Справа № 817/567/18
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2019-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/1708/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання Смидюк Х.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Захарець І.А.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про визнання протиправним та скасування наказу,-

суддя (судді) в суді першої інстанції - Комшелюк Т.О.,

час ухвалення рішення - 09:35:29,

місце ухвалення рішення - м. Рівне,

дата складання повного тексту рішення - 30 липня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

20 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, в якому просила визнати протиправним та скасувати наказ від 08 лютого 2018 року № 49/03 «Про накладення дисциплінарного стягнення».

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що спірний наказ вважає таким, який винесений без належного з'ясування обставин справи, всупереч закону та наявним доказам у справі, з порушенням принципів розумності, неупередженості та справедливості, а оголошення догани не має законного підґрунтя і є наслідком упередженого ставлення до неї керівництва Головного територіального управління юстиції у Рівненській області. Вказує, що вона перебуває на посаді з 20 жовтня 2016 року, з цього числа перебувала на лікарняному по 25 листопада 2016 року, доступ до автоматизованої системи виконавчого провадження (далі - АСВП) отримала у січні 2017 року і з цього числа розпочала роботу, при цьому вказує на значний обсяг роботи. Стверджує, що із введенням в дію АСВП спричинено багато проблем не тільки у ввіреному їй відділі, а і по всій Україні в зв'язку з завантаженістю та залежністю від Інтернету. Посилається на пожежу, яка відбулась в приміщенні, де знаходиться відділ, що призвело до погіршення умов праці. Вважає, що не може нести відповідальність за 2014-2016 роки з огляду на те, що приступила на посаду в кінці 2016 року, а отримала доступ до роботи АСВП на початку 2017 року. Стверджує про порушення проведення перевірки відповідачем, а саме, без посилання на Порядок проведення перевірок у Головному територіальному управлінні юстиції у Рівненській області, так як його на той час не було затверджено і він не розроблявся Головним територіальним управлінням юстиції у Рівненській області та не був доведений до її відома як керівника структурного підрозділу. Довідка про проведення перевірки містить суперечності, а саме вказано, що перевірка проводилась у зв'язку з надходженням скарг до Головного територіального правління юстиції у Рівненській області, а у самій Довідці по результатам перевірки Головним територіальним управлінням юстиції у Рівненській області на сторінці 8 абзац 2 зазначено, що за період з 24 квітня 2017 року по 28 квітня 2017 року(хоча перевірка проводилась 24-25 квітня) на розгляд до управління ДВС Головного територіального управління юстиції надійшло 9 звернень громадян та юридичних осіб, з них 4 скарги на посадових осіб відділу. Зазначене свідчить про упередженість та формальність проведення перевірки. Щодо виконавчих проваджень зазначає, що по вказаних фактах стосовно виконавчих проваджень з минулих років, вона не може нести відповідальності за ведення контролю за цими провадженнями.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 23 липня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 08 лютого 2018 року № 49/03 «Про накладення дисциплінарного стягнення».

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що подання дисциплінарної комісії, прийняте неповноважним складом є протиправним та таким, що позбавляє настання будь-яких негативних наслідків до особи, щодо якої проводилось дисциплінарне провадження, в даному випадку до позивача, а тому оскаржений наказ Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, прийнятий на підставі подання дисциплінарної комісії, є протиправним. Також відповідач, визначивши позивачу термін для надання пояснень до 16:00 год. 08 лютого 2018 року, діяв необґрунтовано та нерозсудливо, оскільки вказаний у дорученні термін є недостатнім для ознайомлення із матеріалами дисциплінарного провадження, що містять значний обсяг матеріалів, а саме 239 аркуші, чим порушено право позивача на ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи та надання відповідних пояснень, передбачене ст. 75, 76 Закону України «Про державну службу».

Не погодившись з прийнятим рішенням, Головне територіальне управління юстиції у Рівненській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що жодних звернень щодо ознайомлення у дисциплінарній справі немає, а отже позивач з такою заявою не звертався, а тому жодних порушень права позивача щодо ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи відповідач не допустив. Засідання дисциплінарної комісії при розгляді дисциплінарної справи відносно позивача були правомочні, оскільки на них присутні не менше 4 осіб(не менше дві третини від мінімальної кількості, тобто від шести осіб). Доводи по суті порушень позивач не спростував та не оскаржує.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено, що дві третини частини членів комісії визначаються від не менше як шести членів, що відповідає ч. 3 ст. 69 Закону України «Про державну службу», а тому засідання дисциплінарної комісії було неправомочним. Відповідач, склавши акт від 08 лютого 2018 року про відмову від надання у визначений термін будь-яких пояснень, визначивши термін для надання пояснень до 16.00 год, порушив право позивача на ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи, які є досить об'ємними, та надання відповідних пояснень, передбачене ст. ст. 75,76 Закону України «Про державну службу». Вказує, що позивач, як керівник може нести відповідальність за належний контроль та організацію роботи відділу лише стосовно тих виконавчих проваджень, відповідальність за належне виконання яких було покладено на нього розпорядчими(організаційними) документами суб'єкта призначення(відповідача).

