Справа № 804/4838/18
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2019-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 січня 2019 року м. Дніпросправа № 804/4838/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В. ,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.08.2018 р. в адміністративній справі №804/4838/18 за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства "Жилсервіс-2" Дніпровської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Комунального підприємства "Жилсервіс-2" Дніпровської міської ради, в якому просив:

- визнати відмову у задоволенні інформаційного запиту від 05.06.2018 р. (вх. №333) протиправною;

- визнати порушення відповідачем вимог ч.3, ч.4 ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" про направлення запиту належному розпоряднику інформації, відсутність у відмові інформації про ім'я та по батькові відповідального за розгляд запиту противоправним, що порушує право позивача на надання інформації;

- зобов'язати відповідача надати відповідь на інформаційний запит від 05.06.2018р. (вх. №333) у відповідності до Закону України "Про доступ до публічної інформації";

- стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 10 000 грн., завдану порушенням права позивача на отримання запитуваної інформації.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2018 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано відмову Комунального підприємства «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради у задоволенні інформаційного запиту від 05.06.2018 р. (вх. №333) протиправною. Зобов'язано Комунальне підприємство «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради надати відповідь на інформаційний запит від 05.06.2018р. (вх. №333) у відповідності до Закону України "Про доступ до публічної інформації". В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Дана справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, ОСОБА_1 05.06.2018 року звернувся до відповідача з інформаційним запитом на підставі статей 5, 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», в якому просив надати інформацію:

- про розмір ставки заробітної плати, встановленої для посади двірника в «Жилсервіс-2»;

- про розмір заробітної плати, що встановлена двірнику за прибирання прибудинкової території житлового будинку за адресою вул. Жуковського, 39/41 (а.с. 5).

Вказаний запит отриманий відповідачем 05.06.2018 року, що підтверджується штампом про отримання вхідної кореспонденції (а.с. 5).

06.06.2018 року відповідачем надана відповідь на інформаційний запит позивача, в якій зазначено, що прибирання прибудинкової території житлового будинку за адресою вул. Жуковського 39/41 здійснюється підрядною організацією КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради. Відповідач не володіє інформацією про розмір заробітної плати, встановленої двірнику за прибирання прибудинкової території житлового будинку за адресою вул. Жуковського 39/41 (а.с. 5 зворотній бік). Позивач отримав відповідь від 06.06.2018 року особисто 12.06.2018 року (а.с. 26).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідь відповідача не містить повної інформації, що запитується, та є підставою для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання відповіді по суті запиту позивача від 05.06.2018 року.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Визначення поняття «публічна інформація» наведено у статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Так, відповідно до частини першої цієї статті публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

За цим визначенням можна виокремити такі ознаки публічної інформації:

1) готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством;

2) заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація;

3) така інформація знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації;

4) інформація не може бути публічною, якщо створена суб'єктом владних повноважень не під час виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків;

5) інформація не може бути публічною, якщо створена не суб'єктом владних повноважень.

У разі відсутності перелічених ознак в інформації, така інформація не належить до публічної.

Таким чином, визначальним для публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним лише суб'єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов'язків. Щодо осіб, які не є суб'єктами владних повноважень, то вони можуть бути тільки розпорядниками такої інформації.

Для з'ясування того, чи є інформація публічною, підлягають дослідженню підстави одержання чи створення інформації суб'єктами владних повноважень. Також підлягають з'ясуванню підстави отримання чи створення запитуваної інформації із врахуванням того, що публічна інформація одержується чи створюється суб'єктами владних повноважень на виконання обов'язків, визначених чинним законодавством.

Аналогічна правова позиція викладена у Довідці Вищого адміністративного суду України про вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Приписами ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків;

4) суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

При цьому Комунальне підприємство "Жилсервіс-2" Дніпровської міської ради є розпорядником публічної інформації в сенсі ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

За таких обставин, КП "Жилсервіс-2" ДМР на підставі ч. 3 ст. 13, ст. 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» зобов'язаний оприлюднювати та надавати публічну інформацію за запитами.

Однак, оскільки КП "Жилсервіс-2" ДМР не є суб'єктом владних повноважень в розумінні п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України та п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», то створена ним інформація, крім інформації, що стосується питань використання бюджетних коштів та пов'язаної з виконанням делегованих повноважень суб'єктів владних повноважень з надання послуг, не є публічною і останній є лише розпорядником наявної у нього інформації, яка створена суб'єктами владних повноважень.

Запит позивача до відповідача, який позивачем позначений як «Інформаційний запит», не є таким, оскільки по суті звернення позивач просить надати йому інформацію, яка створена (могла бути створена) саме комунальним закладом.

Посилання позивача на те, що оскільки розпорядниками інформації є особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків, то запитувана інформація є публічною (п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації»), судом відхиляється, оскільки за змістом вищевказаного запиту, позивач бажає отримати інформацію щодо посадового окладу двірника КП "Жилсервіс-2" ДМР, що не є виконанням делегованих повноважень суб'єктів владних повноважень з надання відповідних послуг.

Не є запитувана позивачем інформація і такою, що стосується використання бюджетних коштів (п. 3 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

КП "Жилсервіс-2" ДМР не є також і суб'єктом господарювання, який займає домінуюче становище на ринку або наділений спеціальними чи виключними правами, або є природною монополією.

Відповідно до статті 4 КАС України адміністративний позов це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах.

Звернувшись до суду з позовом, позивач просив відновити його порушене право на доступ до публічної інформації.

Судом встановлено, що саме це право позивача не порушене, оскільки запитувана ним інформація не є публічною.

Відповідно до ч.2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Приписами ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушено норми матеріального права, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 311, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.08.2018 р. в адміністративній справі №804/4838/18 - скасувати.

Прийняти нове судове рішення.

В задоволені позову ОСОБА_1 до комунального підприємства "Жилсервіс-2" Дніпровської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 328 - 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко