Справа № 520/8825/18
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2019 р. № 520/8825/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Заічко О.В.

при секретареві судового засідання - Мараєвій О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Банк Михайлівський" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства " Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд: скасувати рішення Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" Волковим Олександром Юрійовичем про визнання переказу коштів (транзакція), здійснений ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» 19.05.2016 року в сумі 112 339,39 грн. (сто дванадцять тисяч триста тридцять дев'ять гривень 39 копійок) з при призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-077-000220110 від 12.04.2016 року на рахунок № НОМЕР_2 в ПАТ «Банк Михайлівський», що належить ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1 нікчемним; зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича внести зміни та доповнення до Переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом внесення відомостей щодо рахунку № НОМЕР_2 в ПАТ «Банк Михайлівський», що належить ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1 у сумі 112 339,39 грн. (сто дванадцять тисяч триста тридцять дев'ять гривень 39 копійок).

В обґрунтування позову позивач зазначив про порушення його прав відповідачем на отримання відшкодування за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів на суму 112339,39 грн. Також вказував, що отримані кошти банком на рахунок позивача вважаються вкладом і за відсутності доказів нікчемності правочинну відповідач був обтяжений обов'язком внесення його до переліку вкладників.

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні.

Від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній, заперечуючи проти позову просив у його задоволенні відмовити з тих підстав, що у правовідносинах, з приводу яких подано позов, він діяв в межах законодавства. Відповідач зазначав, що позивач не вважається вкладником банку, оскільки вказані ним кошти стосуються договору позики з фінансовою компанією, а не договору банківського вкладу. Крім того, відповідач вказував, що банком було порушено обмеження, накладені постановою Правління НБУ від 22.12.2015 №917 «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку», у тому числі заборону здійснення певних кредитних операцій.

Від позивача надійшла відповідь на відзив в контексті помилковості доводів відповідача.

Суд, на підставі ст. 205 КАС України, вважає можливим розглянути справу у письмовому провадженні.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Так, 02.03.2015 року між позивачем та ПАТ «Банк Михайлівський» укладено договір № 980-032-000000497 банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» за умовами якого Банк по ініціативі Клієнта відкриває Клієнту на його ім'я поточний рахунок № НОМЕР_2 в гривні для зберігання грошей Клієнта і здійснює його розрахунково-касове обслуговування за допомогою платіжних інструментів відповідно до вимог чинного законодавства України, умов цього договору та розпоряджень Клієнта, а Клієнт зобов'язується оплачувати послуги Банку ( а.с.9) .

В подальшому, 12.04.2016 року між позивачем ( сторона 1) та ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» ( сторона 2) укладено договір № 980-077-000220110, що за своїм змістом є договором позики, за умовами якого сторона 1 передає стороні 2 грошові кошти в розмірі, порядку та на строк, визначений цим договором, а сторона 2 зобов'язується повернути грошові кошти та виплатити проценти, в порядку та на умовах, встановлених цим договором ( п. 1.1. Договору) ( а.с.10).

Згідно п.1.2. договору № 980-077-000220110 сторона 2 взяла на себе зобов'язання повернути грошові кошти та проценти позивачу в безготівковій формі на рахунок № НОМЕР_2 в ПАТ «Банк Михайлівський».

ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» виконало вимоги договору № 980-077-000220110 та 19.05.2016 року перерахувало на рахунок позивача № НОМЕР_2 в ПАТ «Банк Михайлівський» грошові кошти в сумі 109 500,00 грн. та проценти в сумі 2 839,39 грн., а всього 112 339,39 грн. ( а.с.13-14).

На підставі рішення Правління Національного банку України від 23.05.2016 №14/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк "Михайлівський" до категорії неплатоспроможних" виконавча дирекція Фонду прийняла рішення №812 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк "Михайлівський" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

13.06.2016 Виконавча дирекція Фонду прийняла рішення №991, відповідно до якого продовжила строки тимчасової адміністрації у банку до 22.07.2016 включно.

12.07.2016 відповідно до рішення Правління НБУ від №124-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк "Михайлівський" виконавча дирекція Фонду прийняла рішення №1213, згідно з яким розпочала процедуру ліквідації з 13.07.2016 до 12.07.2018 включно, призначила уповноважену особу Фонду та делегувала всі повноваження ліквідатора банку Ірклієнку Юрію Петровичу до 12.07.2018 включно.

01.09.2016 рішенням виконавчої дирекції Фонду №1702 змінено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора банка, на Волкова О.Ю. з 05.09.2016.

Вказані обставини є загальновідомими та не підлягають доказуванню, в силу ч.3 ст. 78 КАС України.

Позивач звернувся до відповідача з питання включення його до переліку вкладників, на яку отримав відповідь, зокрема, щодо того, що переказ коштів (транзакція), здійснений ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» 19.05.2016 року за призначеннями платежів: повернення коштів та процентів за договором № 980-077-000220110 є нікчемним правочином ( а.с.16).

Як свідчать матеріали справи ( а.с.13-14), така нікчемність, на думку відповідача, полягала у тому, що на момент проведення транзакції ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» не мало в своєму розпорядженні достатньої кількості залишку власних коштів для проведення розрахунків за договором № 980-077-000220110, а тому на рахунок позивача безпідставно було зараховано кошти ПАТ "Банк "Михайлівський".

