Справа № 1440/2204/18
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2019-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження в адміністративній справі

21 січня 2019 р. № 1440/2204/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельника О.М., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 54015

до відповідача:Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001

про:визнання протиправним та скасування рішення від 06.06.2018 № 41460167, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Миколаївського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення від 06.06.2018 № 41460167, зобов'язання вчинити певні дії.

В позовній заяві позивач зазначає, що винесене державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_2, рішення за реєстраційним № 41460167, про відмову в державній реєстрації права власності на успадковану частину квартири в зв'язку з наявністю суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, порушує права та інтереси позивача. Вважає неправомірною відмову та такою що підлягає скасуванню.

Ухвалою від 04.10.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Розглянувши та дослідивши надані документи, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

На підставі рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень виникають не лише адміністративні правовідносини, а й цивільні, господарські, житлові, трудові та інші, тому, при визначення юрисдикції спору необхідно виходити з предмету спору, а не лише з суб'єктного складу правовідносин.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг…

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Верховний Суд у низці постанов висловив правову позицію, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватно-правові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватно-правовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели дії суб'єктів владних повноважень.

Неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб'єкт владних повноважень.

Згідно із частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Одним зі способів захисту цивільного права є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини першої статті 16 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.1 ч.1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлено, що позивач оскаржує рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень на нерухоме майно-квартиру АДРЕСА_2

Позивач зазначає, що є співвласником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, на підставі рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.04.2018 року у справі № 490/9409/17.

Отже, між позивачем та Департаментом з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради наявний спір про право на нерухоме майно, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2.

Позивач у даній справі звернувся до суду як особа, право власності якої порушено рішенням державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Позивач не оскаржує рішення відповідача з підстав не дотримання процедури розгляду питання та прийняття рішення.

Крім того, як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі №816/389/15-а, не є публічно-правовим спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права - фізичною особою чи юридичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної чи юридичної особи. У такому випадку - це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, що склалися між сторонами в даній справі, є цивільно-правовими, а відтак не можуть бути предметом спору в адміністративному процесі, оскільки в даному випадку наявний спір про право цивільне, а тому має вирішуватись судом за правилами цивільного судочинства.

Згідно з п.1 ч.1 ст.238 КАС України, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства суд закриває провадження у справі.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (ч.2 ст. 239 КАС України).

Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд згідно з ч.1 ст.239 КАС України повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Суд роз'яснює заявнику, що поданий ним позов має розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст.183, 238, 239, 241, 248, 256, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Закрити провадження у справі № 1440/2204/18 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити певні дії.

2. Копію ухвали направити учасникам справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя О.М. Мельник