Справа № 810/1517/17
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2019 року № 810/1517/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у м. Києві у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аніка" до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Аніка" з позовом до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення відповідача від 21.09.2016 вих.№4412/10/10-13-11-02-10 та зобов`язати Києво-Святошинську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Київській області прийняти подані позивачем копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних за серпень 2016 року, з включенням відомостей з них до облікових даних позивача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив про те, що Києво-Святошинською об'єднаною державною податковою інспекцією було протиправно відмовлено у прийнятті копій записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних за серпень 2016 року, які були надані позивачем контролюючому органу, посилаючись на те, що Податковим кодексом України з 01.01.2015 не встановлено обов'язку платника податків подавати реєстри виданих та отриманих податкових накладних до контролюючого органу.

Позивач вважає, що подання контролюючому органу копій записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних за відповідний звітний період є безпосереднім обов'язком платника податків, встановленим Порядком ведення реєстру виданих та отриманих податкових накладних, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 22.09.2014 № 958, який прийнятий на підставі та на виконання вимог Податкового кодексу України, і який є невід'ємною частиною податкового законодавства. Стверджує, що відсутність у Податковому кодексі України норми про обов'язок платника податків подавати копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних за відповідний звітний період не свідчить про відсутність підстав для виконання вказаного обов'язку, оскільки такий обов'язок чітко встановлений наказом Міністерства фінансів України від 22.09.2014 № 958.

Відповідач, своїм правом, передбаченим статтею 162 КАС України, не скористався, заяву по суті справи не надав.

Ухвалою суду від 12.03.2018 (суддя Брагіна О.Є.) відкрито спрощене провадження в даній адміністративній справі.

Керуючись положеннями частини першої статті 36 КАС України, суддею Брагіною О.Є. було заявлено самовідвід, який ухвалою суду від 12.04.2018 було задоволено, а справу №810/1517/17 передано до Канцелярії Київського окружного адміністративного суду для визначення іншого складу суду.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею у справі №810/1517/17, визначено Лисенко В.І.

Ухвалою суду від 10.05.2018 дану адміністративну справу прийнято до провадження судді Лисенко В.І. та розпочато її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження.

Надалі, на підставі ухвали Вищого адміністративного суду України від 11.12.2017 було відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Аніка" та витребувано адміністративну справу №810/1517/17 з Київського окружного адміністративного суду.

Адміністративна справа №810/1517/17 повернулась до Київського окружного адміністративного суду 08.01.2019.

У судове засідання, призначене на 21.01.2019, прибув представник позивача та підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив задовольнити адміністративний позов. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не з`явився, із заявою або клопотанням про перенесення розгляду справи до суду не звертався.

Враховуючи зазначене, суд, керуючись приписами статті 205 КАС України, ухвалив подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аніка» є юридичною особою та зареєстроване як платник податку на додану вартість.

14 вересня 2016 року позивач подав до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області листа №237/09-16 (вх. №4184/10 від 14.09.2016), до якого долучив електронний носій інформації (машинозчитувальний носій) із наявною на ньому копією записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних за серпень 2016 року.

Розглянувши вказаного листа, Києво-Святошинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київській області листом від 21.09.2016 №4412/10/10-13-11-02-10 роз'яснила позивачеві, що у зв'язку із змінами, внесеними до Податкового кодексу України Законом України від 28.12.201 №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», починаючи з січня 2015 року платники податку не зобов'язані подавати до контролюючого органу копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних.

Вважаючи, що таке роз'яснення не відповідає вимогам чинного податкового законодавства і порушує права та інтереси ТОВ «Аніка», позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 201.15 статті 201 Податкового кодексу України у редакції до 01.01.2015, платник податку веде реєстр виданих та отриманих податкових накладних в електронному вигляді, у якому зазначаються порядковий номер податкової накладної, дата її виписки (отримання), загальна сума постачання та сума нарахованого податку, а також реєстраційний номер платника податку - продавця, який видав податкову накладну такому платнику податку. Форма і порядок заповнення реєстру виданих та отриманих податкових накладних встановлюються відповідно до вимог розділу II цього Кодексу.

Платники податку щомісяця у терміни, що передбачені для подання податкової звітності (календарний місяць), у тому числі для яких цим розділом встановлено звітний податковий період - квартал, подають контролюючому органу копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних за такий період в електронному вигляді.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 №71-VIII, який набрав чинності з 01.01.2015, внесено зміни до положень Податкового кодексу України, у тому числі і до пункту 201.15 статті 201 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 201.15 статті 201 Податкового кодексу України, у редакції зі змінами, внесеними Законом України від 28.12.2014 №71-VIII, зведені результати обліку операцій з постачання та придбання товарів/послуг, які підлягають оподаткуванню, а також які не є об'єктами оподаткування та звільнені від оподаткування згідно з розділом V Кодексу, відображаються платником податку у податкових деклараціях, форма яких встановлюється у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу.

