Справа № 540/2494/18
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2019-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/2494/18
16 год. 01 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю., за участю представників позивача - Кузьоми В.В., Коновалової Г.В., представника відповідача - Незгоди Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська продовольча корпорація" до Державної фіскальної служби України про скасування рішень від 16.08.2018 р. № 883844/38822685 та № 883847/38822685 про відмову у реєстрації податкових накладних та зобов'язання зареєструвати податкові накладні від 01.11.2017 р. № 1752 та від 13.11.2017 р. № 1770,

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить:

- скасувати рішення комісії ДФСУ, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 16.08.2018 року № 883844/38822685;

- зобов'язати ДФСУ зареєструвати податкову накладну від 01.11.2017 року № 1752 та подати суду звіт про виконання судового рішення протягом одного тижня з дня набрання законної сили даним судовим рішенням;

- скасувати рішення комісії ДФСУ, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 16.08.2018 року № 883847/38822685;

- зобов'язати ДФСУ зареєструвати податкову накладну від 13.11.2017 року № 1770 та подати суду звіт про виконання судового рішення протягом одного тижня з дня набрання законної сили даним судовим рішенням.

В обгрунтування позовних вимог, ТОВ "Українська продовольча корпорація" зазначає, що, у зв'язку із виникненням в неї податкових зобов'язань, були складені податкові накладні від 01.11.2017 року № 1752 та від 13.11.2017 року № 1770 (покупець - ТОВ ТД "Продексим"), які 30 листопада 2017 року направлені для реєстрації до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - ЄРПН). Однак реєстрація зазначених накладних була зупинена, оскільки контролюючий орган поставив під сумнів реальність здійснення позивачем господарських операцій, у зв'язку із якими ці накладні складені.

Ухвалою суду 10.12.2018 у справі відкрито спрощене провадження, справа призначена до розгляду в судовому засіданні на 26.12.2018.

26.12.2018 відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву. В даному відзиві відповідач просить суд відмовити у задоволені позовних вимог, а заперечення мотивує тим, що відмова у реєстрації податкових накладних пов'язана з ненаданням позивачем в повному обсязі копій документів, необхідних для прийняття рішення про їх реєстрацію, що не відповідає нормам пункту 1 Вичерпного переліку документів вичерпним переліком документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 № 567. Також, контролюючий орган зазначає, що позивачем не додержано вимог постанови КМУ від 21.02.2018 за № 117, з огляду на відсутність надання платником податків копій первинних документів, зберігання техніки, складських документів (інвентаризаційних описів), трудових ресурсів, а також відсутність банківських виписок з особових рахунків, оплати виконаних робіт, наявність якої передбачена договором.

У судовому засіданні 26.12.2018 судом оголошено перерву до 14.01.2019.

В судовому засіданні 14.01.2019 представники позивача підтримали позовні вимоги з підстав, які викладені позивачем у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні 14.01.2019 позов не визнав, посилаючись на доводи, які викладені у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська продовольча корпорація" як юридична особа зареєстроване 14 серпня 2013 року та є платником податку на додану вартість. Основним видом діяльності підприємства є "вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур", до видів діяльності серед інших також належать: "допоміжна діяльність у рослинництві; виробництво олії та тваринних жирів; оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; оптова торгівля хімічними продуктами". Також, одним із основних видів діяльності є оптовий продаж паливно-мастильних матеріалів.

18 січня 2017 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська продовольча корпорація" (продавець) було укладено договір з Товариством з обмеженою відповідальністю ТД "Продексім" (покупець) на купівлю-продаж (поставку) нафтопродуктів.

03 квітня 2017 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Нафто-Трейд" (продавець) було укладено договір № 870417 з Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська продовольча корпорація" (покупець) на поставку нафтопродуктів.

Відповідно до п.1.1., 1.2., 1.3. договору № 870417, продавець зобов'язується поставити та передати у власність покупця нафтопродукти в кількості та асортименті, що передбачені умовами договору, а покупець зобов'язується прийняти товар від продавця та оплатити його загальну вартість на умовах даного договору. Одиницею виміру товару приймаються літри. Асортимент, ціна, кількість, умови і термін поставки товару обмовляються в додатках, що є невід'ємною частиною даного договору.

За інформацією позивача, у листопаді 2017 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська продовольча корпорація" поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю ТД "Продексім" 21562 л нафтопродуктів на загальну суму 494240,30 грн.

01.11.2017 та 13.11.2017, у зв'язку із поставленими нафтопродуктами Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська продовольча корпорація" складені дві податкові накладні, а саме: № 1752 на суму ПДВ 19068,7 грн. , № 1770 на суму ПДВ 63304,63 грн.

30 листопада 2017 року обидві податкові накладні були направлені для реєстрації в ЄРПН, проте їх реєстрацію контролюючий орган зупинив. На електронну адресу підприємства надійшли квитанції про реєстрацію податкових накладних / розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, згідно з якими податкові накладні не прийняті, їх реєстрація зупинена відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПКУ, вказано, що податкові накладні відповідають критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН / РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567; за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання, підприємству пропонувалось надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК.

08 серпня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська продовольча корпорація" направило в електронному вигляді до ДФС повідомлення № 37 щодо подання документів про підтвердження реальності здійснення операцій по податковим накладним, реєстрація яких зупинена, з поясненням, зокрема: акт приймання-передачі ТМЦ № 1346 від 01.11.2017; акт приймання-передачі ТМЦ № 1369 від 13.11.2017; договір купівлі-продажу №18/01/17 ПММ від 18.01.2017; договір поставки № 870417 від 03.04.2017; додаток до договору поставки № 870417 від 03.04.17 №21 від 01.11.2017; додаток до договору поставки № 870417 від 03.04.17 №23 від 13.11.2017; податкову накладну+квитанцію № 50 від 10.11.2017; податкову накладну+квитанцію № 162 від 27.10.2017 в пояснення стосовно господарських операцій б/н від 31.07.2018; платіжне доручення № 20 від 12.12.2017; платіжне доручення № 1930 від 27.10.2017; платіжне доручення № 2063 від 10.11.2017; видаткову накладну № 1346 від 01.11.2017; видаткову накладну № 1369 від 13.11.2017; видаткову накладну № 1822 від 01.11.2017; видаткову накладну № 1886 від 13.11.2017; товарну-транспортну накладну № 1825 від 13.11.2017; товарну-транспортну накладну № 1875 від 01.11.2017. На підтвердження подання вищезазначених документів були отримані відповідні квитанції про те, що документи доставлені до ДФСУ та збережені на центральному рівні. Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська продовольча корпорація" подало на розгляд комісії управління ДФС пояснення щодо підтвердження здійснення господарських операцій. Незважаючи на це, рішеннями комісії ДФС України від 16.08.2018 № 883844/38822685 було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 1752 від 01.11.2017 та № 883847/38822685 було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 1770 від 13.11.2017, підставою відмови вказано - ненадання документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації на відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Позивач з вищевказаними рішеннями відповідача не погоджується, стверджує, що наведені у них підстави для відмови в реєстрації податкових накладних не відповідають дійсності, підприємством були надані в повному обсязі документи, що розкривають зміст господарських операцій, на які виписані податкові накладні.

Позивач, вважаючи необґрунтованою відмову у реєстрації податкових накладних звернувся до адміністративного суду за захистом своїх прав.

При вирішенні даного спору по суті, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та приписи законодавства.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначено Податковим кодексом України.

У розумінні підпункту 14.1.60 пункту 14 статті 14 ПК України, Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Таким органом центральної виконавчої влади, відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року № 236, є Державна фіскальна служба України.

Згідно п. п. "а", "б" п. 185.1 ст. 185 ПК України, об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 201.1 статті 201 ПК України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У відповідності до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" (далі - Порядок № 1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п. 13 Порядку № 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні норми містяться і у пункті 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, згідно якого реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117 затверджено порядки з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, серед яких: Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Згідно пунктам 5,6,7 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку. У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(-ї) ризиковості платника податку та/або критерій (ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (п. 13 Порядку).

Відповідно до пункту 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Як вбачається зі змісту кожної із квитанцій про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, дві податкові накладні контролюючим органом прийнято, однак відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація їх в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена.

З даного приводу суд зазначає, що контролюючим органом не зазначено в квитанціях конкретного та чіткого переліку документів, які на думку контролюючого органу, підтверджують критерії ризиковості платника податку та/або критерії ризиковості здійснення операцій, на підставі яких зупинено реєстрацію податкових накладних. Контролюючим органом у квитанціях зазначено лише загальне посилання на відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, затверджених наказом Мінфіну від 13.06.2017 № 567.

Натомість, як принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень, так і п. 13 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 21.02.2018 № 117, вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію.

Пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків Наказу № 567 (який був чинним на час прийняття рішення про зупинення реєстрації податкової накладної) визначено, що моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями: 1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яку (який) подано на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 рази більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеному у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 % загального такого залишку для платників, у яких значення показника D становить більше 0,03; більше 60 % - від 0,02 до 0,03; більше 50 % - від 0,015 до 0,02; більше 40 % - від 0,01 до 0,015, більше 30 % - від 0,005 до 0,01, більше 20 % - до 0,005) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється); 2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VІ Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі; 3) розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна вартості товару/послуг більше ніж удвічі та/або зміна номенклатури товарів/послуг (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів).

Відповідно до п.1 Вичерпного переліку документів Наказу № 567 (який був чинним на час прийняття рішення про зупинення реєстрації податкової накладної) вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567 (далі - Критерії): для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки - фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

У відповідності до пп.201.16.2 п.201.16 ст.201 ПК України (в редакції, яка була чинною на час прийняття рішення про зупинення реєстрації податкової накладної) письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (пп. 201.16.3 п.201.16 ст.201 ПК України, в редакції, яка була чинною на час прийняття рішення про зупинення реєстрації податкової накладної).

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. № 117, визначено, що перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Відповідно до п.п.19, 20 вказаного Порядку комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно п.21 Порядку підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

З аналізу даної норми вбачається, що однією з підстав для прийняття комісією рішення про відмову в реєстрації податкової накладної є ненадання платником податків копій документів відповідно до пп.4 п.13 Порядку.

В той же час п.13 Порядку врегульовано питання змісту квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, зокрема, пп.4 п.13 Порядку передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Таким чином рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування з підстави ненадання копій документів безпосередньо пов'язане з невиконанням платником податків обов'язку надання документів, вказаних у рішенні про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Відповідачем у квитанціях про зупинення реєстрації спірних податкових наклданих вказано про те, що виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 27.10, та запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПК/РК.

Суд вважає, що позивач надав всі необхідні документи. Але з рішень комісії ДФС про відмову у реєстрації податкових накладних слідує, що підставою для відмови у реєстрації податкових накладних стало інше,а саме - ненадання позивачем документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорта якості, сертифіката відповідності).

Суд вважає таку підставу для відмови у реєстрації податкових накладних протиправною, так як позивачем надано контролюючому органу первинні документи щодо придбання дизельного палива, подальшої його реалізації , транспортування та здійснення розрахунків. Враховуючи те, що ТОВ "УПК" не є виробником бензину, не надання документів щодо підтвердження відповідності продукції, не може бути обставиною для відмови у реєстрації податкових накладних. Згідно договору купівлі-продажу № 18/01/17 гсм від 18.01.2017 якість товару повинно відповідати державним стандартам на момент відвантаження та підтверджуватись сертифікатами відповідності виробника або іншими документами, які посвідчують якість товару. Таким чином сертифікати відповідності або сертифікати якості супроводжують товар та передаються покупцю при прийомі товару.

За таких обставин суд дійшов висновку, що рішення комісії Державної фіскальної служби України від 16.08.2018 № 883844/38822685 про відмову в реєстрації податкової накладної від 01.11.2017 № 1752 в Єдиному реєстрі податкових накладних, та від 16.08.2018 року № 883847/38822685 про відмову в реєстрації податкової накладної від 13.11.2017 року № 1770 є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов'язання ДФС України вчинити певні дії, суд зазначає наступне.

За приписами статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" № 3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність, закріпленим ч. 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Проте, з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (рішення по справі Олссон проти Швеції від 24 березня 1988 року), вбачається, що запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців, водночас, суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобов'язання суб'єкта владних повноважень, у тому числі колегіальний орган, прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 162 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Оскільки суд прийшов до висновку про протиправність відмови відповідача у реєстрації податкових накладних, а інших підстав для відмови не вбачається, наявні обґрунтовані підстави для задоволення позовних вимог в цій частині, що, водночас, з урахуванням наведеного вище, не є втручанням в дискреційні повноваження відповідача, а є способом відновлення порушеного права позивача.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зобов'язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 01.11.2017 року № 1752 та від 13.11.2017 року № 1770.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Слід також зазначити про відсутність достатніх підстав для задоволення заявленого позивачем у прохальній частині позовної заяви клопотання про встановлення судового контролю за виконання рішенням, з огляду на наступне.

Так, у силу ч.1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, застосування заходів судового контролю за виконанням рішення є правом суду, яке використовується ним на власний розсуд за наявності відповідних підстав для цього.

Разом з тим, виходячи зі змісту обставин даної справи, суд дійшов до висновку про відсутність підстав стверджувати про те, що відповідач буде ухилятись від виконання судового рішення у даній справі, за умови набрання ним законної сили у встановленому порядку.

Таким чином, суд відмовляє у задоволенні клопотання щодо надання звітів по реєстрації податкових накладних від 01.11.2017 року № 1752 та від 13.11.2017 року № 1770, як необґрунтованого.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України від 16.08.2018 № 883844/38822685 про відмову в реєстрації податкової накладної від 01.11.2017 № 1752 в Єдиному реєстрі податкових накладних, та від 16.08.2018 року № 883847/38822685 про відмову в реєстрації податкової накладної від 13.11.2017 року № 1770.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України (, місцезнаходження: МСП 04655, м. Київ-53, пл. Львівська, 8) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні товариство з обмеженою відповідальністю "Українська продовольча корпорація" від 01.11.2017 року № 1752, від 13.11.2017 року № 1770.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська продовольча корпорація" (, місцезнаходження: 73000, м. Херсон, вул. Полякова Георгія/вул. Михайловича, 21/41) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 7048 (сім тисяч сорок вісім) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (, місцезнаходження: МСП 04655, м. Київ-53, пл. Львівська, 8).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому, відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 18 січня 2019 р.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 8