Справа № 186/1767/18
Суддя: Кривошея С. С.
Дата ухвалення: 2019-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження номер № 2-а/0186/1/19
Справа № 186/1767/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Кривошеї С.С.

при секретарі Кравченко А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з адміністративною позовною заявою до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25 жовтня 2018 року, він керував транспортним засобом в складі тягача марки MAN TGА 18.480, номерний знак НОМЕР_4, з напівпричепом марки ВЕСТТ 975310, номерний знак НОМЕР_5.

25 жовтня 2018 року на а/д М-04, Дніпропетровська область, Криничанський район, транспортний засіб було зупинено інспектором роти № 2, батальйону №4 УПП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Курмаєвим І.В. та винесено відносно нього постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 690115 від 25 жовтня 2018 року.

В оскаржуваній постанові зазначено що «водій керуючи вищевказаним транспортним засобом з напівпричепом ВЕСТТ АЕ139ВХХ, перевозив сільхозтехніку компанії без дозвільних на це документів, чим порушив п.22.5 ПДР України...» та накладено штраф у розмірі 510,00 грн.

Після винесення даної постанови, він вирішив від'їхати до більш зручнішого місця зупинку, аби не заважати іншим транспортним засобам пересуватись та не створювати небезпечних умов.

Однак, на 134 км. м. Дніпро, Донецьке Шосе, транспортний засіб знову було зупинено інспектором роти № 1, батальйону №4 УПП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Бочковим І.В. та винесено відносно нього постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 789135 від 25.10.2018 р. У постанові зазначено що «водій перевозив великогабаритний вантаж без дозвільних на те документів, чим порушив п.22.5 ПДР України... » та накладено штраф у розмірі 510,00 грн.

З постановою, винесеною лейтенантом поліції Бочковим Г.В. він не погоджується, вважає її незаконною, оскільки його двічі було притягнуто до відповідальності за одне й теж правопорушення, що суперечить ст.61 Конституції України, тому постанова в справі про адміністративне правопорушення винесена лейтенантом поліції Бочковим Г.В., є такою, що підлягає скасуванню у судовому порядку.

Відповідно до ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Крім того, під час винесення первинної постанови лейтенантом поліції Курмаєвим І.В., останній мав попередити його про заборону подальшого руху або затримати транспортний засіб, однак жодних попереджень чи заборони він не отримував, тому продовжив рух, що призвело до неправомірного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення вдруге за одне й теж правопорушення.

Просить суд визнати дії поліцейського патрульної поліції інспектора роти №1 батальйону №4 УПП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Бочкового Г.В. незаконними та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР №789135 від 25 жовтня 2018 року винесену відносно нього, ОСОБА_1, лейтенантом поліції Бочковим Г.В. за ст.132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн, а справу закрити.

У судове засідання позивач не з'явився, у позовній заяві просив суд розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції у судове засідання надала відзив відповідно до якого, вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

25 жовтня 2018 року інспектором роти №1 батальйону №4 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області. Департаменту патрульної поліції Бочковим Геннадієм Васильовичем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ст.132-1 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., в якій зазначено про те, що водій керував ТЗ MAN TGA 18.480, державний номерний знак НОМЕР_1, з причепом марки ВЕСІТ, номерний знак НОМЕР_2, у місті Дніпрі, на Донецькому Шосе, біля буд. №69, та перевозив сільхозтехніку, а саме комбайн без дозвільних на це документів, порушивши правила перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів, чим не дотримався п.22.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно до п.1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Керуючись Правилами дорожнього руху, вантаж, що виступає за габарити транспортного засобу спереду або ззаду більш як на 1 м. а за шириною перевищує 0,4 м. від зовнішнього краю переднього або заднього габаритного ліхтаря, повинен бути позначений відповідно до вимог підпункту «з» пункту 30.3 цих Правил. Вантаж, який виступає за габарити транспортного засобу, може стати причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди, тому, якщо він виступає за допустимі діапазони, зазначені в даному пункті ПДР, він має бути позначений розпізнавальним знаком «Негабаритний вантаж». Спеціальні світлоповертальні смужки розпізнавального знаку «Негабаритний вантаж» дозволяють іншим учасникам дорожнього руху виявити небезпеку і вжити заходів для запобігання розвитку небезпечної ситуації на дорозі.

Відповідно до п.22.5 Правил дорожнього руху України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів уразі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м. за висотою від поверхні дороги - 4 м. (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м.), за довжиною - 22 м. (для маршрутних транспортних засобів - 25 м.), фактичну масу понад 40 т. (для контейнеровозів - понад 44 т., на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т.), навантаження на одиночну вісь - 11 т. (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т.), здвоєні осі - 16 т., строєні - 22 т. (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т., здвоєні осі - 18 т., строєні - 24 т.) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т., здвоєні осі - понад 16 т., строєні осі - понад 22 т. або фактичною масою понад 40 т. (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т., здвоєні осі - понад 18 т., строєні осі - понад 24 т. або фактичною масою понад 44 т., а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т.) уразі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т. або фактичною масою понад 24 т. автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідно до ч.4 правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами постанови Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 р. №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» через центри надання адміністративних послуг.

Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв'язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.

У позивача не було відповідного дозволу на участь у дорожньому русі, за що інспектором Бочковим Г.В. й було притягнуто водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

За результатами розгляду адміністративної справи та з метою припинення вказаного правопорушення, а також забезпечення дотримання вимог Правил до позивача було застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 510 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 789135 від 25.10.2018 року, відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилу чення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, ПОВНОМУ І обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції (ст. 222 КУпАП визначено компетенцію Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, а саме, зазначено що «органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення:… зокрема, і за статтею 132-1»).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті (ст.258 КУпАП) уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення ocoбa оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Пунктом 2.3 Рішення Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 р. «у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» встановлено, що законодавство передбачає випадки коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення виноситься постанова (ч.2,4 ст.258 КУпАП), в такому разі притягнення особи до адміністративної відповідальності фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Таким чином, законодавством, як виключення, передбачено процедуру скороченого провадження при притягненні особи до адміністративної відповідальності, під час якої фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладання адміністративного стягнення на правопорушника відбувається безпосередньо на місці його вчинення.

Згідно п.9 Розділу Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07.11.2015 року розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього, оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Відповідно до вимог ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

В даному випадку при складанні постанови, характерною ознакою є місце скоєння правопорушення, так як позивач притягувався до відповідальності раніше в іншому місці. Отже вищевказана постанова винесена не за одне й теж правопорушення, так як місця скоєння у них різні.

Позивач в позовній заяві пояснює, що його начебто повторно притягували до адміністративної відповідальності за одне й те ж саме правопорушення, але після того, як позивача вперше було притягнуто до адміністративної відповідальності (25.10.2018 інспектором роти № 2 батальйону № 4 УПП в Дніпропетровській області ДПП Курмаєвим І.В.), він далі почав рухатися без відповідних дозвільних документів на перевезення великогабаритних вантажів, чим скоїв нове правопорушення.

Після того, як позивача вперше притягнули до адміністративної відповідальності, він повинен був закінчити подальший рух, поки в нього не буде дозвільних документів на перевезення великогабаритних вантажів.

Також зазначає, що Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов'язок суб'єкта владних повноважень щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст.77 КАС України), але і обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1 ст.77 КАС України).

Статтею 161 КАС України встановлено, що позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, шо підтверджують обставини, на яких гуртуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Позивач не надав жодних доказів, які спростовували б факт вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ст. 132-1 КУпАП.

Позивач не оспорює своє правопорушення та не надає до суду відповідних дозвільних документів на участь у дорожньому русі на спростування своєї провини, натомість в своїй позовній заяві позивач наголошує на тому, що його було двічі притягнуто до адміністративної відповідальності за одне й саме правопорушення, що начебто суперечить закону.

Наголошує, що позивач оскаржує тільки постанову серії АР № 789135 від 25.10.2018 р. винесену інспектором Бочковим Г.В.

В той же час постанову, яка була винесена позивачу декількома годинами раніше - серії ЕАА №690115 від 25.10.2018 р., винесену інспектором Курмаєвим І.В., позивач не вважає за доцільне оскаржувати, тобто, погоджується з її винесенням у зв'язку з правомірністю її накладення.

Також звертає увагу на ті обставині, що подальший рух позивача після винесення на нього першої постанови (серії ЕАА № 690115 від 25.10.2018 р.) був заборонений, але все ж таки позивач продовжив рухатися далі (що не заперечував й в позовній заяві), через декілька годин був зупинений працівниками патрульної поліції та на нього знову було накладене стягнення за ст. 132-1 КУпАП, що вже було складом окремого, нового правопорушення, а не того ж самого, як стверджує позивач.

Отже, враховуючи всі обставини, інспектор обґрунтовано прийняв рішення про необхідність притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Просить суд у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, відносно позивача інспектором 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Курмаєвим Іллею Валерійовичем 25 жовтня 2018 року було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 690115, згідно якої, 25 жовтня 2018 року о 12 годині 00 хвилин водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки MAN TGА 18.480, державний номер НОМЕР_1, з напівпричепом марки ВЕСТТ 975310, державний номер НОМЕР_2, на 152 км. а/д М04 у Криничанському районі Дніпропетровської області, перевозив сільхозтехніку - комбайн, без дозвільних на це документів, чим порушив п.22.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.132-1 КУпАП. На підставі даного порушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

Інспектором 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Бочковим Геннадієм Васильовичем відносно позивач 25 жовтня 2018 року було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР № 789135, згідно якої, 25 жовтня 2018 року о 14 годині 50 хвилин водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки MAN TGА 18.480, державний номер НОМЕР_1, з напівпричепом марки ВЕСТТ 975310, державний номер НОМЕР_2, біля буд. №69 по вулиці Донецьке Шосе, міста Дніпро, перевозив сільхозтехніку - комбайн, без дозвільних на це документів, чим порушив п.22.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.132-1 КУпАП. На підставі даного порушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст.132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами-тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян- суб'єктів господарської діяльності-у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року №198 затверджено Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, відповідно до п.16 яких перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об'єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначається окремими актами законодавства.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30, згідно з пунктом 3 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 ПДР України закріплено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м., за висотою від поверхні дороги - 4 м. (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м.), за довжиною - 22 м. (для маршрутних транспортних засобів - 25 м.), фактичну масу понад 40 т. (для контейнеровозів - понад 44 т., на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т.), навантаження на одиночну вісь - 11 т. (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т.), здвоєні осі - 16 т., строєні - 22 т. (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т., здвоєні осі - 18 т., строєні - 24 т.) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

При цьому, пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами визначено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Порядок здійснення габаритно-вагового контролю затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 «Про заходи збереження автомобільних доріг загального користування» (далі - Порядок № 879).

Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції (пункт 3 Порядку № 879).

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (пункт 6 Порядку № 879).

У пунктах 12 та 13 Порядку № 879 зазначено, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Особливості габаритно-вагового контролю та вимоги до нього закріплені у пунктах 15-25 зазначеного Порядку.

Зокрема, в п. 18 цього Порядку вказано, що за результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця.

Відповідно до п. 22 Порядку № 879 у разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних зважувальних пунктах порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується згідно із статтею 265-2 КУпАП.

Таким чином, з аналізу вищезазначених правових норм вбачається, що здійснення габаритно-вагового контролю проводиться виключно в пунктах габаритно-вагового контролю за допомогою спеціального обладнання, на яке видається відповідне свідоцтво; за результатами такого контролю видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця. При цьому, виявлення порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, такий транспортний засіб тимчасово затримується.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Позивач у справі не заперечує факт вчинення правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ст. 132-1 КУпАП. Спірні правовідносини між сторонами у цій справі виникли з приводу правомірності повторного притягнення позивача за одне правопорушення, а саме за порушення п.22.5 ПДР.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Верховного Суду від 05 вересня 2018 року у справі №569/15894/15-а, зазначено: «триваюче правопорушення - це проступок, пов'язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об'єктивно існує цей обов'язок, виконанням обов'язку відповідним суб'єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Таким чином, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків.

Отже, суд вважає, що вказане правопорушення слід вважати триваючим, а тому приходить до висновку, що позивача, всупереч положенням ч.1 ст.61 Конституції України, двічі притягнуто до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Крім того, позивач у справі об'єктивно не мав можливості усунути вчинене правопорушення упродовж більш ніж двох годин з часу складення щодо нього постанови серії від 25 жовтня 2018 року серії ЕАВ № 690115. Також відповідно до вимог Порядку здійснення габаритно-вагового контролю, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 «Про заходи збереження автомобільних доріг загального користування», транспортний засіб, яким керував позивач, не було затримано.

Таким чином, позов позивача в частині скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 25 жовтня 2018 року серії АР №789135 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання незаконними дії інспектора поліції Бочкового Г.В. щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови від 25 жовтня 2018 року серії АР №789135 суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (зокрема ст. 132-1).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У пункті 4 розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Вищезазначене свідчить, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема передбачених ст.132-1 КУпАП відноситься до компетенції органів Національної поліції.

Працівники органів і підрозділів Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення лише від імені органів Національної поліції і в даному випадку не можуть виступати як суб'єкти владних повноважень, які окремо від органу посадовою особою якого являються, виносять одноособові рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вчинення інспектором патрульної поліції дій з притягнення позивача до адміністративної відповідальності належало до його повноважень, тому позовні вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.9, 14, 77, 122, 123, 243, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, - суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 25 жовтня 2018 року серії АР № 789135 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, за ст.132-1 КУпАП, винесену інспектором 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Бочковим Геннадієм Васильовичем.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.132-1 КУпАП закрити.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати по сплаті судового збору віднести за рахунок держави.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Третього апеляційного адміністративного суду через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.С. Кривошея.