Справа № 810/1036/18
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/1036/18 Суддя (судді) першої інстанції: Терлецька О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання Цюпка Б.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 травня 2018 року (повний текст складено 11 травня 2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті з позовом, в якому просив визнати протиправними дії відповідача, визнати недійсним результати проведеного 29 листопада 2017 року за допомогою пересувних автомобільних ваг габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки RENAULT MAGNUM (д/н НОМЕР_1) та напівпричепа Krone (д/н НОМЕР_2), скасувати акт №00025563 від 29 листопада 2017 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та розрахунок плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №295 до акту №00025563 від 29 листопада 2017 року.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 11 травня 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що в діях позивача відсутня вина та на нього не може бути покладено обов'язок зі сплати суми у разі перевищення нормативно-вагових параметрів транспортного засобу, оскільки керування цим транспортним засобом здійснювала інша особа, а саме вимірювання проводилось не об'єктивно, оскільки вантаж, що перевозився, є сипучим та може переміщуватись під час транспортування і змінювати навантаження з однієї осі на іншу.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подавав, в суді першої інстанції його позиція обґрунтовувалась тим, що внаслідок проведення зважування автомобіля, що належить позивачу, було встановлено перевищення транспортним засобом встановлених вагових обмежень осьових навантажень (на одну вісь), а тому відповідачем у відповідності до норм чинного законодавства складено відповідні акт і довідку від 29 листопада 2017 року та розраховано плату за проїзд.

Сторони, будучі повідомлені про день, час і місце розгляду справи належним чином, у судові засідання, призначені на 27 листопада 2018 року, 18 грудня 2018 року та 15 січня 2019 року, не з'явилися. Представником апелянта подавалось клопотання про відкладення розгляду та перенесення справи, оскільки 27 листопада 2018 року він прийматиме участь у судовому засідання в Апеляційному суді Одеської області.

Враховуючи, що відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності сторін.

Згідно з ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач є власником транспортного засобу марки RENAULT MAGNUM, держаний номерний знак НОМЕР_3 та напівпричепа марки Krone держаний номерний знак НОМЕР_4.

29 листопада 2017 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті на підставі наказу Державної служби України з безпеки на транспорті №1132 від 23 листопада 2017 року, направлення на рейдову перевірку від 28 листопада 2017 року №005727 (а.с.34) та згідно з графіком щоденної (цілодобової) роботи пересувного пункту габаритно-вагового контролю в Кіровоградській області на листопада 2017 року (а.с.37) на ділянці дороги Н-14 «Олександрівка-Кіровоград-Миколаїв» 75 км + 812 м, здійснено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки RENAULT MAGNUM, держаний номерний знак НОМЕР_3 та напівпричепа марки Krone держаний номерний знак НОМЕР_4, які належать позивачу.

За наслідком здійсненого габаритно-вагового контролю складено акт від 29 листопада 2017 року (а.с.30), в якому зафіксовано, що зазначеним транспортним засобом керував ОСОБА_3, маршрут руху «Богуслав-Миколаїв», пройдена відстань - 423 км, повна маса нормативно допустима - 40,0 т, фактична - 39,04 т, осьові навантаження нормативно допустиме - 11,0 т/11,0 т/22,0 т, фактичне - 6,44 т/12,8 т/19,8 т. Також складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 29 листопада 2017 року (а.с.31), відповідно до якої навантаження на осі транспортного засобу становить: 1) 6,44 т; 2) - 12,8 т; 3) - 19,8 т.

Управлінням Укртрансбезпеки у Кіровоградській області Державної служби України 29 листопада 2017 року складено розрахунок №295 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту №0002592 від 29 листопада 2017 року, відповідно до якого ОСОБА_2 виконано розрахунок плати за проїзд по маршруту «Богуслав-Миколаїв», пройдена відстань 423 км, враховуючи, що фактичні вагові параметри транспортного засобу на 1 одиничну ось складали 12,8 т, параметри на які нараховується плата за проїзд становить 1,8 т, розмір плати за проїзд за перевищення нормативних параметрів становить 0,27 Євро/км, перевищення параметрів від нормативу - 16,36%. Всього визначено до сплати 342,63 Євро.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо проведення габаритно-вагового контролю визначення позивачу розміру плати за проїзд, ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що в діях суб'єкту владних повноважень - Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області під час проведеного 29 листопада 2017 року за допомогою пересувних автомобільних ваг габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки RENAULT MAGNUM (д/н НОМЕР_1) та напівпричепа Krone (д/н НОМЕР_2) та складанні оспорюваного розрахунку жодних порушень вимог чинного законодавства не допущено.

