Справа № 0440/7097/18
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2018 року Справа № 0440/7097/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Врони О.В. розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови,-
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 05.09.2018 ВП №57125223, винесену держаним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем було протиправно винесено постанову ВП №57125223 від 05.09.2018 року про стягнення з ГУ ПФУ у Дніпропетровській області виконавчого збору. Вказана постанова про стягнення виконавчого збору є протиправною та такою, що порушує права позивача та інтереси, оскільки останнім було вчинено всі необхідні дії для виконання судового рішення та його частково виконано.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.10.2018 року було відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.
Представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги не визнав та зазначив, що Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання від 03.07.2018 р. № 2475 - VIII, який набрав законної сили 28.08.2018 р., внесено зміни до деяких законодавчих актів України, в тому числі до Закону України Про виконавче провадження. Так, частину четверту статті 27 Закону України Про виконавче провадження викладено в наступній редакції - державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів. Отже, 05.09.2018 державним виконавцем одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження і було винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору. Представник відповідача просив суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи в порядку писмьвого провадження, позовні вимоги підтримує.
Представники відповідачів в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Розглянувши доводи позовної заяви, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази, суд встановив наступне.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.05.2018р. №804/993/18 зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1, відповідно до вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" №900 від 23.12.2015р., ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015р. "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" з 01.01.2016р.

Постановою державного виконавця ВП № 57125223 від 05.09.2018 р. відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.05.2018 року на підставі виконавчого листа виданого 01.08.2018 р. Одночасно п.3 постанови передбачено стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 14 892 грн.

Листом від 17.09.2018 року № 22524/08-01/26 позивачем повідомлено про фактичне добровільне виконання рішення суду, а саме: про здійснення перерахунку пенсії та виплату перерахованої суми пенсії за період з 01.01.2018 р. по 31.03.2018 р.

Листом також зазначено, що виплата перерахованої суми за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 буде виплачена в порядку, встановленому постановою КМУ № 103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб.

Позивач не погоджується із вказаною постановою про стягнення виконавчого збору ВП № 57125223 від 05.09.2018 р., що і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір суд зазначає, що відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України Про виконавче провадження (далі Закон №1404), примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

В силу п.1 ч.1 ст.26 Закону №1404 встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону №1404 виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи (ч.3 ст.27 Закону №1404).

28.08.2018р. набрав чинності Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання №2475 від 03.07.2018р., за яким до ч.4 ст.27 Закону №1404 внесені зміни та передбачено, що державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до п.8 Розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012р., стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону.

Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов'язується з початком примусового виконання. Останнє виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа, відтак одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору та винести постанову про стягнення виконавчого збору.

Таким чином, суд приходить до висновку, що застосування ч.4 ст.27 Закону №1404 у редакції чинній з 28.08.2018р., щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження у даному випадку можливе оскільки, спірна постанова прийнятя 05.09.2018 р., тобто після 28.08.2018р.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, оспорювана постанова від 05.09.2018р. з підстав набрання чинності 28.08.2018р. змін, внесених до ч.4 ст.27 Закону №1404, винесена відповідачем на підставах та у спосіб, передбачений чинним законодавством.

Також суд, не погоджується з посиланнями позивача на постанову Верховного Суду від 22.02.2018 року у справі №8016/823/17, оскільки аналіз норм в постанові Верховного Суду від 22.02.2018 року здійснено в редакції Закону України "Про виконавче провадження" до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання" від 03.07.2018 року (набрав чинності 28.08.2018р.), яким змінено частину четверту статті 27 та зазначено, що Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Думка позивача стосовно того, що виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого листа, виданого 01.08.2018 року, не закінчено, відтак підстав для винесення державним виконавцем постанови про стягнення виконавчого збору відсутні є помилковим, оскільки Законом визначено, що одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження виноситься постанова про стягнення виконавчого збору. Щодо повторного стягнення виконавчого збору, то суд з даним твердженням позивача не погоджується, оскільки у постанові про відкриття виконавчого провадження лише зазначено про стягнення з боржника виконавчого збору, а безпосереднє стягнення з боржника виконавчого збору здійснюється на підставі постанови про стягнення виконавчого збору.

Враховуючи викладене суд доходить висновку, що позовні вимоги є необгрунтованими, а отже не підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 139 КАС України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись, ст.ст. 205, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295,297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_2