Справа № 1740/2134/18
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2019-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 січня 2019 року м. Рівне №1740/2134/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О. за участю секретаря судового засідання Трохимчук А.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: представник Рашовський Я.В.,

третьої особи відповідача: представник Кузьмич Н.О.,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся до суду з позовом до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач), третьої особи без самостійний вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування наказу Державної фіскальної служби України від 16.07.2018 №73-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення». Позовна заява обґрунтована наступним. Позивач є підполковником податкової міліції та проходить службу в органах податкової міліції на посаді заступника начальника відділу внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Рівненській області з 2016 року по даний час. Спірним наказом на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани нібито за порушення службової дисципліни та неналежне виконання службових обов'язків, порушення вимог статті 7 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України». Вказаний наказ позивач уважає незаконним, необґрунтованим через відсутність складу дисциплінарного проступку, без наведення доказів порушення службової дисципліни з його боку і таким, що винесений з порушенням норм чинного законодавства України, зокрема, посилається на порушення процедури проведення службового розслідування, порушення строків накладення дисциплінарного стягнення, прийняття наказу у період тимчасової непрацездатності позивача, оголошення дисциплінарного стягнення у присутності підлеглих позивача, службове розслідування призначено на підставі розпорядження, а не наказу, тобто безпідставно, висновок службового розслідування не містить дати затвердження, порушення строків проведення службового розслідування, так як відсутній наказ про продовження, висновок службового розслідування побудований на надуманих доводах та припущеннях відповідача. В зв'язку з викладеним просить визнати протиправним та скасувати спірний наказ.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, яким позовні вимоги не визнав та вказав, що службове розслідування проведено з дотриманням вимог чинного законодавства та з урахуванням всіх обставин справи. Службове розслідування призначено розпорядженням ДФС України, що є тотожним наказу. Службове розслідування було продовжено розпорядженням і строків його проведення не порушено. Наказ про накладення дисциплінарного стягнення оголошений позивачу після його виходу на роботу з лікарняного, при цьому, про період тимчасової непрацездатності позивача відповідачу не було відомо, так як позивач про це не повідомляв. Також вказує, що у позивача відсутні підлеглі йому особи, оскільки останній виведений поза штат. Висновок службового розслідування побудований на доведених фактах щодо недотримання позивачем службової дисципліни. Уважає спірний наказ правомірним та просить у задоволенні позову відмовити повністю (а. с.160-168 т.1).

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління ДФС у Рівненській області, з урахування поданої заяви про виправлення описки (а. с. 19 т.2), надала пояснення на позов. У поясненні, позовні вимоги позивача вважає безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення. Зазначено, що позивач 17.04.2018 та 18.04.2018 був відсутній на робочому місці більше трьох годин без поважної причини, що зафіксовано актами про відсутність працівників на робочому місці. Про відсутність на робочому місці позивач керівництво не повідомляв, будь-які пояснення з приводу зафіксованих актів надавати відмовився. В подальшому відповідачем прийняте розпорядження про проведення службового розслідування за вказаними фактами, яке іншим розпорядженням було продовжено. Строки проведення службового розслідування повністю дотримані. При цьому, обов'язку ознайомлювати осіб, стосовно яких проводиться службове розслідування, із наказом (розпорядженням) про його призначення, чинним законодавством не передбачено. Висновок службового розслідування був зареєстрований у системі електронного документообігу шляхом нанесення присвоєного штрих-коду (QR-код) із зазначенням номеру та дати, що і є датою затвердження висновку. В ході проведення службового розслідування позивачем надавались пояснення. Про те, що позивач перебував на лікарняному, третій особі, під час прийняття спірного наказу, не було відомо по тій причині, що позивач не повідомив про такий факт. В той же час, чинним законодавством не заборонено притягувати осіб до дисциплінарної відповідальності у період тимчасової непрацездатності, а його виконання здійснюється після прибуття їх до місця проходження служби. Спірний наказ був доведений до відома позивача після його виходу на службу. Третя особа у своїх пояснення стверджує, що призначення та проведення службового розслідування відповідає вимогам чинного законодавства, порушення службової дисципліни позивачем підтверджене належними доказами, а тому спірний наказ є правомірним. Просить відмовити у задоволенні позову повністю (а. с. 200-208 т.1).

Позивач подав відповідь на відзив та на пояснення третьої особи в якому зазначив аналогічні аргументи, викладені у позові (а. с. 221-241 т.1).

Відповідач подав заперечення на відповідь на відзив з тотожними доводами, зазначеними у відзиві на позов (а. с. 27-33 т.2).

Ухвалою суду від 13.08.2018 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

04.09.2018 відповідачем подано клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а. с. 211-212 т.1)

04.09.2018 ухвалою суду клопотання відповідача задоволено, постановлено розглянути вказану справу за правилами загального позовного провадження (а. с. 214-215 т.1).

12.09.2018 ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати підготовче засідання відкладено до 22.10.2018.

13.09.2018 позивачем подано клопотання про виклик свідків (а. с. 25-26 т.2).

16.10.2018 позивачем подано клопотання про відкликання заяви про виклик свідків (а. с. 47-48 т.2).

12.11.2018 ухвалою суду визначено наступну дату підготовчого засідання на 28.11.2018 (а. с. 58).

28.11.2018 ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач підтримав позицію, викладену у позові, відповіді на відзив та пояснення.

Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позов та запереченнях на відповідь на відзив.

Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Головне управління ДФС у Рівненській області, підтримала позицію відповідача та подані свої пояснення.

Заслухавши в судовому засіданні учасників справи, встановивши обставини справи та дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд виходить з такого.

Обставини щодо проходження позивачем - підполковником податкової міліції, служби в органах ДФС України з 2016 на посаді заступника начальника відділу внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Рівненській області визнаються всіма учасниками справи. Суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання, тому з врахуванням вимог ч.1 ст.78 КАС України, такі обставини не підлягають доказуванню.

На виконання наказу ДФС від 07.09.2017 №591 «Про внесення змін до наказу ДФС від 11.01.2016 №17», зі складу структури ГУ ДФС у Рівненській області повністю виведено відділ внутрішньої безпеки. Введено до штатного розпису ГУ ДФС у Рівненській області відділ внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Рівненській області (а. с. 8-14 т.2).

У зв'язку із зміною структури та штатного розпису Головного управління ДФС у Рівненській області, адміністрацією ГУ ДФС у Рівненській області ОСОБА_1 попереджено про наступне звільнення, що не заперечується учасниками справи.

Розпорядженням ГУ ДФС у Рівненській області від 06.12.2017 №391-р «Про організацію роботи», начальником ГУ ДФС у Рівненській області, з метою організації роботи, зобов'язано працівників відділу внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Рівненській області забезпечити роботу на робочих місцях в кабінеті 103 (а. с. 197 т.1).

Згідно з табелями обліку використання робочого часу за період з 01.04.2018 по 30.04.2018, позивач 17.04.2018 та 18.04.2018 відмічений як відсутній на робочому місці (а. с. 196 т.1).

Наказом Головного управління ДФС у Рівненській області від 18.01.2018 №175 створено комісію, уповноважену зафіксувати факт відсутності працівників на роботі шляхом складання відповідного акту, у наступному складі: начальника юридичного відділу Рашовського Я.В., начальника відділу по роботі з персоналом Чміль Т.А., начальника відділу фінансування, бухгалтерського обліку та звітності Мартинюк Л.М., начальника відділу адміністрування податку на прибуток управління податків і зборів з юридичних осіб, голови первинної профспілкової організації працівників Головного управління ДФС у Рівненській області Гуц Н.В., старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Рівненській області Кузьмич Н.О. (а. с. 194-195 т.1).

17.04.2018 та 18.04.2018, комісією зафіксовано відсутність на робочому місці понад три години без поважних причин заступника начальника відділу внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Рівненській області ОСОБА_1.

17.04.2018 уповноваженою комісією ГУ ДФС у Рівненській області складений акт про відсутність працівників на робочому місці №78/17-00-22-12, яким встановлено відсутність на

робочому місці, зокрема, позивача з 11:52год до 16:25год. (а. с. 171-172 т.1).

18.04.2018 уповноваженою комісією ГУ ДФС у Рівненській області складений акт про відсутність працівників на робочому місці №83/17-00-22-12, яким встановлено відсутність на робочому місці, зокрема, позивача з 09:00год до 10:55год, з 11:00год до 11:37год, з 12:53год до 16:07год, з 17:49год до 18.00год (а. с. 175-177 т.1).

Факт відсутності позивача на робочому місці 17.04.2018 та 18.04.2018 у вказані часові інтервали підтверджуються рапортами старших інспекторів з ОД штабу оперативного управління ГУ ДФС у Рівненській області підполковником податкової міліції Шаюном С.А. та майором податкової міліції Плотником А.А. (а. с. 170, 174 т.1).