В судовому засіданні позивач та його представник щодо апеляційної скарги заперечили, просили залишити в силі рішення суду першої інстанції, в своїх поясненнях покликалися на доводи, які викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, в своїх поясненнях покликався на доводи, які в ній викладені.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 25 жовтня 2016 року працювала на посаді начальника Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

Наказом Головного територіального управління юстиції у Рівненській області №210/04/К від 10 травня 2017 року відносно позивача відкрито дисциплінарне провадження(том 1 а.с.52-54).

На виконання зазначеного наказу, дисциплінарною комісією проведено службове розслідування, за результатами якого дисциплінарною комісією Головного територіального управління юстиції у Рівненській області був складений висновок про порушення начальником Рівненського міського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 статті 40 Конституції України, статей 1, 12 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», пункту 7 частини 1 статті 8 Закону України «Про державну службу», що в свою чергу є порушенням Присяги державного службовця. Такі діяння (дії та бездіяльність) ОСОБА_1 як державного службовця призводять до приниження авторитету державного органу. Як слідує із висновку дисциплінарної комісії, остання погоджується, що припинення державної служби за порушення Присяги може застосовуватися тільки у крайніх випадках, коли дисциплінарний проступок містить ознаки саме такого порушення і заходи дисциплінарного стягнення є недостатніми чи попереднє їх вжиття не дало бажаного результату. Звільнення з посади державної служби на підставі ч. 5 ст. 66 Закону України «Про державну службу» є найсуворішою санкцією відповідальності державного службовця. На переконання комісії, державний службовець, начальник відділу Рівненського міського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 скоїла проступок який суперечить покладеним на неї обов'язкам, підриває довіру до неї як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання нею своїх обов'язків. Державний службовець, який вчинив дисциплінарний проступок, може бути звільнений за порушення Присяги, оскільки, проступок можна кваліфікувати як порушення Присяги. Однак дисциплінарною комісією взято до уваги, що позивач тривалий час працює в органах юстиції та має заохочення Міністерства юстиції України, а тому дисциплінарна комісія рекомендувала застосувати неї дисциплінарне стягнення у виді оголошення догани відповідно до п. 3 ст. 66 Закону України «Про державну службу».

07 лютого 2018 року дисциплінарною комісією направлено начальнику Головного територіального управління юстиції у Рівненській області подання, в якому рекомендує застосувати до начальника Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді оголошення догани відповідно до п. 3 ст. 66 Закону України «Про державну службу» (том 2, а.с.53-72).

08 лютого 2018 року відповідачем виданий наказ №49/03 «Про накладення дисциплінарного стягнення» щодо ОСОБА_1

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

За результатами здійсненого дисциплінарного провадження та проведеного службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено факт відсутності контролю за виконанням рішень, строками і законністю проведених виконавчих дій, строками розгляду звернень громадян та юридичних осіб державними виконавцями підпорядкованого відділу, що призвели до порушення вимог чинного законодавства, а саме статей 10, 11, пункту 2 частини третьої статті 18, пункту 19 частини другої статті 18, частини п'ятої статті 26, частини третьої статті 36, частини восьмої статті 48, статті 48, частини четвертої статті 50, статті 56, частини другої статті 71, пункту 4 статті частини шостої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), статті 25 Закону (в редакції від 04.11.2010 №2677-VI), статті 11, 32, 57, 62 Закону, пункту 4, абзацу 3 пункту 12, пункту 20 Розділу Х, Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року № 512/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30 березня 2016 року за №1302/29432, пункту 5.26 Розділу 5 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року № 2274/5, пункту 18 Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 № 985, пунктів 8, 9, 10 Порядку обліку, зберігання, оцінки вилученого митницями ДФС майна, щодо якого винесено рішення суду про конфіскацію, передачі його органам державної виконавчої служби і розпорядження ним, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1724, пункту 8 Порядку взаємодії органів державної виконавчої служби та митних органів при передачі майна, конфіскованого за рішенням судів, та розпорядженні ним, затвердженим наказом Міністерства юстиції України та Державної митної служби України 12.10.2009 року № 1833/5/943 при виконанні виконавчих документів про стягнення аліментів та конфіскації майна, підготовки документів на реалізацію арештованого майна державними виконавцями Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції вважав встановленим та доведеним факт вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку та наявності її вини.

Позивач рішення суду першої інстанції в частині таких висновків в апеляційному порядку не оскаржила. Водночас у відзиві на апеляційну скаргу відповідача позивач зазначає, що суд першої інстанції, незважаючи на повне задоволення її позовних вимог, дійшов частково помилкових висновків щодо наявності підстав для притягнення її до дисциплінарної відповідальності та не надав належної і всебічної оцінки всім наявним у справі доказав, якими вона обґрунтовувала позовні вимоги.

Проте, відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів та вимог апеляційної скарги лише у двох випадках, а саме, якщо під час розгляду справи буде встановлено: порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Однак позивач та її представник ні в письмовому відзиві на апеляційну скаргу, ні в поясненнях, наданих в судовому засіданні апеляційного суду не надали пояснень та доказів неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права в частині обставин доведеності факту вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку та наявності її вини чи порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, передбачених ч. 3 ст. 317 КАС України.

Також, як слідує із змісту оскарженого рішення, суд дослідив та оцінив всі надані сторонами пояснення і докази, якими вони обґрунтовували позовні вимоги та заперечення проти позову, зокрема, надав мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному позивачем, якими вона доводила відсутність факту вчинення нею дисциплінарного проступку (невиконання чи неналежне виконання посадових обов'язків та порушення вимог законодавства) та/або відсутності її вини у цих порушеннях.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для повторного їх дослідження та перевірки.

З приводу підстав скасування судом першої інстанції оскарженого наказу Головного територіального управління юстиції у Рівненській області колегія суддів зазначає наступне.

Як описано вище, протиправність спірного наказу суд мотивував двома підставами, а саме, що відповідач порушив право ОСОБА_1 на ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи та надання відповідних пояснень, оскільки надав позивачу недостатній час для цього, а також, що подання про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності було прийняте неповноважним складом дисциплінарної комісії, оскільки на день його складення комісія діяла у складі п'яти осіб, що є меншим мінімальної кількості, встановленої законом.

Колегія суддів вважає такі висновки помилковими і необґрунтованими, виходячи з наступного.

Щодо надання позивачу часу на ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи і надання пояснень.

Відповідно до ч. 6 ст. 74 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII(далі - Закон України № 889-VIII) державний службовець має право на ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи.

Згідно із ст. 75 Закону України № 889-VIII перед накладенням дисциплінарного стягнення суб'єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення. Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі. Відмова надати пояснення оформляється відповідним актом і підтверджується двома державними службовцями. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.

Статтею 76 Закону України № 889-VIII передбачено, що державний службовець має право на ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення. За результатами ознайомлення державний службовець має право вносити зауваження до висновку, клопотання про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи, надавати додаткові пояснення та додаткові документи і матеріали, що стосуються зазначених обставин, які долучаються до справи.

Таким чином, відповідно до змісту наведених норм, державний службовець, який притягається до дисциплінарної відповідальності, має право ознайомитись з матеріалами дисциплінарної справи, надати письмове пояснення, вносити зауваження до висновку, клопотання про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи, надавати додаткові пояснення та додаткові документи і матеріали.

Водночас, зазначеними нормами передбачено саме право, а не обов'язок особи, відносно якої проводиться службове розслідування, ознайомлюватись з матеріалами дисциплінарної справи та подавати пояснення, а відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення. Також орган, який здійснює службове розслідування, не має обов'язку забезпечувати обов'язкову явку особи, відносно якої проводиться службове розслідування, чи вимагати обов'язкового подання нею письмових пояснень.

З наявних в матеріалах справи письмових доказів слідує, що 08 лютого 2018 року в.о. начальника Головного територіального управління юстиції у Рівненській області направив позивачу подання дисциплінарної комісії та доручення про надання пояснень з приводу фактів, викладених у цьому поданні, до 16:00 год. 08 лютого 2018 року.

На дане доручення ОСОБА_1 подала письмове пояснення і доповідну записку про те, що вона фізично не має змоги надати пояснення в зв'язку із значним обсягом матеріалів та просила надати достатній термін для цього.

О 16:30 год. 08 лютого 2018 року комісія Головного територіального управління юстиції у Рівненській області склала акт про відмову ОСОБА_1 надати пояснення.

В постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 820/5040/16 (адміністративне провадження № К/9901/22606/18) Верховний Суд надав висновок щодо застосування норм права, згідно з яким гарантії прав державних службовців під час застосування дисциплінарного стягнення, передбачені ст. ст. 74, 76 Закону України № 889-VIII, державний службовець реалізує шляхом власного волевиявлення наміру ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи. Про порушення гарантій, передбачених цими нормами, може свідчити наявність необґрунтованої відмови чи вчинюваних дисциплінарною комісією перешкод у реалізації державним службовцем зазначених прав. Оскільки позивач, надаючи пояснення в письмовій формі, був обізнаний з початком перебігу дисциплінарного провадження стосовно нього, то посилання на порушення гарантій його прав, визначених ч. 6 ст. 74, ч. 1 ст. 76 Закону України № 889-VIII є необґрунтованим, оскільки докази волевиявлення позивача у реалізації даного права відсутні.

У справі, що розглядається, судом першої інстанції достовірно встановлено і не заперечується ОСОБА_1, що позивач була обізнана з фактом здійснення дисциплінарного провадження щодо неї.

При цьому, колегія суддів зауважує, що дисциплінарне провадження було відкрите 10 травня 2017 року, подання, складене за його результатами, було направлено дисциплінарною комісією начальнику Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 07 лютого 2018 року. Тобто дисциплінарне провадження здійснювалось протягом тривалого часу, майже 9 місяців, тому, на переконання колегії суддів, позивач мала достатньо часу та можливостей для ознайомлення з матеріалами провадження, які формувались поступово, та надання своїх пояснень, клопотань, доказів тощо.

Відповідно до п. 6 «Порядку обліку та роботи з дисциплінарними справами», затвердженого наказом Національного агентства України з питань державної служби 03 березня 2016 року № 49, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.03.2016 року за № 456/28586, державний службовець, щодо якого здійснюється дисциплінарне провадження, має право доступу до інформації про нього, яка збирається та зберігається, в тому числі має право в будь-який час знайомитись із дисциплінарною справою, робити з неї виписки, давати письмові пояснення, надавати відповідні документи та матеріали щодо обставин, які досліджуються, а також порушувати клопотання про одержання і залучення до матеріалів нових документів. Для ознайомлення із матеріалами дисциплінарної справи державний службовець письмово звертається до секретаря дисциплінарної комісії, який повідомляє про таке ознайомлення голову цієї дисциплінарної комісії.

Однак позивач не надала жодних доказів звернення до дисциплінарної комісії з клопотаннями про ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи та доказів відмови їй у вчиненні таких дій чи здійснення членами дисциплінарної комісії перешкод у реалізації позивачем зазначених прав.

Також колегія суддів враховує, що ОСОБА_1 після отримання подання дисциплінарної комісії та доручення про надання письмового пояснення відразу написала пояснення та службову записку про те, що не може надати пояснення у визначений термін в зв'язку із значним обсягом матеріалів та просила надати достатній термін для цього, не починавши ознайомлення з цими матеріалами, а також не вказала конкретного часу, необхідного для написання пояснень, про що було зазначено в акті про відмову від надання позивачем таких пояснень.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів приходить до висновку, що ненадання відповідачем ОСОБА_1 додаткового терміну для ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи та надання письмових пояснень не є порушенням її прав, гарантованих ст. ст. 74-76 Закону України № 889-VIII і саме по собі не може бути підставою для визнання протиправним оскарженого наказу Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

Крім того, колегія суддів зазначає, що всі свої пояснення, мотиви і докази щодо незгоди з результатами дисциплінарного провадження та, як наслідок, застосованого до неї дисциплінарного стягнення, ОСОБА_1 надала суду першої інстанції і їм було надано мотивовану оцінку.

Щодо правомочності дисциплінарної комісії Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

Відповідно до визначення, яке наведене у Словнику української мови в 11 томах (Том 7, стор. 508, за ред. І. К. Білодіда. - К.: Наукова думка, 1970- 1980), правомочність, правомочний - який користується законним правом або має певні повноваження.

Тобто під правомочністю дисциплінарної комісії у спірному випадку слід розуміти реальну можливість та право здійснювати свої повноваження, надані законом, за наявності всіх передбачених законом підстав та умов.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Закону України № 889-VIII для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Так, відповідно до ч. 3 цієї статті дисциплінарна комісія діє у складі не менше шести членів.

А згідно із ч. 8 цієї статті засідання дисциплінарної комісії є правомочним, якщо на ньому присутні не менше двох третин її членів.

Наведеними вище нормами встановлено вимоги щодо мінімального кількісного складу дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ загалом та мінімальної кількості присутніх членів (кворуму) для надання засіданню комісії правомочності.

