Справа № 200/13101/17(2-а/200/1072/17)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 грудня 2018 року м. Дніпросправа № 200/13101/17

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Дніпровської міської ради

на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2018 року (головуючий суддя Шевцова Т.В.)

у справі № 200/13101/17

за позовом об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Робоча 65»,

до Дніпровської міської ради

про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Робоча 65» звернулося до суду з адміністративним позовом, в якому просило зобов'язати Дніпровську міську раду передати на баланс Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Робоча 65» багатоквартирний будинок, розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 65.

Позивач зазначив, що звернувся до відповідача із заявою № 03/01-17 від 11 січня 2017 року, в якій просив прийняти рішення про списання вказаного будинку з балансу відповідача та передачу його на баланс ОСББ «Робоча 65» відповідно до вимог чинного законодавства України. У відповідь на вказану заяву отримав лист № 35-235 від 20.01.2017 Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, яким повідомлено, що Департаментом розробляється проект розпорядчого документу, яким буде регламентовано списання багатоквартирних будинків з балансу комунальних підприємств у місті Дніпрі. Об'єднання співвласників неодноразово зверталось до відповідача з вказаного питання, проте, відповідач не здійснює жодних дій для передання будинку на баланс позивачу.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Рішення суду мотивоване тим, що оскільки питання списання багатоквартирних будинків з балансу балансоутримувачів регулюються саме Порядком списання з балансу багатоквартирних будинків, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2016 року № 30, посилання відповідача на необхідність розроблення розпорядчого документу, яким буде регламентовано списання багатоквартирних будинків з балансу комунальних підприємств у місті Дніпрі, є безпідставним. Крім того, суду не надано доказів, які б підтверджували факт розроблення такого розпорядчого документу, а бездіяльність відповідача порушує законні права позивача та не дає останньому змоги здійснювати ефективне управління майном ОСББ.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач - Дніпровська міська рада подала апеляційну скаргу, в якій посилається, що рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, вказує на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідач вказує, що виключно на пленарних засіданнях ради вирішуються питання прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна. Крім того, суд не врахував характер спірних правовідносин та те, що позовні вимоги щодо зобов'язання вчинити певні дії не є публічно-правовими, оскільки предметом спору є захист права власності, права володіння, користування та розпорядження об'єктом нерухомого майна, що виключає можливість його розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Рішення суду мотивовано тим, що крім житлових квартир, які належать співвласникам спірного будинку, все інше майно є спільними майном співвласників цього будинку, тобто зазначеним рішення суду встановлено належність майна (нежитлових приміщень) позивачу, без з'ясування та правових підстав набуття права власності на нежитлові приміщення, правового статусу, функціонального призначення. Отже, в межах даної справи йдеться про зобов'язання вчинення дій щодо передачі на баланс позивача житлового будинку разом з допоміжними приміщеннями (на думку позивача та суду), які не є допоміжними і перебувають у власності територіальної громади міста Дніпра, що є прихованою вимогою про набуття права власності на об'єкти комунальної власності і є спором про право, яке регулюється ст. 392 ЦК України.

Зобов'язуючи Дніпровську міську раду прийняти рішення про списання з балансу балансоутримувача багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 65, та передачу його на баланс об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Робоча 65», суд вийшов за межі наданих йому повноважень, що є порушенням ст. 5 КАС України та втрутився у діяльність органу місцевого самоврядування.

Також відповідач, посилаючись на п.3 Порядку списання з балансу багатоквартирних будинків, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 № 301, вказав, що списання багатоквартирного будинку з балансу здійснюється його балансоутримувачем на підставі прийнятого ним розпорядчого документа. В даному випадку балансоутримувачем спірного будинку є КП «Жилсервіс-1» Дніпропетровської міської ради, втім, всупереч процесуального закону вказана особа не була залучена в якості відповідача, задовольняючи позов, суд першої інстанції вирішив спір щодо прав та обов'язків КП «Жилсервіс-1» Дніпропетровської міської ради.

Відповідач в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

В поданому суду відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що предметом спору є зобов'язання Дніпровської міської ради передати на баланс ОСББ «РОБОЧА 65» багатоквартирний будинок, розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 65. Позовних вимог про визнання права власності або захист права власності позивачем у позовній заяві заявлено не було. Відповідач є суб'єктом владних повноважень, а між сторонами виник публічно-правовий спір, у якому відповідач здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням відповідачем зазначених функцій, як це передбачено п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України.

Відповідачем рішення про списання з балансу спірного житлового будинку не прийняте, а тому питання про подальше вирішення спору і предметну юрисдикцію такого спору не є актуальним. Крім того, зазначена відповідачем гіпотетична можливість розгляду спору між сторонами у порядку господарського судочинства жодним чином не спростовує висновків суду першої інстанції.

