 174626 від 12.12.2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначив, що 12.12.2018 року відносно нього відповідачем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у звязку з порушенням вимог ПДР та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмір 425 грн. Відповідачем у постанові зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем поза межами населеного пункту без увімкненого ближнього світла фар та денних ходових вогнів чим порушив п. 9.8 ПДР. Фабула постанови не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 126 КУпАП. Зазначеною статтею передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не предявила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»). Однак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, позивач не вчиняв, оскільки на вимогу відповідача надав для перевірки всі документи.

Щодо порушення п. 9.8 ПДР, то він надав відповідачу пояснення, що рухався з увімкненими габаритами, але його пояснення до уваги взяті не були. Жодного доказу такого правопорушення відповідач, при складанні оскаржуваної постанови, не навів, а тому винесена постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не прибув повторно, про день та час судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав.

Заслухавши думку позивача, повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відносно позивача було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 174626 від 12.12.2018 року, якою встановлено, що ОСОБА_1 12.12.2018 року на автодорозі Васьковичі-Шепетівка поза межами населеного пункту керував транспортним засобом без увімкненого ближнього світла фар, чим порушив п.п. 9.8 ПДР України, за що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.5).

Відповідно до п.п. 9.8 Правил дорожнього руху під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене: з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Під час розгляду справи щодо оскарження позивачем вищезазначеної постанови, судом на виконання вимог КАС України перевірено, чи прийнята вона: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, із якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права позивача на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно п. 4.2 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 77 від 26 лютого 2009 року, до протоколу про адміністративне правопорушення необхідно долучати письмові пояснення свідків правопорушення, у разі їх наявності, чого не було зроблено відповідачем.

У змісті оскаржуваної постанови інспектора поліції зазначено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, відповідно до змісту частини 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не предявила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Разом з тим, у оскаржуваній постанові указано, що ОСОБА_1 12.12.2018 року на автодорозі Васьковичі-Шепетівка керував транспортним засобом без увімкненого ближнього світла фар поза межами населеного пункту. Отже фабула постанови не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 126 КУпАП

Відповідачем до постанови в справі про адміністративне правопорушення від 28.04.2018 року не було надано та/або зазначено про наявність будь-яких фактичних даних, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

З наданих відповідачем доказів не можливо встановити склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

За таких обставин, судом встановлено, що відповідачем при підготовці до розгляду та при розгляді справи про адміністративне правопорушення було не повністю зясовані всі його обставини, зокрема, чи мав місце факт вчинення позивачем правопорушення і чи винний позивач у його вчиненні та чи підлягає він адміністративній відповідальності, чи є помякшуючі та/або обтяжуючі відповідальність обставини, які повинні були враховуватись при накладенні адміністративного стягнення.

За змістом ст. 77 КАС України, у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на субєкта владних повноважень обовязок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Позивач заперечує вчинення ним правопорушення, оскільки він не є субєктом даного правопорушення і правила забезпечення безпеки дорожнього руху ним не були порушені.

Відповідач покладений на нього обовязок не виконав - не надав суду жодних доказів, які б підтверджували правомірність його рішень, для надання пояснень суду у судове засідання не прибув.

Відтак, суд ставить під сумнів відповідність обставин, викладених в постанові про адміністративне правопорушення, дійсним обставинам справи.

За таких обставин, враховуючи відсутність доказів, які підтверджують наявність події і складу адміністративного правопорушення, а також те, що відповідачем не були вжиті заходи щодо повного, всебічного і обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72-76, 243, 246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серія НК № 174626 від 12 грудня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять пять) гривень скасувати.

Провадження у справі закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвалу суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а саме Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області.

Рішення складено у повному обсязі та підписане 16 січня 2019 року.

Суддя Т.Б. Сташків