В журналі обліку тимчасової відсутності працівників Головного управління ДФС у Рівненській області в приміщенні Головного управління ДФС у області, будь-які відмітки про відсутність позивача за 17.04.2018 та 18.04.2018 відсутні. Тобто, позивач у вказані дні у робочий час мав бути на своєму робочому місці (а. с.191-193 т.1).

З матеріалів справи встановлено, що начальником Головного управління ДФС у Рівненській області Зайцевим Д.Б. повідомлено позивача про складання актів про відсутність працівників на робочому місці від 17.04.2018 №78/17-00-22-12 та від 18.04.2018 №83/17-00-22-1 та надано письмові пропозиції від 18.04.2018 №79/17-00 та від 19.04.2018 №85/17-00 про надання пояснень та відповідних підтверджуючих документів. Позивачу роз'яснено, що акти про відсутність працівників на робочому місці від 17.04.2018 № 78/17-00-22-12 та від 18.04.2018 №83/17-00-22-12 разом із їх поясненнями та документами, що підтверджують поважність причин відсутності (в разі їх наявності), наданими до відділу по роботі з персоналом, будуть скеровані до Головного управління внутрішньої безпеки ДФС по завершенню робочого дня, коли запропоновано надати пояснення (а. с. 17378 19 т.1).

Позивач відмовився отримувати вищевказані пропозиції та надавати пояснення про що складені акти про відмову у проставлені підпису про ознайомлення з документами за № 91/17-00-22-12 від 19.04.2018 та про відмову у наданні пояснень № 92/17-00-22-12 від 19.04.2018 (а. с. 179-187 т.1).

Відділом внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Рівненській області ГУ ДФС у Рівненській області від 19.04.2018 №1793/8/17-00-22-08, до Головного управління внутрішньої безпеки ДФС України, скерований лист стосовно порушення службової дисципліни працівниками, зокрема і позивачем, посади яких виведено зі штату Головного управління ДФС у Рівненській області на виконання наказу ДФС від 07.09.2017 №591 «Про внесення змін до наказу ДФС від 11.01.2016 №17» (а .с. 188-190 т.1).

Розпорядженням Державної фіскальної служби України від 10.05.2018 № 51-р «Про проведення службового розслідування» з метою встановлення причин та умов відсутності на робочому місці, зокрема, заступника начальника відділу внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Рівненській області Ваховського А.В., на підставі ст.14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 №3460-IV, зобов'язано з 10.05.2018 у місячний термін провести службове розслідування (а. с. 41-42 т.1).

Розпорядженням Державної фіскальної служби України від 08.06.2018 № 65-р внесено зміни в розпорядження Державної фіскальної служби України від 10.05.2018 № 51-р «Про проведення службового розслідування», а саме пункт 1 викладено в новій редакції: «1. Провести з 10.05.2018 по 22.06.2018 службове розслідування стосовно, зокрема, заступника начальника відділу внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Рівненській області ОСОБА_1» (а. с. 44-45 т.1).

За результатами проведеного службового розслідування складений висновок службового розслідування, який зареєстрований 21.06.2018, відповідно до якого комісією підтверджений факт відсутності на робочому місці без поважних причин (прогул) заступника начальника відділу внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Рівненській області Ваховського А.В. 17.04.2018 з 11:52год до 16:25год, а також 18.04.2018 з 09:00год до 10:55год, з 11:00год до 11:37год, з 12:53год до 16:07год, з 17:49год до 18:00год.

Згідно із висновком службового розслідування, відповідно до Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», заступник начальника відділу внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Рівненській області Ваховський А.В. за порушення службової дисципліни підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани (а. с. 26-40 т.1).

Наказом Державної фіскальної служби України від 16.07.2018 №73-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення», за порушення службової дисципліни та неналежне виконання службових обов'язків, порушення вимог статті 7 Закону України від 22.02.2006 №3460-ІV «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», керуючись пунктом 3 статті 12, статтею 14 Закону України від 22.02.2006 №3460-ІV «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», підполковнику податкової міліції ОСОБА_1 (М-110465), заступнику начальника відділу внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Рівненській області оголошено догану.

Спірний наказ доведений до відома позивача 19.07.2018. З даним наказом позивач ознайомлений також 19.07.2018 (а. с. 22-23 т.1).

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд зважає на таке.