Твердження відповідача, що вказаний спір є спором про право, яке регулюється ст. 392 ЦК України, не відповідає дійсності, оскільки статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Очевидним є те, що позивач не є власником будинку та не висував вимог про визнання права власності на цей будинок. В той же час, суд першої інстанції рішення про визнання його права власності також не приймав.

Зобов'язуючи відповідача прийняти рішення про списання з балансу балансоутримувача багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 65 та передачу його на баланс позивача, суд першої інстанції діяв в межах своєї компетенції, оскільки відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії. Таким чином, рішення суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним нормам закону, та не є втручанням у компетенцію відповідача.

Крім того, предметом спору не були окремі нежитлові або допоміжні приміщення будинку. Суд не приймав рішення щодо якихось конкретно визначених приміщень, а також не вирішував питань щодо прав власності на ці приміщення. Відповідач у апеляційній скарзі наводить перелік приміщень, які є у власності відповідача, та зазначає, що ці приміщення не є допоміжними, а є саме нежитловими приміщеннями. Однак будь-яких доказів зазначеного ні до матеріалів справи, ні до апеляційної скарги відповідач не надав.

Разом з тим, зазначені відповідачем приміщення проектувались та будувались саме, як допоміжні, призначені для обслуговування мешканців будинку. Вказане підтверджується рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів № 440/3 від 25.06.1980, пунктом 2.2. якого передбачалось будівництво трьох 16-ти поверхових житлових будинків, а також проектування та будівництво блоків обслуговування: промтоварного магазину, кафе, приймального пункту пральної, роздаточну молочної кухні, житлово-експлуатаційної контори, клубні та піонерські кімнати, аптеку, медико-профілактичний пункт, перукарня, приймальний пункт хімчистки, та інші допоміжні приміщення.

Розпорядженням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів № 73 від 22.05.1980 житловому будинку по вул. Робочій, будівельний № 3 присвоєно поштову адресу: вул. Робоча, 65. Адміністрацією ПО ЮМЗ створено громадську організацію - Молодіжний житловий комплекс з метою покращення житлових та соціально-побутових умов молодих сімей, та було затверджено Статут МЖК. Згідно з п. 1.6. Статуту в житловому комплексі створювались найбільш досконалі форми комунально-побутового обслуговування і з цією метою для членів МЖК проектувались побутовий комбінат, фізкультурно-оздоровчий комплекс, торговий центр, стіл замовлень, домова кухня, кафе, їдальня. Також адміністрацією ПО ЮМЗ затверджені планові завдання про проектуванню вбудованих приміщень клубу МЖК, молочної кухні та комплексного приймального пункту.

Позивач зазначив, що приміщення магазину, кафе, перукарні розміщені в блоках, які є окремими будівлями, в той час, як допоміжні приміщення будинку № 65 по вул. Робочій, про які вказує відповідач у апеляційній скарзі, не проектувались та не будувались, як самостійні ізольовані приміщення, а були запроектовані та побудовані саме для побутового обслуговування мешканців будинку. Водночас, передача житлового будинку на баланс ОСББ не свідчить про перехід права власності на це майно.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

З огляду на визначений позивачем предмет спору, характер спірних правовідносин, а також компетенцію адміністративних судів, з'ясуванню в межах даної справи підлягають обставини стосовно оскаржуваної позивачем бездіяльності щодо передачі на баланс Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Робоча 65» багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 65.

Правовідносини з приводу прав на житловий комплекс по вказаній адресі, його частини та складові в адміністративній справі за правилами адміністративного судочинства розгляду не підлягають (ст.ст.2, 19 КАС України).

Відповідно до пп.30, 31 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» № 280/97-ВР від 21.05.1997 до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належить вирішення питань:

прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об'єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об'єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об'єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, про надання у концесію об'єктів права комунальної власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

прийняття рішень про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення .

Згідно інформації департаменту по роботі з активами Дніпропетровської міської ради від 16.06.2016 № 8/5-13 (т.1 а.с.54) у реєстрі об'єктів права комунальної власності територіальної громади міста Дніпропетровська станом на 15.06.2016 по вул. Робоча, буд. 6, значаться:

житловий будинок, загальною площею 32789,46 кв. м, який знаходиться на балансі Комунального підприємства «Жилсервіс-1», за інформаційними відомостями (форма 2) наданими балансоутримувачем до Реєстру, станом на 01.08.2012;

