Справа № 420/274/19
Суддя: Соколенко О. М.
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/274/19
УХВАЛА

22 січня 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Соколенко О.М., розглянувши матеріали позовної заяви Суворовського об’єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі до публічного акціонерного товариства «Одесахарчореммаш» про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

17 січня 2019 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Суворовського об’єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі до публічного акціонерного товариства «Одесахарчореммаш», в якій позивач просить суд стягнути з публічного акціонерного товариства «Одесахарчореммаш» заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 1265498,13 грн.

Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з’ясовує: чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність, має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником), відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності, позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними), немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши дану позовну заяву, суд вважає, що вона не відповідає вимогам ст.ст.160, 161 КАС України.

Згідно з п.3 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб’єкта владних повноважень.

Так, позивачем у позовній заяві зазначено, що ціна позову складає 125498,13 грн.

Натомість позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 1265498,13 грн.

Таким чином, позивачу необхідно зазначити вірну ціни позову.

Відповідно до ч.4 ст.161 КАС України позивач зобов’язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частиною 2 статті 79 КАС України визначено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Так, у позовній заяві позивач вказує, що:

- публічне акціонерне товариство «Одесахарчореммаш» перебуває на обліку в Суворовському об’єднаному управління Пенсійного фонду України в м.Одесі;

- у зв’язку з несплатою фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за списком №2 має заборгованість перед Суворовським об’єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м.Одесі в сумі 125498,13 грн. за період з 01.12.2017 року по 25.12.2018 року станом на 26.12.2018 року.

На підтвердження вказаних обставин позивачем надано до суду, зокрема, список пенсіонерів ПАТ «Одесахарчореммаш», листи про відшкодування пільгових пенсій та розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій.

Однак, Управлінням не надано до суду доказів:

- перебування ПАТ «Одесахарчореммаш» на обліку в Суворовському об’єднаному управління Пенсійного фонду України в м.Одесі;

- на підтвердження того, що пенсіонерам, які працювали в ПАТ «Одесахарчореммаш», призначена та виплачується пенсія на пільгових умовах за списком №1 та №2;

- виплати пенсіонерам, які працювали в ПАТ «Одесахарчореммаш» пенсії у період з 01.12.2017 року по 25.12.2018 року;

- доказів направлення та вручення ПАТ «Одесахарчореммаш» доданих до позовної заяви листів про відшкодування пільгових пенсій та розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій;

- доказів наявності у відповідача заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 1265498,13 грн., яку позивач просить суд стягнути в прохальній частині позовної заяви.

Таким чином, позивачу необхідно надати відповідні докази до суду разом із доказами направлення їх копії на адресу відповідача.

При цьому суд зазначає, що згідно з ч.2 ст.94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч.ч.4-5 ст.94 КАС України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Згідно ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 2 статті 132 КАС України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України “Про судовий збір”.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України “Про судовий збір”, судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Предметом позову в даному випадку є стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 1265498,13 грн.

Отже, адміністративний позов містить вимогу майнового характеру.

У відповідності до пп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України “Про судовий збір” за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб’єктом владних повноважень сплачується судовий збір за ставкою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України “Про Державний бюджет на 2019 рік” з 1 січня 2019 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб 1921 гривень.

Таким чином, за подачу даної позовної заяви позивачу необхідно надати до суду докази сплати судового збору у розмірі 18982,47 грн. (1265498,13 грн.*1,5%, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), якщо заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій складає 1265498,13 грн.

Однак, Суворовським об’єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м.Одесі не надано до позову доказів сплати судового збору.

Натомість, разом із позовною заявою з боку позивача до суду надано клопотання, в якому Суворовське об’єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі просить суд звільнити позивача від сплати судового збору відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір», яке обґрунтоване тим, що управління Фонду не має можливості сплатити судовий збір за подання даного позову у зв’язку з відсутністю коштів, призначених на цю мету.

Відповідно до ч.1 ст.133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з ч.2 ст.132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України “Про судовий збір”, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім’ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров’ю.

Згідно з ч.2 даної статті, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, вказаною нормою чітко визначено умови, за яких суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, та в тому числі, звільнити від його сплати, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Зазначене свідчить про те, що позивач не є суб'єктом, на якого поширюється дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати.