Отже, беручи до уваги наведені положення законодавства, суд звертає увагу, що з 01.01.2015 Податковим кодексом України не передбачено обов'язку платників податків подавати контролюючим органам копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних за відповідний звітний період.

Як убачається зі змісту позовної заяви, позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги у частині визнання незаконним та скасування рішення (листа) Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області зазначає про те, що обов'язок платника податків подавати до податкового органу копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних передбачений положеннями Порядку ведення реєстру виданих та отриманих податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22.09.2014 №958, що прийнятий на виконання положень Податкового кодексу України.

У зв'язку з цим позивач вважає, що ТОВ «Аніка», на виконання вимог вказаного Порядку, зобов'язане подавати податковому органу копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних за відповідний податковий період, незважаючи на те, що Податковий кодекс України з 01.01.2015 такого обов'язку не передбачає.

З приводу таких доводів позивача, суд зауважує наступне.

Відповідно до пункту 1 Розділу І Порядку ведення реєстру виданих та отриманих податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22.09.2014 № 958, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10.10.2014 за №1228/26005 (далі - Порядок № 958), реєстр є формою для запису (реєстрації) виданих та отриманих податкових накладних.

Пунктом 2 Розділу І Порядку № 958 встановлено, що реєстр ведеться особами, зареєстрованими як платники податку на додану вартість.

Згідно з пунктом 3 Розділу І Порядку № 958, реєстр ведеться в електронному вигляді у затвердженому форматі та за власним бажанням платника у паперовому вигляді.

Усі графи Реєстру, що мають вартісні показники, заповнюються в гривнях з копійками.

Платники податку щомісяця у строки, передбачені для подання податкової звітності (календарний місяць), у тому числі ті платники податку, для яких встановлено звітний податковий період - квартал, подають контролюючому органу копії записів у Реєстрах за такий період в електронному вигляді. Копії записів у Реєстрах подаються за допомогою телекомунікаційних мереж загального користування з використанням надійних засобів електронного цифрового підпису (за умови отримання їх у визначеному законодавством України порядку) у затвердженому форматі.

Отже, Порядком № 958 дійсно передбачений обов'язок платників податків подавати до контролюючого органу копії записів у реєстрах виданих та отриманих видаткових накладних.

Але водночас, суд звертає увагу, що положеннями Податкового кодексу України не передбачено обов'язку платників податків подавати контролюючому органу разом з податковою звітністю копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних за відповідний звітний період.

На думку суду, вказана конкуренція норм має розв'язуватися за загальнотеоретичними правилами вирішення колізій, а саме, ієрархічні колізії при суперечності правових норм підлягають подоланню шляхом застосування колізійного принципу lex superior derogat inferiori (лат. «вищий за силою закон відміняє закон, нижчий за силою»). Колізійний принцип lex superior ґрунтується на закономірностях побудови ієрархічної системи законодавства та принципі законності, який, у тому числі, передбачає, що норми акта нижчестоящого органу не повинні суперечити нормам акта вищестоящого органу. Відтак, колізійний принцип lex superior необхідно розглядати як конкретизацію принципу законності у правозастосовній сфері.

При цьому суд зазначає, що у самому наказі Міністерства фінансів України № 958 від 22.09.2014 чітко вказано, що він прийнятий відповідно до пункту 201.15 статті 201 розділу V Податкового кодексу України, редакція якого станом на 22.09.2014 передбачала обов'язок платника податків подавати контролюючому органу копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних за звітний період в електронному вигляді.

Зміна редакції Податкового кодексу України та звільнення внаслідок цього платників податків від обов'язку подавати контролюючому органу копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних нівелює такий обов'язок, визначений у підзаконному правовому акті, а саме, Порядку № 958.

Такий висновок суду відповідає приписам пункту 5.2 статті 5 Податкового кодексу України, яким визначено, що у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

Також, пунктом 1.1 статті 1 Податкового кодексу України встановлено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відтак права та обов'язки як податкових органів так і платників податків встановлюються виключно на рівні Податкового кодексу України.

Податковий кодекс України не містить положень, які б надавали можливість в межах інших нормативно-правових актів встановлювати додаткові права та обов'язки для платників податків, які не передбачені у Кодексі.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 9 розділу II Прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 №71-VIII, Кабінет Міністрів України зобов'язано протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

Тобто, вказані обставини свідчать про те, що норми Порядку ведення реєстру виданих та отриманих податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 958 від 22.09.2014, повинні бути узгоджені з нормами Податкового кодексу України.