нежитлове приміщення на І поверсі житлового будинку літ. А -16, загальною площею 53,62 кв. м; нежитлове приміщення на І поверсі житлового будинку літ. А -16, загальною площею 18,12 кв. м; нежитлове приміщення на І поверсі житлового будинку літ. А -16, загальною площею 68,0 кв. м; нежитлове приміщення на І поверсі житлового будинку літ. А-16, загальною площею 67,2 кв. м; нежитлове приміщення на І поверсі житлового будинку літ. А-16 загальною площею 138,81 кв. м; нежитлове приміщення на І поверсі житлового будинку літ. А -16 загальною площею 92,72 кв. м; нежитлове приміщення на І поверсі житлового будинку літ. А-16 загальною площею 278,97 кв. м; нежитлове приміщення на І поверсі житлового будинку літ. А-16 загальною площею 93,3 кв. м; нежитлове приміщення на І поверсі житлового будинку літ. А-16 загальною площею 68,1 кв. м; нежитлове приміщення на І поверсі житлового будинку літ. А-16 загальною площею 72,0 кв. м., які знаходяться на балансі Комунального підприємства «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради.

30.06.2016 співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 65, створене та зареєстроване об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Робоча 65», про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т.1 а.с. 7-8).

Відповідно до затвердженого рішенням установчих зборів об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Робоча 65» (протокол № 1 від 02.06.2016) Статуту ОСББ «Робоча 65» метою створення об'єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов'язків, належне утримання та використання спільного майна будинку.

Рішенням загальних зборів ОСББ «Робоча 65» вирішено прийняти житловий комплекс, розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 65, на баланс об'єднання (виписка з протоколу загальних зборів об'єднання № 4 від 18.05.2017 - т.1 а.с. 18).

11.01.2017 об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Робоча 65» звернулося до відповідача із заявою № 03/01-17, в якій просило прийняти рішення про списання вказаного будинку з балансу відповідача та передачу його на баланс ОСББ «Робоча 65».

Листом № 35-235 від 20.01.2017 Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради повідомив, що Департаментом житлового господарства розробляється проект розпорядчого документу, яким буде регламентовано списання багатоквартирних будинків з балансу комунальних підприємств у місті Дніпрі.

21.02.2017 позивач звернувся до відповідача зі скаргою № 01/02-17, в якій просив зобов'язати забезпечити списання з балансоутримувача будинку за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча, будинок 65, з передачею його на баланс ОСББ «Робоча 65», а також надати позивачу письмову відповідь по суті скарги.

Листом № 3/11-1352 від 23.03.2017 директор Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради ОСОБА_1 вказав, що для списання багато квартирного будинку з балансу необхідно надати копії документів, що підтверджують належність особі відповідного приміщення на праві приватної власності.

30.06.2017 позивач в черговий раз звернувся до відповідача із листом № 41/06-17, в якому знову просив прийняти рішення про списання з балансоутримувача вищезазначеного будинку та передання його на баланс ОСББ. До листа додано виписку з ЄДРПОУ та виписку з протоколу № 4 від 18.05.2017 загальних зборів ОСББ «Робоча 65».

З огляду на те, що відповідач не здійснив жодних дій для передачі означеного вище будинку на баланс позивача, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом для захисту своїх прав.

Виходячи з фактичних обставин справи, норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає за необхідне зазначити наступне.

За визначенням, наведеним в ст.1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» № 2866-III від 29.11.2001, об'єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

співвласники багатоквартирного будинку - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Як зазначено в ч.4 ст.4 цього Закону № 2866-III, основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання.

Відповідно до ч.ч.18, 19 ст.6 Закону № 2866-III колишній балансоутримувач багатоквартирного будинку або особа, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком до створення об'єднання, у тримісячний строк з дня державної реєстрації об'єднання забезпечує передачу йому примірника технічної та іншої передбаченої законодавством документації на будинок, а також документа, на підставі якого багатоквартирний будинок прийнято в експлуатацію, технічного паспорта і планів інженерних мереж.

У разі відсутності документації на багатоквартирний будинок колишній балансоутримувач багатоквартирного будинку або особа, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком до створення об'єднання, протягом півроку з дня державної реєстрації об'єднання відновлює її за власний рахунок.

Порядок списання з балансу багатоквартирних будинків затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016№ 301.

Цей Порядок визначає механізм списання з балансу міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, державними підприємствами та органами місцевого самоврядування багатоквартирних будинків, у яких розташовані приміщення приватної та інших форм власності (п.1 Порядку № 301).

Відповідно до п.3 вказаного Порядку № 301 списання з балансу багатоквартирного будинку міністерством, іншим центральним органом виконавчої влади, державним підприємством або органом місцевого самоврядування, на балансі яких перебувають багатоквартирні будинки (далі - балансоутримувач), у яких розташовані приміщення приватної та інших форм власності (далі - багатоквартирні будинки), здійснюється на підставі прийнятого ними рішення про списання багатоквартирного будинку.

Балансоутримувач багатоквартирного будинку визначає у відповідному багатоквартирному будинку належність приміщень до приватної та інших форм власності.