Проаналізувавши зміст наведених норм та визначень термінів, колегія суддів зазначає, що компетентним складом дисциплінарної комісії, повноважним (правомочним) приймати рішення, віднесені законом до її компетенції, є дві третини від складу комісії. При цьому, дві третіх частини членів комісії визначаються від мінімального складу, встановленого законом, а саме від кількості шести членів, про що також зазначає суд першої інстанції. Тому, враховуючи, що дисциплінарна комісія Головного територіального управління юстиції у Рівненській області була створена у складі шести членів, її засідання є правомочним, якщо на ньому присутні не менше чотирьох осіб (дві третини від шести членів комісії).

Як встановлено з матеріалів справи, в процесі дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_1 всі засідання дисциплінарної комісії проводились а рішення, в тому числі і подання від 07 лютого 2018 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, приймались комісією у складі не менше чотирьох осіб, тобто з дотриманням кворуму, встановленого ч. 8 ст. 69 Закону України № 889-VIII, отже, засідання комісії і, відповідно, прийняті нею рішення, були правомочними.

Щодо висновку суду першої інстанції про те, що всупереч вимогам ч. 3 ст. 69 Закону України № 889-VIII на момент внесення подання від 07 лютого 2018 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності дисциплінарна комісія діяла в неповноважному складі, а саме в складі п'яти членів, оскільки 01 лютого 2018 року, ОСОБА_6, яка була членом комісії, була звільнена з посади заступника начальника управління - начальника відділу державної реєстрації нормативно-правових актів управління реєстрації нормативно-правових актів, правової роботи та правової освіти Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, колегія суддів зазначає наступне.

Дисциплінарна комісія є колегіальним органом і всі рішення приймаються на її засіданнях.

На підставі системного і логічного аналізу наведених вище положень ст. 69 Закону України № 889-VIII, колегія суддів вважає, що в частині правомочності засідань та рішень комісії даною статтею встановлено лише вимоги щодо мінімального кількісного складу, який повинен бути присутній на засіданні, а саме не менше двох третин її членів.

Водночас, відсутність на час дисциплінарного провадження мінімального складу комісії (у спірному випадку - п'ять, а не шість членів), на думку колегії суддів, не впливає на її правомочність, оскільки, як зазначено вище, для прийняття рішень достатньо присутності двох третин членів комісії.

В цьому контексті колегія суддів вважає, що встановлення законом можливості проведення засідань і прийняття рішень не повним складом дисциплінарної комісії, а її компетентною більшістю спрямоване на забезпечення нормальної та ефективної діяльності комісії за умови відсутності окремих членів чи їх неможливості брати участь у дисциплінарному провадженні.

Зокрема, у спірному випадку колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 також була членом дисциплінарної комісії Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, однак в силу вимог ч. 3 ст. 69 Закону України № 889-VIII не брала участь у здійсненні дисциплінарного провадження щодо себе.

Також, колегія суддів враховує наявне в матеріалах справи роз'яснення Національного агентства України з питань державної служби, надане на запит відповідача листом від 17 вересня 2018 року № 6832/10-18, згідно з яким засідання дисциплінарної комісії Головного територіального управління юстиції у Рівненській області є правомочним, якщо на ньому присутні чотири її члени (дві третини від шести членів комісії).

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 13 Закону України № 889-VIII та п. 4 Положення про Національне агентство України з питань державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 500, Агентство як центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, зокрема, надає роз'яснення з питань застосування цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері державної служби.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що подання дисциплінарної комісії від 07 лютого 2018 року було прийняте неповноважним складом дисциплінарної комісії, а тому є протиправним та таким, що не створює будь-яких негативних наслідків до особи, щодо якої проводилось дисциплінарне провадження, в даному випадку до позивача, а також, відповідно, оскаржений наказ Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 08 лютого 2018 року № 49/03 про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1, який прийнятий на підставі цього подання є протиправним та таким, що належить до скасування.

Крім того, колегія суддів враховує, що відповідно до ч. ч. 10, 11 ст. 69 Закону № 889-VIII результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб'єкта призначення. Суб'єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов'язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Таким чином, відповідно до змісту наведених норм, пропозиція чи подання дисциплінарної комісії має для суб'єкта призначення лише рекомендаційний характер і останній не зобов'язаний приймати саме таке рішення, яке рекомендує дисциплінарна комісія.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи та допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 328 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Рівненській області задовольнити повністю.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 липня 2018 року у справі № 817/567/18 скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 22 січня 2019 року.