Справа № 640/917/19
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 січня 2019 року м. Київ № 640/917/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Погрібніченко І.М. розглянувши заяву про забезпечення адміністративного позову у справі

за позовомОСОБА_1 (АДРЕСА_1)
доДніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (02094, м. Київ, бульвар Праці, 1/1)
провизнання протиправними дії, зобов'язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації по відмові у реєстрації місця проживання громадянці ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1;

- скасувати рішення Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про відмову в реєстрації місця проживання громадянці ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1;

- зобов'язати Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації зареєструвати місце проживання громадянки ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1, шляхом внесення відомостей до паспортного документу громадянки ОСОБА_1 про її місце проживання за вказаною адресою та внесення цих даних до Єдиного державного демографічного реєстру.

Одночасно з позовною заявою, представником позивача подано заяву про забезпечення позову, шляхом:

- - зупинення дії рішення Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про відмову в реєстрації місця проживання громадянці ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 від 11.01.2019 р. до вирішення справи по суті та набрання рішення по справі законної сили;

- встановлення Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації обов'язок зареєструвати місце проживання громадянці ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1.

Вказана заява обґрунтована тим, що відповідач приймаючи рішення про відмову в реєстрації місця проживання громадянці ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 позбавив позивача багатьох прав, які йому вкрай необхідні (на первинну медичну допомогу; на свободу об'єднання у політичні партії та громадські об'єднання; обрання кандидата в Президенти; володіння, користування і розпорядження своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; права на підприємницьку діяльність; права на житло; сплату податків та зборів, тощо), та відсутність яких може призвести до загрози його здоров'ю та життю, або позивача може бути притягнуто до відповідальності, відповідно до ст. 126 ПК України та ст. 197 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

А тому, на думку представника позивача, вказані обставини можуть не тільки призвести до безпідставних нарахувань штрафних санкцій позивачу, внаслідок прийнятого відповідачем оскаржуваного рішення, але й як наслідок істотно ускладнити та/або взагалі унеможливити виконання позивачем своїх обов'язків та використання прав, які йому гарантовані Конституцією України.

У зв'язку із чим, у випадку не застосування судом такого виду забезпечення позову як зупинення дії оскаржуваного рішення, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, внаслідок порушення яких, навіть у випадку задоволення адміністративного позову та визнання оскаржуваного рішення недійсним, реальні наслідки від такого судового рішення у вигляді поновлення порушених прав позивача можуть не настати.

Також представником позивача зазначено, що оскільки положеннями п. 3 ч. 1 ст. 151 КАС України передбачає можливість застосування до відповідача такого виду забезпечення позову, як встановлення обов'язку вчинити певні дії, в даному випадку, позивач вважає за доцільне в поєднанні із застосування такого виду забезпечення позову, як зупинення дії оскаржуваного рішення, встановити відповідачу обов'язок вчинити дії щодо реєстрації місця проживання позивача за вищевказаною адресою, шляхом внесення відомостей до паспортного документу позивача про його місце проживання за вказаною адресою та внесення цих даних до Єдиного державного демографічного реєстру.

Разом з цим, на думку представника позивача, застосування вказаних заходів із забезпечення позову, забезпечить не тільки ефективний захист та відновлення порушених прав позивача, а й запобігає можливим негативним наслідками для відповідача, у вигляді відповідальності, передбаченої ст. 15 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та п. 35 Правил реєстрації місця проживання затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207.

Розглянувши заяву про забезпечення адміністративного позову, суд відмовляє в його задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 154 цього Кодексу).

Згідно ч. 1 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень вбачається, що застосування заходів забезпечення позову можливо лише у разі наявності обставин, передбачених ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як було зазначено, представник позивача, у поданій до суду заяві про забезпечення позову просить зупинити дію оскаржуваного рішення та встановити обов'язок відповідачу вчинити певні дії.

Втім, представником позивача в заяві про забезпечення позову наведені обставини не свідчать про наявність підстав, визначених ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, а також не надано належних та допустимих доказів, які доводили б їх наявність.

У той же час, вжиття заходів забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб, а саме, шляхом встановлення Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації обов'язку зареєструвати місце проживання громадянці ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1, є неможливим, оскільки при цьому фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 цієї статті).

Отже, позивачем не доведено існування обставин, вказаних у ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 150 - 154, 156, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя І.М. Погрібніченко