Списання багатоквартирного будинку з балансу може бути ініційоване особою (особами), якій (яким) на праві приватної власності належить (належать) приміщення у такому будинку, шляхом направлення балансоутримувачу письмового повідомлення та копій документів, що відповідно до законодавства підтверджують належність особі (особам) відповідного (відповідних) приміщення (приміщень) на праві приватної власності.

У такому випадку балансоутримувач протягом десяти робочих днів з дня надходження відповідного повідомлення та документів розпочинає процедуру списання такого будинку з балансу згідно з пунктом 4 цього Порядку.

Списання багатоквартирного будинку з балансу здійснюється його балансоутримувачем на підставі прийнятого ним розпорядчого документа (далі - розпорядчий документ).

В спірному випадку на час прийняття рішення судом першої інстанції відповідне рішення про передачу позивачеві означеного будинку не приймалось.

Виходячи з наведених правових норм, встановлених обставин у справі, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про допущену відповідачем бездіяльність, яка порушує законні права позивача та не дає останньому змоги здійснювати ефективне управління майном ОСББ, тому є вірним, та таким, що узгоджується з приписами ч.4 ст.245 КАС України, висновок суду першої інстанції про зобов'язання відповідача прийняти рішення про списання з балансу балансоутримувача (Комунального підприємства «Жилсервіс-1») багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 65, та передачу його на баланс Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Робоча 65».

З приводу доводів сторін щодо передачі на баланс ОСББ нежитлових приміщень, які входять до складу житлового комплексу за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 65, і висновку суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні, що крім житлових квартир, які належать співвласникам спірного будинку, все інше майно є спільним майном співвласників цього будинку, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що, по-перше, як встановлено вище, спір щодо належності вказаних приміщень не є та не може бути предметом вирішення у даній справі.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, означений вище висновок суду першої інстанції зроблений з огляду як на ч. 2 ст. 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», так і на Рішення Конституційного суду України від 02 березня 2004 року у справі № 1-2/2004 (№ 4-рп/2004), без визначення правового статусу перелічених вище нежитлових приміщень.

За змістом ч. 2 ст. 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники спільного майна багатоквартирного будинку - це власники квартир та нежитлових приміщень.

Рішення Конституційного суду України від 02 березня 2004 року у справі № 1-2/2004, на який послався суд першої інстанції, прийнято у справі за конституційним зверненням ОСОБА_3 та інших громадян про офіційне тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та за конституційним поданням 60 народних депутатів України про офіційне тлумачення положень статей 1, 10 цього Закону (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків).

Як вказано у цьому рішенні Конституційного суду України, згідно з частиною першою статті 1 Закону "Про приватизацію державного житлового фонду" суть приватизації державного житлового фонду полягає у відчуженні на користь громадян України, а отже, у їхню власність як квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, так і належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв тощо) державного житлового фонду.

Цей Закон врегульовує також відносини, пов'язані з виникненням, оформленням та набуттям права приватної власності на квартири та інші об'єкти приватизації державного житлового фонду.

Допоміжні приміщення, відповідно до пункту 2 статті 10 наведеного Закону, стають об'єктами права спільної власності співвласників багатоквартирного будинку, тобто їх спільним майном, одночасно з приватизацією громадянами квартир, що засвідчується єдиним документом - свідоцтвом про право власності на квартиру. Для підтвердження набутого в такий спосіб права не потребується вчинення будь-яких інших додаткових юридичних дій. Власникам квартир немає необхідності створювати з цією метою об'єднання співвласників багатоквартирного будинку.

Набуте громадянами право на квартири державного житлового фонду та належні до них допоміжні приміщення є непорушним (стаття 41 Конституції України, забезпечується державою і захищається судом (стаття 55 Конституції України).

Аналізуючи порушені у конституційному зверненні і конституційному поданні питання щодо права власників приватизованих і неприватизованих квартир багатоквартирних будинків та органів місцевого самоврядування і місцевих державних адміністрацій розпоряджатися допоміжними приміщеннями, а також конструктивними елементами таких будинків (фундамент, несучі стіни, міжповерхові перекриття, сходові марші і т.ін.), Конституційний Суд України виходить з правової характеристики спільного майна власників квартир, конкретизованої у Законі України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Отже, вказаний вище висновок суду першої інстанції, без встановлення факту належності певного майна до допоміжних приміщень, наведеним нормам Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та рішенню Конституційного суду України від 02.03.2004 у справі № 1-2/2004 не суперечить.

Також апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу, що в контексті спірних правовідносин питання про передачу на баланс позивача конкретного майна має вирішуватись на стадії реалізації відповідного рішення відповідача.

Суд першої інстанції під час розгляду справи дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову, доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відповідно до ст. 317 КАС України.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2018 року у справі № 200/13101/17 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко