Справа № 803/952/18
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/2120/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області,

на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2018 року (суддя - Волдінер Ф.А., час ухвалення - 17:20, місце ухвалення - м.Луцьк, дата складання повного тексту - 05.09.2018 року),

в адміністративній справі №803/952/18 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області,

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

У травні 2018 року позивач ФОП ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ГУ ДФС у Волинській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення відповідача № від 19.02.2018 р. про застосування фінансових санкцій до позивача в розмірі 207676 грн..

Відповідач позову не визнав, у суді першої інстанції подав відзив, просив у задоволені позову відмовити повністю.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30.08.2018 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення ГУ ДФС у Волинській області №000126405 від 19.02.2018 року.

З цим рішенням суду першої інстанції від 30.08.2018 року не погодився відповідач ГУ ДФС у Волинській області та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду прийняте без з'ясування обставин справи, повноти та об'єктивності дослідження доказів та з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому рішення суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що представниками ГУ ДФС у Волинській області проведено фактичну перевірку кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», де здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1. В ході перевірки перевіряючим надано Книгу обліку доходів і витрат, яка зареєстрована на ФОП ОСОБА_1 в Луцькій ОДПІ 16.08.2017 р. за № 189. В даній Книзі відсутні будь-які записи про надходження готівкових коштів з моменту її реєстрації, що зафіксовано в Акті перевірки №001225 від 02.02.2018 року. У зв'язку із допущеним порушенням, відповідачем ГУ ДФС у Волинській області до позивача ФОП ОСОБА_1 рішенням № від 19.02.2018 року застосовано штрафні (фінансові) санкції у п'ятикратному розмірі суми не оприбуткованої готівки, а саме 207676 грн.. Покликається апелянт на вимоги п.177.10 ст.177 ПК України, Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні від 15.12.2004 р. № 637, Порядку ведення книги обліку доходів і витрат, які ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, які обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність від 16.09.2013 р. № 481, та стверджує, що фізичні особи-підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат, у якій за підсумками робочого дня, здійснювати записи про отримані доходи та документально підтверджені витрати.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 30.08.2018 року та прийняти нове рішення про відмову в позові.

Позивач подав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду від 30.08.2018 року - без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи та їх представників, які з'явились в засідання суду апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з врахуванням наступного.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ГУ ДФС у Волинській області відповідно до наказу про проведення фактичної перевірки від 22.01.2018 р. № 266, проведено фактичну перевірку кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_1, суб'єкта господарювання ФОП ОСОБА_1. За результатами проведеної перевірки складено Акт (довідку) №001225 від 02.02.2018 року (а.с. 8-9).

Із змісту вказаного Акту перевірки видно, що перевіркою встановлено за період з 02.06.2017 року по 30.09.2017 року не оприбуткування позивачем готівкових коштів на загальну суму 41535,20 грн. в день їх одержання в Книзі обліку доходів і витрат, яка зареєстрована на ФОП ОСОБА_1 в Луцькій ОДПІ 16.08.2017 року за №189.

На підставі вище вказаного Акту перевірки від 02.02.2018 року ГУ ДФС у Волинській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 19.02.2018 р. про застосування до позивача ФОП ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 207676 грн., за порушення гл.2, п.2.2, 2.6 Постанови про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні №637 від 15.12.2004 р., розділу 2, п.11 Постанови про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні №148 від 29.12.2017 р., на підставі п.п.54.3. п.54.3 ст.54 ПК України та абз.3 ст.1 Указу Президента України №436/95 від 12.06.1995 р. «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» (а.с. 11).

За результатами адміністративного оскарження позивачем до ДФС України вказаного податкового повідомлення-рішення № від 19.02.2018 р., таке залишено без змін, а скарга ФОП ОСОБА_1 залишена без задоволення (а.с. 61, 62).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до п.6 ст.33 Закону України «Про Національний банк України», визначення порядку ведення касових операцій для банків, інших фінансових установ, підприємств і організацій віднесено до повноважень НБУ.

Пунктом 1.2 глави 1 Положення про ведення касових операцій, затв. постановою Правління НБУ від 15.12.2004 року №637 (чинного до 05.01.2018 року, тобто на час охоплений фактичною перевіркою), визначено: - касова книга - це документ установленої форми, що застосовується для здійснення первинного обліку готівки в касі; - книга обліку - це касова книга, книга обліку доходів і витрат, книга обліку виданих та прийнятих старшим касиром грошей або книга обліку розрахункових операцій; - книга обліку доходів і витрат - це документ встановленої форми, що застосовується відповідно до законодавства України для відображення руху готівки. Форму відповідної книги обліку доходів і витрат установлено ДПА України; - книга обліку розрахункових операцій (далі - КОРО) - це прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг); - оприбуткування готівки - це проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Відповідно до пункту 2.2 глави 2 цього Положення №637 від 15.12.2004 року, підприємства (підприємці) здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, які не здійснюють підприємницької діяльності) через касу як за рахунок готівкової виручки, так і за рахунок коштів, одержаних із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів. Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

Приписами пункту 2.6 глави 2 цього Положення №637 від 15.12.2004 року встановлено, що уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК). Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Пунктами 1, 6, 9 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року №265/95-ВР (у редакції, чинній на час розглядуваних правовідносин) встановлено, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані: - проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; - забезпечувати зберігання використаних книг обліку розрахункових операцій та розрахункових книжок протягом трьох років після їх закінчення; - щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій.

Відповідно до абзацу 3 ст.1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» № 436/95 від 07.09.2001 р., у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

З врахуванням наведених вище норм законодавства, суд першої інстанції вірно зазначив, що у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних РК) та відображення на їх підставі готівки у КОРО. Невиконання будь-якої із цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність.

Аналогічна правова позиція неодноразово була висловлена Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 11 грудня 2012 року (справа №21-400а12), від 04 листопада 2015 року (справа №825/554/15-а), а також Верховним Судом у постановах від 31 липня 2018 року (справа №813/2229/17), від 15 серпня 2018 року (справа №822/1985/17), від 24 жовтня 2018 року (справа №805/1735/16-а), від 31 жовтня 2018 року (справа №820/4908/16).

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами по справі, що під час проведення перевірки посадовим особам відповідача було надано книгу обліку доходів і витрат №189 та книгу обліку розрахункових операцій №Р/1. Крім цього, жодних зауважень до книги обліку розрахункових операцій не було, дана книга обліку за період, що перевірявся, а саме з 02.06.2017 року по 30.09.2017 року заповнена і відповідає усім вимогам законодавства.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що з урахуванням вимог Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затв. постановою Правління НБУ №637 від 15.12.2004 року, позивачем не вчинено порушень щодо неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне оприбуткування) у касах готівки, оскільки повні суми фактичних надходжень готівки зафіксовані у фіскальних звітних чеках РРО та відображено на їх підставі готівку у Книзі обліку розрахункових операцій.

Щодо тверджень відповідача про порушення позивачем пункту 11 розділу 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затв. постановою Правління НБУ від 29.12.2017 року №148, то суд першої інстанції вірно зазначив, що ця постанова вступила в дію з 05.01.2018 року, а тому з урахуванням вимог ст.58 Конституції України, не може застосовуватись до правовідносин, які існували за період з 02.06.2017 року по 30.09.2017 року.

З цього приводу, суд першої інстанції врахував рішення Конституційного суду України від 05.04.2001 року №3-рп/2001, у якому зазначено, що Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (ч. 1 ст. 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акту не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Крім цього, у рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 року №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з втратою ним чинності, тобто до події, факту - застосовується той закон або інший нормативно правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції, що відповідач безпідставно застосував норми Положення №148 від 29.12.2017 року до господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 у період з 02.06.2017 року по 30.09.2017 року.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч.2 цієї ж статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Твердження апелянта не спростовують обґрунтованих висновків суду щодо протиправності застосування до позивача ФОП ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 207676 грн., а тому податкове повідомлення-рішення № від 19.02.2018 р. є протиправним та підлягає скасуванню.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об'єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 243 ч.3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області - залишити без задоволення.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2018 року в адміністративній справі №803/952/18 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи чи в порядку письмового провадження - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: В. В. Гуляк
Судді: Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль
Повний текст постанови складено 21.01.2019 року