Колегія суддів за наслідками апеляційного перегляду дійшла наступних висновків.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про автомобільні дороги» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який визначає правові, економічні, організаційні та соціальні засади забезпечення функціонування автомобільних доріг, їх будівництва, реконструкції, ремонту та утримання в інтересах держави і користувачів автомобільних доріг.

У відповідності до ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року №198 затверджено Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, відповідно до п.16 яких перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об'єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначається окремими актами законодавства.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30, згідно п.3 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, передбачено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Відповідно до пп.4 п.2 вказаного Порядку габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Пунктом 3 наведеного Порядку передбачено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Згідно п.30 цього Порядку плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

Пунктом 31-1 наведеного порядку встановлено, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансінспекції.

Згідно з п.2 ставок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879, ставка плати за кожен кілометр відстані великовагового транспортного засобу з перевищенням допустимих осьових навантажень від 10 до 20 відсотків включно становить 0,27 Євро.

Як вбачається з матеріалів справи, габаритно-ваговий контроль належного позивачу транспортного засобу здійснено посадовими особами відповідача у відповідності до норм чинного законодавства, на підставі наказу Державної служби України з безпеки на транспорті « 1132 від 23 листопада 2017 року, направлення на рейдову перевірку від 28 листопада 2017 року №005727 (а.с.34) та згідно з графіком щоденної (цілодобової) роботи пересувного пункту габаритно-вагового контролю в Кіровоградській області на листопада 2017 року (а.с.37).

Засіб вимірювальної техніки, за допомогою якого було здійснено габаритно-ваговий контроль відповідає вимогам ГОСТ 29329-92 «Весы для статического взвешивания. Общие технические требования», що підтверджується Свідоцтвом про повірку засобу вимірювальної техніки №34-00/2594 від 29 червня 2017 року (а.с.38), яке чинне до 29 червня 2018 року.

Беручи до уваги, що пройдена відстань транспортного засобу марки RENAULT MAGNUM, держаний номерний знак НОМЕР_3 та напівпричепа марки Krone держаний номерний знак НОМЕР_4 по маршруту «Богуслав-Миколаїв» становила 423 км, перевищення навантаження на другу ось становило - (12,8 т фактичне навантаження - 11,0 т допустиме навантаження) = 1,8 т, що перевищує допустимі параметри на 16,36%, відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, таким чином, відповідачем правомірно визначено розмір плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування у розмірі 342,63 Євро (0,27 Євро х 423 км х 3).

У своїй апеляційній скарзі позивач стверджує про не об'єктивність здійснення відповідачем вимірювання ваги транспортного засобу, оскільки здійснювалось перевезення вантажу сої, який є сипучим вантажем і під час транспортування може переміщатись та змінювати навантаження одної осі на іншу. Однак колегія суддів відхиляє зазначені посилання апелянта, оскільки переміщення сипучого вантажу під час руху транспортного засобу не є тією обставиною, яка може звільнити перевізника від сплати відповідної плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування. Крім того, перевізник має вчиняти відповідні дії, зокрема щодо закріплення вантажу, або вжиття інших заходів, які б унеможливлювали зміщення сипучого вантажу, з метою не допущення перевищення допустимого навантаження на окрему ось транспортного засобу.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

В той же час, згідно з п.п.27, 28 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування справляється з транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників, у тому числі тих, що визначені у статті 5 Закону України «Про єдиний збір, який справляється у пунктах пропуску через державний кордон України», справляється у разі виявлення факту перевищення їх фактичних параметрів над параметрами, які враховувалися під час встановлення розміру єдиного збору в пунктах пропуску через державний кордон, де відсутні вагові комплекси, та з транспортних засобів, які виїжджають за межі України і на які в установленому порядку не отримано дозвіл на рух або не внесено плату за проїзд.

Плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Таким чином, на фізичну або юридичну особу, яка здійснює перевезення вантажів транспортними засобами, покладено обов'язок зі сплати відповідної плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, а тому відповідачем правомірно визначено ОСОБА_2, який являється власником транспортного засобу марки RENAULT MAGNUM (д/н НОМЕР_1) та напівпричепа Krone (д/н НОМЕР_2), як особи, на яку законодавством покладено обов'язок зі сплати передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879 плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

З огляду на викладені обставини, за результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що відповідач, здійснюючи габаритно-ваговий контроль належного позивачу транспортного засобу, складаючи акт №00025563 від 29 листопада 2017 року та здійснюючи розрахунок плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №295 до акту №00025563 від 29 листопада 2017 року діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, яке регулює спірні правовідносини, а тому суд не вбачає підстав для визнання протиправними дій Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті та скасування відповідачем складених за наслідком здійснення габаритно-вагового контролю акту та розрахунку від 29 листопада 2017 року.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 21 січня 2019 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді В.О.Аліменко

А.Ю.Кучма