Справа № 732/1387/18
Суддя: Березовський О. Д.
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 732/1387/18
провадження № 2-а/732/1/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2019 року м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Березовського О.Д., секретаря Швачко О.В., за участі позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городня адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Городнянського відділення поліції Менського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора Городнянського відділення поліції Менського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 та просить скасувати постанову серії НК № 091853 від 17 серпня 2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач в адміністративному позові зазначив, що 17 серпня 2018 року відповідачем відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ( постанова серії НК № 091853 ).

Позивач вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню з огляду на наступне. Так, 17.08.2018 року, близько 22 години 30 хвилин, він з дівчиною знаходився у своєму автомобілі на автостанції в м. Городня. У цей час до нього підійшли працівники поліції і почали світити ліхтарем у вікна його автомобіля. Серед працівників поліції був і відповідач. Вони напевно думали, що він з дівчиною вживають алкогольні напої, оскільки в подальшому чекали його майже півтори години і коли він почав їхати, то працівники поліції почали його переслідування. Він був зупинений працівниками поліції біля магазину «Фора». Причиною зупинки стало те, що він начебто не включив сигнал лівого повороту при здійсненні маневру. Він з цим не погодився і попросив показати відеозапис, якщо він є. З переглянутого відеозапису взагалі не видно, який це автомобіль і погано видно включений лівий поворотний ліхтар. Погані сигнальні вогні це хвороба всіх «Жигулів» першої моделі.

Він не погоджувався з винесеною постановою, але її все одно було складено. Йому не було розяснено його прав, не було взагалі запропоновано надати будь-які письмові пояснення. Замість цього відповідач просто сидів і писав оскаржувану постанову не дивлячись на його заперечення.

Також, хоче зазначити, що він на місці зупинки пройшов огляд на стан спяніння, а тому вважає, що причиною його зупинки працівниками поліції було саме їх бажання його «задути». Коли ж не вийшло, то залишилося лише скласти відносно нього інший адміністративний матеріал, користуючись тим, що габаритні вогні погано видно.

Враховуючи вищевикладене, а також посилаючись на ст. 251, 280 КУпАП, ст. 77 КАС України та ст. 62 Конституції України, позивач просить скасувати оскаржувану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою судді від 08 жовтня 2018 року відкрито провадження у адміністративній справі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 у повному обсязі підтримав заявлені ним позовні вимоги, просив суд їх задовольнити та скасувати оскаржувану постанову у справі про адміністративну правопорушення. Підтвердив обставини, які викладені в адміністративному позові, та посилаючись на ці обставини обґрунтовував заявлений позов. При цьому уточнив та вказав, що здійснюючи маневр повороту ліворуч він вмикав сигнал відповідного покажчика. При цьому він бачив, що позаду нього на службовому автомобілі їдуть працівники поліції і він рухався з дотриманням всіх ОСОБА_4 дорожнього руху. Після зупинки він наполягав на тому, що вмикав сигнал лівого повороту, але тоді на місці ніхто з працівників поліції не запропонував йому перевірити роботу сигналів повороту в його автомобілі і він вважав їх справними. Пізніше він зясував, що в його автомобілі на момент зупинки працівниками поліції перегоріла лампа покажчика лівого повороту та яку йому в послідуючому замінили на нову. Однак на момент зупинки він цього не знав, здійснюючи поворот він умикав сигнал лівого повороту і вважав, що він працює. Після зупинки працівники поліції не перевіряли справність сигналів повороту в його автомобілі, а лише звинуватили його в тому, що він не увімкнув цей сигнал, його заперечення ніхто слухати не став і відносно нього було винесено оскаржувану постанову. Щодо переглянутого в судовому засіданні відеозапису, то на ньому неможливо ідентифікувати автомобіль, номерного знаку не видно і він заперечує, що на відео відображено рух саме автомобіля під його керуванням.

Представник позивача ОСОБА_2, який представляє інтереси ОСОБА_1 на підставі відповідної довіреності від 15.11.2018 року, у судовому засіданні підтримав позицію позивача по суті заявлених позовних вимог, наполягав на скасуванні оскаржуваної постанови. Звернув увагу суду на тому, що на момент зупинки позивач був переконаний, що сигнал лівого повороту працює в його автомобілі, оскільки зранку перевіряв технічний стан автомобіля і все працювало. Через це позивач не міг зрозуміти причину його зупинки, а поведінка поліцейських давала йому підстави вважати про наявність у них особистої зацікавленості в притягненні позивача до адміністративної відповідальності. Після виявлення несправності він звернувся на СТО, де цю несправність і було ліквідовано шляхом заміни лампи. Щодо відтвореного в судовому засіданні відеозапису, то на ньому не видно номерних знаків автомобіля, який переслідують працівники поліції, що позбавляє можливості ідентифікавати транспортний засіб. Крім того, на відеозаписі не зафіксовано перевірку відповідачем справності покажчиків поворотів на що останній безпосередньо вказує.

Відповідач інспектор Городнянського відділення поліції Менського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 у судовому засіданні предявлений позов не визнав та заперечував з приводу його задоволення. Вказав, що 17.08.2018 року, приблизно о 0 годин 30 хвилин, при здійсненні патрулювання було помічено автомобіль, який проїжджаючи перехрещення доріг не увімкнув сигнал лівого повороту. Було прийнято рішення про зупинку цього транспортного засобу. За допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору і звукового сигналу було зупинено автомобіль. Підійшовши до автомобіля він представився і повідомив водію про порушення п. 9.2. ОСОБА_4 дорожнього руху. Громадянин поводив себе зухвало, стверджував, що він вмикав сигнал лівого повороту. Після перевірки водія, яким виявився ОСОБА_1, на стан алкогольного спяніння відносно нього було винесено оскаржувану постанову та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Наполягає на тому, що перед складанням постанови він розяснював позивачу його права та обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП. Стверджує, що перед складанням постанови він запропонував позивачу показати чи працюють в його автомобілі світлові покажчики повороту, оскільки це впливало на кваліфікацію правопорушення. Якби світлові покажчики повороту в автомобілі не працювали, то він би притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позивач наполягав на тому, що він вмикав покажчик повороту і казав, що в нього все працює. На його прохання ОСОБА_1, сидячи в машині, увімкнув світлові покажчики повороту і він переконався, що вони були справні та працювали. Водій при цьому не виходив з автомобіля і разом з ним цього не перевіряв. Оскільки світлові покажчики поворотів у позивача в автомобілі працювали його дії були кваліфіковані за ч. 2 ст. 122 КУпАП і було винесено постанову та притягнуто його до адміністративної відповідальності. Підтверджує той факт, що відеозапис здійснювався на його нагрудну камеру та на відеореєстратор в їх службовому автомобілі.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення позивача та його представника, зясувавши позицію відповідача по суті заявлених позовних вимог та заслухавши його пояснення по суті спору, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані позивачем докази, суд прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Стаття 20 КАС України передбачає, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 091853 від 17.08.2018 року встановлено, що інспектор Городнянського відділення поліції Менського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3, розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, встановив, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 17 серпня 2018 року, о 00 годин 30 хвилин, у м. Городня на перехрещенні вул. Чернігівська та вул. Армійська, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не попередив інших учасників дорожнього руху про намір здійснити зміну напрямку руху, не увімкнув лівий світловий покажчик повороту, чим порушив п. 9.2. ОСОБА_4 дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Ураховуючи, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, та керуючись положеннями статей 33 та 284 КУпАП, відповідач постановив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. ( а.с. 4, 33 ).

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами

Фіксації факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення технічними засобами матеріали справи не містять, так як наявний в матеріалах справи диск з відеозаписами не є належним та обєктивним доказом в силу КАС України та КУпАП, так як в постанові про адміністративне правопорушення зазначено лише про наявність відеозапису із нагрудної камери та реєстратора, однак не зазначено технічні засоби (прилади), їх серійні номери, марка, на які здійснювався відеозапис порушення. На наданому до суду відповідачем диску мається кілька записів на яких зафіксовано рух автомобіля та послідуюче спілкування між сторонами, відеозаписи не є закінченими, перериваються та не фіксують всіх обставин розгляду відповідачем справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністраивної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Крім того, на відеозаписах відсутній факт перевірки відповідачем справності покажчиків поворотів в автомобілі ОСОБА_1, на що безпосередньо вказує ОСОБА_3 обгрунтовуючи правомірність кваліфікації ним вчиненого позивачем правопорушення саме за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ОСОБА_4 дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення : про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 ( далі Інструкція ), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Також статтею 258 КУпАП передбачено, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова повинна містити : найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Разом із тим, приписи статті 258 КУпАП не звільняють особу, уповноважену на винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, від обов'язку збирання та фіксування доказів такого правопорушення, відібрання пояснень учасників події та приєднання їх до постанови в якості обґрунтування правомірності прийнятого рішення.

У даному випадку такі дії відповідачем вжито не було.

У постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 091853 від 17.08.2018 року зазначено, що до постанови додаються відеозапис із нагрудної камери та реєстратора. Разом із тим взагалі не зазначено відеозапис яких подій додано до постанови, прилад, серійний номер, марка, яким знімання проведено. Так само не долучене пояснення правопорушника та можливих свідків правопорушення.

Наведені обставини свідчать про недотримання відповідачем приписів ст. 268 КУпАП, в частині забезпечення права особи знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, оскільки пояснення самого ОСОБА_1 не відібрані та не долучені до постанови та незрозуміло які докази вчиненого правопорушення йому було надано при розгляді питання про притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому доказів на підтвердження ознайомлення позивача на його вимогу з відеозаписами фіксації порушення ним ОСОБА_4 дорожнього руху відповідачем суду не надано.

Судом надано оцінку доводам позивача, запереченням відповідача на адміністративний позов, однак з наданих сторонами документів, в тому числі відзиві на позов, не встановлено наявність у відповідача доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а відтак і правомірність прийнятого рішення. Відеозаписи події надані відповідачем до суду не є належними та допустимими, тому не можуть бути взяті до уваги судом. Даними відеозаписами не зафіксовано та не підтверджується факт вчинення позивачем адміністративного правопуршення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Об'єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення позивачем ОСОБА_4 дорожнього руху відповідачем зібрано не було.

Відтак, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не підтверджується належними доказами, окрім оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення, а відповідачем не надано допустимих доказів його вчинення, що виключає можливість притягнення даної особи до адміністративної відповідальності.

З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що доводів на спростування обставин на які посилається позивач, як на підставу своїх позовних вимог відповідачем не надано, при цьому обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення покладається на суб'єкта владних повноважень, тому постанова в справі про адміністративне правопорушення серії НК № 091853 підлягає скасуванню, за відсутністю у діях позивача складу адміністративного правопорушення, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 122, 222, 247, 251-252, 255, 283-284, 287-289, 321 КУпАП, «Правилами дорожнього руху», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, ст. 2, 5-10, 72-78, 122-123, 139, 194, 205, 241-246, 250, 255, 286, 293, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( місце проживання : ІНФОРМАЦІЯ_2, 15100, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до інспектора Городнянського відділення поліції Менського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 ( місце знаходження : вул. Шевченка, буд. 24А, м. Городня, Чернігівської області, 15100 ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову серії НК № 091853 від 17.08.2018 року в справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором Городнянського відділення поліції Менського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. і закрити відносно нього справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду або через Городнянський районний суд Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Дата складення повного судового рішення 16 січня 2019 року.

Суддя О.Д.Березовський