З приводу вказаної ситуації банком надано роз'яснення, що позивач не є вкладником, оскільки укладення договору між ним та ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр», як небанківською фінансовою установою, відбулось без участі ПАТ "Банк "Михайлівський" як повіреного ( а.с.15).

Позивач не погодившись з позицією та рішенням відповідача щодо нікчемності згаданого вище правочину, звернувся до суду за захистом своїх прав.

По суті позову суд зазначає наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" ( надалі - Закон).

Згідно ч.1 ст.2 Закону, вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката; вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

За ч. 1 ст. 3 Закону Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону , Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Згідно зі ст. 27 Закону, Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється у день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує, зокрема, перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Згідно з п. 5 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішеннями виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 вересня 2012 р. за N 1548/21860 (надалі - Положення №14), в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку такі переліки, зокрема, перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення; перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, згідно з додатком 3 до цього Положення. Протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків.

Отже, у разі наявності підстав для включення даних про рахунки вкладника, які раніше не були включені до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом, уповноважена особа має подати до Фонду відповідне доповнення до переліку.

Відповідно до частини 2 статті 38 Закону, протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Вказаною статтею також встановлені і підстави визнання правочинів (у тому числі договорів) неплатоспроможного банку нікчемними.

Суд вказує, що жодна з підстав, вказаних у статті 38 Закону, відповідачем не доказана належними доказами, у свою чергу, позивач мав чинні укладені договори та наявні кошти на рахунку банку, що не ввійшли до відшкодування за рахунок Фонду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 (справа №826/1476/15) зазначила, що здійснюючи операції з перерахування коштів банк не вчиняє окремі правочини, а виконує свої зобов'язання з обслуговування клієнтів банку, передбачені ЦК України, Законом України "Про банки і банківську діяльність", Інструкцією №492 та договорами з відповідними клієнтами банку.

Якщо внаслідок проведених операцій Фонду, а не банку, завдані збитки, то ст. 38 Закону 4452-VI не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі ст. 228 ЦК України. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.

Відповідачем не надано доказів, що у судовому порядку договір, укладений між позивачем та ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» було визнано нікчемним.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 1066 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

В контексті договору, укладеного позивачем з ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр», суд вказує, що згідно з ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15 листопада 2016 року N 1736-VIII, у Законі України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" розділ X "Прикінцеві та перехідні положення" доповнено пунктом 15 такого змісту: до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

Суд вказує, що повернення ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» коштів у загальній сумі 112 339,39 грн. було здійснено 19 травня 2016, отже такі на момент прийняття рішення про ліквідацію банку перебували на поточних рахунках позивача у ПАТ "Банк Михайлівський", відтак, суд приходить до висновку, що останні були вкладом в розумінні вищезазначеного закону.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно не включено дані про рахунок позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Решту доводів, викладених у відзиві, як підстав для відмови у задоволенні позову, суд відхиляє, з огляду на згадану вище правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

Крім того, при розгляді вказаної справи, на виконання приписів ч.5 ст. 242 КАС України, судом було враховано правові висновки Верховного Суду в аналогічних правовідносинах, викладені в постанові від 03 грудня 2018 року (справа №822/2434/17).

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За приписами ч. 1,2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється з урахуванням норм ст. 139 КАС України, при цьому, відповідні заперечення відповідача стосовно відсутності підстав для застосування вказаної норми щодо того, що Уповноважена особа не одержує бюджетних асигнувань, не є підставою для відмови у відшкодуванні сплаченого позивачем судового збору, а стосується порядку виконання відповідного рішення суду у згаданій частині.

Суд зауважує, що конструкція ч.1 ст. 139 КАС України має на увазі стягнення судових витрат, зокрема, зі сплати судового збору, на користь особи, позов якої задоволено, з суб'єкта владних повноважень, котрим у справі що розглядається, є Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства " Банк Михайлівський" .

Керуючись ст. ст.139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, рнокпп НОМЕР_1) до ПАТ "Банк Михайлівський" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства " Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича (АДРЕСА_2 ) про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити .

Скасувати рішення Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" про визнання переказу коштів (транзакція), здійснений ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» 19.05.2016 року в сумі 112 339,39 грн. (сто дванадцять тисяч триста тридцять дев'ять гривень 39 копійок) з при призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-077-000220110 від 12.04.2016 року на рахунок № НОМЕР_2 в ПАТ «Банк Михайлівський», що належить ОСОБА_1, нікчемним.

Зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича внести зміни та доповнення до Переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом внесення відомостей щодо рахунку № НОМЕР_2 в ПАТ «Банк Михайлівський», що належить ОСОБА_1 у сумі 112 339,39 грн. (сто дванадцять тисяч триста тридцять дев'ять гривень 39 копійок).

Стягнути з уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича (АДРЕСА_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, рнокпп НОМЕР_1) у розмірі 704,80 грн. ( сімсот чотири гривні 80 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи, як передбачено п.15 Перехідних положень КАС України; після початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи - безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 21 січня 2018 року.

Суддя Заічко О.В.