Згідно із вимогами ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пункту 353.1 статті 353 Податкового кодексу України, особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Статтею 354 Податкового кодексу України визначено, що посадова чи службова особа податкової міліції у межах повноважень, наданих цим Кодексом та іншими законами, самостійно приймає рішення і несе за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну відповідальність згідно із Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ або іншу передбачену законом відповідальність.

Посадова чи службова особа податкової міліції, яка порушила вимоги закону або неналежно виконує свої обов'язки, несе відповідальність у встановленому законом порядку.

До посадових чи службових осіб податкової міліції можуть застосовуватися заходи заохочення згідно з Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ або іншими нормативно-правовими актами керівником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та керівниками контролюючих органів в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, округах.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно

її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначає Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, який затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» від 22.02.2006 №3460-ІV (далі - Статут).

У статті 1 Статуту зазначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Статтею 2 Статуту визначено, що дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до статті 5 Статуту, за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

У відповідності до статті 7 Статуту, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема, виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикет.

Статтею 12 Статуту передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі

види дисциплінарних стягнень, зокрема, догана.

Згідно з статтею 13 Статуту, правом накладення дисциплінарних стягнень користуються тільки прямі начальники.

У відповідності до статті 14 Статуту, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності, цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення.

Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України (далі - ОВС) при його проведенні визначений Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженою наказом МВС України від 12.03.2013 №230 (далі - Інструкція №230).

Пунктом 2.1 розділу ІІ Інструкції №230 визначено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи РНС) службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Відповідно до пункту 2.6 розділу ІІ Інструкції №230, підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника.

Відповідно до пунктів 3.2 та 3.4 розділу ІІІ Інструкції №230, службове розслідування проводиться посадовою особою, якій воно доручено, чи декількома особами у складі комісії, одна з яких за необхідності призначається головою цієї комісії. Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими особи РНС, стосовно якої призначено службове розслідування, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника.

Згідно з пунктом 4.1 розділу ІV Інструкції №230, проведення службових розслідувань за фактами порушень службової дисципліни, неналежного виконання особами РНС посадових обов'язків, втрати службових посвідчень, підготовка за їх результатами висновків та проектів наказів про заходи дисциплінарного впливу до цих осіб здійснюються працівниками тих підрозділів, у яких ці порушення було виявлено.

У відповідності до пункту 5.1 розділу V Інструкції №230, службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності за мотивованим рапортом (доповідною запискою) виконавця або голови комісії визначений строк може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Пунктами 5.2 та 5.3 розділу V Інструкції №230 визначено, що початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення. Завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування (далі - висновок службового розслідування).

Відповідно до пункту 5.4 розділу V Інструкції №230 якщо вину особи РНС повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи РНС, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. Особа РНС, стосовно якої проводилось службове розслідування, має право оскаржити рішення щодо накладення на нього дисциплінарного стягнення у порядку, визначеному законодавством України.

Відповідно до пункту 6.3 розділу VІ Інструкції №230, права особи РНС, стосовно якої проводиться службове розслідування: отримувати інформацію про підстави проведення такого розслідування; брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, в установленому порядку подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування; висловлювати письмові зауваження щодо об'єктивності та повноти проведення службового розслідування, дій або бездіяльності службової особи (осіб), яка (і) його проводить (ять); відмовлятися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім'ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України; за письмовим рапортом ознайомлюватися з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, у частині, яка її стосується, крім випадків, визначених законодавством України; оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, що визначені законодавством України.

Забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи РНС письмового пояснення або за відсутності акта про її відмову в наданні письмового пояснення. Небажання особи РНС, відносно якої проводиться службове розслідування, надавати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення.

Згідно з пунктами 8.1, 8.6 та 8.7 розділу VІІІ Інструкції №230, підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Із затвердженим висновком службового розслідування за рішенням начальника, який призначив службове розслідування, повинен бути ознайомлений начальник органу (підрозділу) внутрішніх справ, де проходить службу працівник, стосовно якого воно проводилося. Висновок службового розслідування підписується виконавцем (головою та членами комісії) та затверджується начальником, який призначив службове розслідування, або вищим прямим начальником.

Вимоги щодо документування управлінської інформації та організації роботи з документами, створеними у паперовій формі, у Секретаріаті Кабінету Міністрів України, центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади (далі - установи), включаючи їх підготовку, реєстрацію, облік і контроль за виконанням встановлюються Типовою інструкцію з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2018 №55 (далі - Інструкція №55).

Відповідно до пункту 8 Інструкції №55, документування управлінської інформації полягає у створенні документів, в яких фіксується з дотриманням установлених правил інформація про управлінські дії.