Крім того, даною статтею передбачено право суду, а не обов'язок, в тому числі, щодо звільнення позивача від сплати судового збору.

Слід зазначити, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України "Про судовий збір" від 23.01.2015 року №2 із вказаного питання роз'яснено, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд зазначає, що вказані норми законодавства встановлюють можливість полегшення судом тягаря судових витрат для осіб з низьким рівнем достатку. Положення цих норм спрямовані на те, щоб судові витрати не були перешкодою для доступу до суду малозабезпечених осіб, і слугують гарантуванню принципу рівності (стаття 8 КАС України) усіх осіб у правах щодо доступу до суду незалежно від майнового стану, у зв’язку з чим застосування інституту звільнення від сплати судового збору, розстрочення чи відстрочення його сплати можливе у разі тяжкого фінансового становища сторони.

Разом з цим, з урахуванням дії принципу змагальності, питання щодо звільнення від сплати судового збору вправі поставити перед судом позивач шляхом подання відповідного обґрунтованого клопотання, у якому повинно бути наведено обставини, які свідчать про незадовільне скрутне матеріальне становище особи, та подати суду відповідні докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Отже, наведені позивачем обставини не є підставою для звільнення від сплати судового збору.

Суддя зазначає, що факт подачі позову державною установою, що фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України не є безумовною підставою для звільнення від сплати судового збору.

Обов'язок сплати судового збору слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду.

Окрім того, позивач звертається до суду з даною позовною заявою у 2019 році, однак, в якості підстав для звільнення від сплати судового збору зазначає відсутність видатків на сплату судового збору, закріплених в бюджеті Пенсійного фонду України на 2018 рік.

Вивчивши доводи позивача, наведені в якості підстав для задоволення поданого клопотання, та враховуючи приписи ст.8 Закону України “Про судовий збір”, суддя доходить висновку, що наведені позивачем обставини не є підставою для звільнення від сплати судового збору.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, а позивач не надав до суду документ про сплату судового збору у встановленому приписами Закону України “Про судовий збір” порядку та розмірі, суддя доходить до висновку, що подана позовна заява не відповідає приписам КАС України.

Відтак, системно проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства та дослідивши позовну заяву, судом з'ясовано, що позов подано без додержання вимог, передбачених статтями 160 та 161 Кодексу адміністративного суду України.

Згідно ч. 1 ст.169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Виявлені недоліки мають бути усунені позивачем шляхом надання до суду (з доказами направлення їх копій на адресу відповідача):

- інформації щодо вірної ціни позову;

- доказів сплати судового збору у розмірі 18982,47 грн., якщо заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій складає 1265498,13 грн.;

- доказів, визначених судом.

За таких обставин, враховуючи, що виявлені недоліки перешкоджають суду вирішити питання про відкриття провадження в адміністративній справі, суддя доходить висновку, що позовна заява повинна бути залишена без руху, а позивачу наданий термін для усунення недоліків.

Суд вважає за доцільне також зазначити, що у разі своєчасного виконання ухвали суду, та направлення необхідних документів засобами поштового зв’язку, позивачу, з метою попередження повернення судом позовної заяви позивачеві з підстав невиконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху, необхідно завчасно повідомити суд відповідними засобами зв’язку (телефон, факс, електрона пошта, тощо) про надіслання матеріалів до суду, оскільки згідно з п.1 та п.2 розділу ІІ Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2013 року №958, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 28.01.2014 року за №173/24950, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв’язку (без урахування вихідних днів об’єктів поштового зв’язку): 1) місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1; 2) у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+2; 3) між районними центрами різних областей України (у тому числі для міст обласного підпорядкування) - Д+4, пріоритетної - Д+3; 4) між іншими населеними пунктами різних областей України - Д+5, пріоритетної - Д+4, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об’єкті поштового зв’язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення. При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Керуючись ст.ст.120, 132, 133, 160, 161, 169 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Суворовського об’єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про звільнення від сплати судового збору – відмовити.

Позовну заяву Суворовського об’єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі до публічного акціонерного товариства «Одесахарчореммаш» про стягнення заборгованості – залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність у десятиденний строк з дня отримання копії ухвали (в тому числі, якщо її копію отримано нарочно, засобами електронної пошти та факсимільного зв’язку) усунути недоліки та роз’яснити, що в іншому випадку позов буде визнаний неподаним та повернутий позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Соколенко