У зв'язку з цим, суд вважає, що будь-яким іншим нормативно-правовим актом в сфері податкового законодавства, у даному випадку, Порядком № 958, не можуть встановлюватись додаткові права та обов'язки для платників податків.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що платники податків, починаючи з 01.01.2015, не зобов'язані подавати контролюючому органу копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних, адже такий обов'язок не передбачений Податковим кодексом України.

Таким же чином, Податковим кодексом України не встановлено обов'язку податкових органів приймати у платників податків копії записів в реєстрах виданих та отриманих податкових накладних, що, на думку суду, свідчить про відсутність механізму подачі/прийому вказаних документів.

За таких обставин, суд вважає, що Києво-Святошинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київській області правомірно повідомила позивача про відсутність у платників податків обов'язку подавати до контролюючого органу копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних, а відтак, позовні вимоги щодо визнання незаконним та скасування рішення (листа) Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області від 21.09.2016 №4412/10/10-13-11-02-10, не підлягають задоволенню.

Також, суд не погоджується з доводами позивача, що оспорюваним рішенням (листом) Києво-Святошинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київській області надала ТОВ «Аніка» податкову консультацію, пояснюючи це наступним.

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.172 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкова консультація - це допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування нарахування та сплати податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган.

Відповідно до пункту 52.1 статті 52 Податкового кодексу України за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Згідно з пунктом 52.3 статті 52 Податкового кодексу України за вибором платника податків консультація надається в усній, письмовій або електронній формі. Консультація, надана в письмовій або електронній формі, обов'язково повинна містити опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, вказаних у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства.

У силу положень пункту 52.4 статті 52 Податкового кодексу України консультації, крім узагальнюючих, надаються: в усній формі - контролюючими органами; у письмовій або електронній формі - контролюючими органами в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональними територіальними органами, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, та підлягають обов'язковому розміщенню на сайті контролюючого органу, який надав консультацію, протягом 10 календарних днів після дня їх надання без зазначення найменування (прізвища, ім'я, по батькові) платника податків та його податкової адреси.

Отже, податкові консультації надаються контролюючими органами за окремим зверненням платника податків, яке містить вимогу про надання роз'яснень з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства.

При цьому, контролюючі органи районного рівня податкові консультації з вказаних питань надають виключно в усній формі.

До того ж, у позовній заяві позивач самостійно визнав, що не звертався до відповідача за податковою консультацією.

Беручи до уваги викладене вище, у суду відсутні підстави вважати, що надана відповідачем відповідь за наслідками прийняття та обробки листа позивача від 14.09.2016 №237/09-16 є податковою консультацією у розумінні чинного законодавства.

Щодо позовних вимог про зобов'язання Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області прийняти подані ТОВ «Аніка» копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних за податковий період календарний місяць серпень 2016 року, з включенням відомостей з них до облікових даних щодо цього товариства у інформаційних базах даних ДФС, суд звертає увагу, що вказана вимога є похідною від вимоги позивача про визнання незаконним та скасування рішення (листа) Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області від 21.09.2016 №4412/10/10-13-11-02-10.

А тому, відмова у задоволенні первинних позовних вимог є підставою для відмови у задоволенні й похідних від них вимог.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з підпунктом 21.1.1 пункту 21.1 статті 21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Відповідно до частини 1 статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Оскільки жодним актом законодавства не передбачено обов'язку контролюючих органів по включенню відомостей з поданих платником податків копій записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних до облікових даних такого платника податків до інформаційних баз даних Державної фіскальної служби України, суд не убачає правових підстав для спонукання відповідача вчинити дії, не передбачені законодавством, так як наведене є прямим порушенням частини 1 статті 19 Основного Закону.

Крім цього, передумовою задоволення позову про зобов`язання відповідача вчинити певні дії, є або наявність нормативно-правового акта, яким передбачений обов'язок суб'єкта владних повноважень вчинити такі дії, від здійснення чого він ухиляється, або факт об'єктивного порушення права позивача внаслідок не вчинення таких дій, підтверджений належними доказами.

Наявність будь-якої з цих умов позивачем під час розгляду справи суду не доведена.

Суд також зазначає, що станом на момент розгляду справи, наказ Міністерства фінансів України від 22.09.2014 № 958 втратив чинність відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 23.02.2017 № 276 «Про затвердження Змін до деяких нормативно-правових актів Міністерства фінансів України».

Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадян ОСОБА_2, ОСОБА_3 та інших громадян щодо офіційного тлумачення статей 55, 64, 124 Конституції України (справа за зверненнями жителів міста Жовті Води) від 25 грудня 1997 року зазначив, що частина перша статті 55 Конституції України містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Під час розгляду справи позивачем не було надано суду жодного доказу, який би підтверджував, що неприйняття контролюючим органом копій записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних порушує право, свободу чи інтерес позивача.

Підсумовуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що вказані у позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а його позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 139, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного -адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.