Справа № 160/8724/18
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року Справа № 160/8724/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Лозицької І. О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська мануфактура» до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу від 27.08.2018 року № 4877-П, -
21.11.2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровська мануфактура» (далі ТОВ «Дніпровська мануфактура», позивач) з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДФС у Дніпропетровській області, відповідач), в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 27.08.2018 року № 4877-П «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки» ТОВ «Дніпровська мануфактура».
В обґрунтування розовних вимог позивач зазначив, що 15.08.2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпровська мануфактура» отримано копію наказу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № 4877-п від 27.08.2018 року «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Дніпровська мануфактура» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Соцбудтранс», тривалістю 5 робочих днів.
Позивач вважає, що наказ № 4788-п від 27.08.2018 року є протиправним з огляду на те, що нормою підпункту 78.1.1. пункту 78.1. статті 78 Податкового кодексу України, яка визначена формальною підставою для призначення перевірки, встановлено здійснення документальної позапланової перевірки у разі якщо отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Однак позивач стверджує, що жодного запиту від ГУ ДФС у Дніпропетровській області щодо надання йому пояснень по взаємовідносинах з ТОВ «Соцбудтранс» не отримувало і відповідно не могло надати ГУ ДФС у Дніпропетровській області дані пояснення і їх документальне підтвердження, в разі обґрунтованості даного запиту, а отже, правомірних підстав для прийняття ГУ ДФС у Дніпропетровській області спірного наказу та призначення даної документальної позапланової невиїзної перевірки, передбачених п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України у ГУ ДФС у Дніпропетровській області станом на 27.08.2018 року не існувало.
Таким чином, на думку позивача, підстави для призначення позапланової невиїзної документальної перевірки відсутні.
Ухвалою суду від 22.11.2018 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені) та проведення судового засідання, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову), заперечень на відповідь на відзив, а позивачу - відповіді на відзив.
У встановлений судом строк відповідач, заперечуючи проти позову, надав відзив на позов, який долучений до матеріалів справи.
Таким чином, відповідач вважає, що при прийнятті оспорюваного наказу контролюючий орган діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України.
Відповідно до ст.257, ст.261, ст.262 КАС України, суд розглянув адміністративну справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши норми законодавства України, прийшов до наступних висновків.
27.08.2018 року контролюючим органом, на підставі п.п.19-1.1.1 п.19-1 ст.19-1, п.п.20.1.4 ст.20, ст.75, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78, ст.79 ПК України та наказу від 27.08.2018 року №4877-п, сформовано повідомлення від 27.08.2018р. за № 1976, в якому зазначено, що з 21 вересня 2018 року буде проводитись документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «Дніпровська мануфактура» за період діяльності з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року з метою перевірки дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Соцбудтранс». У зв'язку з вказаним ТОВ «Дніпровська мануфактура» відповідно до п.85.2 ст.85 розділу ІІ ПК України слід починаючи із зазначеного терміну забезпечити наданням у повному обсязі всіх документів, що належать або пов'язані з предметом перевірки, а саме: регістри податкового або бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинні та інші документи, які використовувались в бухгалтерському та податковому обліку.
Перевіркою встановлено порушення:
- п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток за 2017 рік у сумі 32 263 грн.;
- п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість за лютий 2017 року у сумі 35 848 грн.
Не погоджуючись із вказаним наказом позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить із наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки посадових осіб фіскальних органів під час здійснення податкового контролю, врегульовано положеннями Податкового кодексу України (далі - ПК України).
У відповідності до п.п.19-1.1 п.19-1.1 ст.19-1 ПК України, контролюючі органи здійснюють, зокрема, адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.
На підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Згідно з п.п.75.1.2 пп. 75.1 ст. 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Так, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Абзацом 3 п. 73.3 ст. 73 ПК України передбачено, що письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема:
1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:
1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;
2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;
3) печатку контролюючого органу (абзац 2 п. 73.3 ст. 73 ПК України).
Згідно пункту 78.4 статті 78 ПК України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Верховний Суд у постанові від 23 листопада 2018 року (справа № 815/1559/16) висловив наступну правову позицію: Документальна позапланова перевірка проводиться на підставі наказу керівника контролюючого органу та за наявності підстав для її проведення; у свою чергу можливість для прийняття наказу про проведення документальної позапланової перевірки на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України виникає за наявності таких умов: виявлення фактів, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; ненадання платником пояснень та їх документального підтвердження на запит контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня отримання запиту, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства.
Отже, лише дотримання цих вимог може бути належною підставою для призначення та проведення перевірки.
Позивач зазначає, що ГУ ДФС у Дніпропетровській області на його адресу не надіслано запиту про надання пояснень та їх документального підтвердження в порядку п.73.3 ст. 73 ПК України, що свідчить про відсутність правових підстав для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки в розумінні пп.78.1.1. п.78.1. ст. 78 ПК України та протиправність спірного наказу.
Разом з тим, суд критично відноситься до таких тверджень позивача, оскільки зазначене спростовується матеріалами справи, а саме: копією конверта та рекомендованого повідомлення про направлення наказу, копією наказу № 4877-п від 27.08.2018 року, копією списку поштових відправлень № 28/08-17РЛ, копією поштового повернення про відправлення запиту, копією запиту про надання інформації, а також самим позивачем у відповіді на відзив, де останній зазначає, що при направленні запиту на надання документів стосовно взаємовідносин із ТОВ «Спецбудтранс» йому не було надано копію вироку суду.
Таким чином, матеріалами справи пітверджується факт ненадання позивачем первинних документів на обов'язковий письмовий запит податкового органу, що у відповідності до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, є підставою для призначення документальної позапланової перевірки.
У відповідності до ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.
Водночас ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно зі ст.90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
З урахуванням принципу змагальності, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин у справі (ст. 9 КАС України), положення Кодексу адміністративного судочинства України передбачають не лише обов'язок суб'єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77 КАС України), але й обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України).
Приймаючи до уваги викладене вище, суд прийшов до висновку, що доводи позивача, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги не підтверджуються матеріалами справи та є не обґрунтованими.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1, п. 3, п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що відповідачем в ході розгляду справи було доведено правомірність винесення оскаржуваного наказу, у звязку із чим, позовні вимоги задоволенню не підлягають.
З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що судові витрати понесені позивачем, підлягають стягненню з бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень лише при задоволенні позову позивача, який не є субєктом владних повноважень, згідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України.
У зв'язку з відмовою у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 241-246, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська мануфактура» до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу від 27.08.2018 року № 4877-П відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Текст рішення у повному обсязі складений 22.01.2019 року.

Суддя І.О. Лозицька