Пунктом 10 Інструкції №55 визначено, що право на створення, підписання, погодження, затвердження документів визначається актами законодавства та інструкцією з діловодства установи.

Згідно з пунктом 32 Інструкції №55, датою документа є дата його реєстрації. Дата зазначається арабськими цифрами в один рядок у такій послідовності: число, місяць, рік. Дата оформлюється цифровим або словесно-цифровим способом. У разі оформлення дати цифровим способом число і місяць проставляються двома парами цифр, розділеними крапкою; рік - чотирма цифрами, крапка наприкінці не ставиться, наприклад: 02.12.2017.

З матеріалів справи встановлено, що висновок службового розслідування затверджений в.о. Голови Державної фіскальної служби України ОСОБА_13 та зареєстрований у системі електронного документообігу шляхом нанесення присвоєного штрих-коду (QR-код) із зазначенням номеру та дати, зокрема, вказаному документу присвоєно індексний номер 1359/99-99-22-07-21-1, дата реєстрації - 21.06.2018 (а.с.24 т.3).

З врахуванням викладеного, суд погоджується із доводами відповідача, що вказана дата і є датою затвердження висновку службового розслідування.

У зв'язку з цим, посилання позивача щодо відсутності дати затвердження висновку службового розслідування є помилковими.

Щодо тверджень відповідача про не відібрання у нього пояснень до початку службового розслідування, суд вважає за необхідне зазначити, що позивачу було запропоновано надати такі пояснення, однак він відмовився підписувати такі пропозиції, про що складено акт про відмову у проставлянні підпису про ознайомлення з документами за №91/17-00-22-12 від 19.04.2018.

Крім того, у відповідності до статті 14 Статуту, пояснення позивачем надано перед накладенням дисциплінарного стягнення.

Суд не бере до уваги покликання позивача щодо не взяття до уваги при здійсненні службового розслідування поданих відповідачу колективних звернень та заяв, оскільки всі заяви та звернення, на які покликається позивач, описані у висновку службового розслідування. Тобто, комісією в ході проведення службового розслідування вказані звернення та заяви були враховані.

Щодо тверджень позивача стосовно не залучення до проведення службового розслідування його безпосереднього керівника, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 №236 (далі - Положення - 236), Державна фіскальна служба України (ДФС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Пунктом 5 Положення №236 визначено, що ДФС з метою організації своєї діяльності, зокрема, здійснює добір кадрів в апарат ДФС та на керівні посади в територіальні органи, формує кадровий резерв на відповідні посади, організовує роботу з підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників апарату ДФС, її територіальних органів та організовує свою роботу і роботу територіальних органів, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери її управління.

Згідно з пунктом 9 Положення №236, ДФС в межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України, наказів Мінфіну видає накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує і контролює їх виконання.

Підпунктом 12 пункту 11 Положення №236 встановлено, що голова ДФС приймає на роботу та звільняє з роботи в порядку, передбаченому законодавством, працівників ДФС.

Структуру апарату ДФС затверджує її Голова за погодженням з Міністром фінансів (пункт 14 Положення №236).

Наказом Державної фіскальної служби України від 15.06.2017 №421 «Про організацію добору кадрів у Державній фіскальній службі України» затверджено номенклатуру посад підрозділів податкової міліції Державної фіскальної служби України, відповідно до якого Головою Державної фіскальної служби України призначаються у головних управліннях ДФС в областях та місті Києві, Офісі великих платників податків ДФС особи начальницького складу підрозділів внутрішньої безпеки. (Вказаний наказ знаходиться у вільному доступі на офіційному сайті ДФС України http://sfs.gov.ua/diyalnist-/zakonodavstvo-pro-diyalnis/nakazi-pro-diyalnist/72733.html).

З матеріалів справи встановлено, що предметом службового розслідування, призначеного розпорядженням №51-р від 10.05.2018, було не тільки встановлення факту відсутності на робочому місці без поважних причин (прогул) заступником начальника відділу внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Рівненській області ОСОБА_1 а й стосовно встановлення факту відсутності на робочому місці без поважних причин (прогул) старшим оперуповноваженим з особливо важливих справ відділу внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Рівненській області Корнійчуком Д.О., старшим оперуповноваженим з особливо важливих справ відділу внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Рівненській області Шмігель С.В., старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ організаційно-аналітичного сектору відділу внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Рівненській області Колоїздом О.В.

У зв'язку з чим, з метою інформування в. о. Голови ДФС ОСОБА_13 про можливий факт вчинення дисциплінарних проступків особами начальницького складу податкової міліції, які є номенклатурою Голови ДФС та забезпечення можливості своєчасного прийняття керівником відповідного рішення, матеріали зібрані комісією, уповноваженою зафіксувати факт відсутності працівників на робочому місці, були надіслані до ДФС України.

Відповідно до пункту 3 розпорядження №51-р від 10.05.2018 «Про проведення службового розслідування», ДФС України зобов'язано начальника Головного управління ДФС у Рівненській області Зайцева Д.Б. створити робочій групі необхідні умови для роботи та забезпечити надання службовими особами підпорядкованих підрозділів на вимогу членів робочої групи своєчасно та у повному обсязі всієї наявної документації, пояснень та інформації, необхідної для виконання розпорядження (а. с. 41-42 т.1). Тобто, в. о. Голови ДФС ОСОБА_13, видавши зазначені вище розпорядження, фактично приймав участь у проведенні службового розслідування стосовно позивача.

Натомість, суд звертає увагу на те, що Статут не містить вказівки щодо обов'язкової участі безпосереднього керівника особи, щодо якої проводиться службове розслідування, саме в складі робочої групи, а відтак, доводи позивача щодо не залучення безпосереднього керівника до проведення службового розслідування є необґрунтованими та не заслуговують на увагу суду.

Також суд зазначає, що Статутом не передбачено обов'язку ознайомлювати осіб стосовно яких проводиться службове розслідування з розпорядженням про призначення службового розслідування та висновком складеним за його результатами.

Позаяк, суд зауважує, що ознайомлення із зазначеними документами є правом осіб, яких вони стосуються. Слід зазначити, що після написання позивачем заяви про ознайомлення із вказаними документами, останні були направлені позивачу. Отже, право позивача на ознайомлення із розпорядженням про призначення службового розслідування та висновком службового розслідування відповідачем не порушено.

Твердження позивача про порушення термінів проведення службового розслідування не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Судом встановлено, що розпорядженням Державної фіскальної служби України від 08.06.2018 № 65-р збільшений термін проведення службового розслідування, що фактично є тотожним продовженню строків його проведення, а тому відповідає вимогам чинного законодавства України.

Доводи позивача, що відповідачем неправомірно видавались розпорядження про проведення службового розслідування замість наказів суд не приймає до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до положень Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2018 № 55, поняття «наказ» та «розпорядження» ототожнюються і до них пред'являються однакові вимоги.

Суд зауважує, що наказ - це правовий акт, що видається керівником державного органу чи організації в межах його компетенції. Вимоги, викладені в документі, обов'язкові для виконання.

Розпорядження - це правовий акт, який видається керівником підприємства або організації одноосібно і вирішує оперативні питання, що стоять перед юридичною особою. Як і наказ, він є обов'язковим до виконання.

Отже, наказ та розпорядження - це документи, які видаються керівництвом державної установи чи організації в межах компетенції, є тотожними за своєю формою та змістом та є обов'язковими до виконання. А різниця у назві правового акту, у даному випадку, не є єдиною та безумовною підставою для визнання його протиправним.

Посилання позивача на те, що перед накладенням дисциплінарного стягнення у нього не відібрані пояснення є безпідставними, оскільки матеріалами справи підтверджується, що в ході проведення службового розслідування позивачем надані пояснення, датовані 21.05.2018 року (а. с. 46-60 т.1).

Посилання позивача про виконання ним 17.04.2018 та 18.04.2018 своїх службових обов'язків у відповідності до вимог статей 348, 350 Податкового кодексу України, та посилання на те, що наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності оголошений йому у присутності його підлеглих є неприйнятними з наступних підстав.

Позивач, на підтвердження виконання ним своїх посадових обов'язків додав до матеріалів справи ряд рапортів (а. с. 75-94 т.1).

Подані позивачем рапорти з 15.03.2018 по 08.05.2018 складені старшим оперуповноваженим з ОВС ВВБ ГУ ДФС у Рівненській області Шмігель С.В., старшим оперуповноваженим з ОВС ВВБ ГУ ДФС у Рівненській області Корнійчуком Д.О., старшим оперуповноваженим з ОВС організаційно-аналітичного сектору ВВБ ГУ ДФС у Рівненській області Колоїзд О.В.

При цьому, у вказаних рапортах відсутні конкретні дані щодо проведення 17.04.2018 та 18.04.2018 будь-яких оперативно-розшукових заходів особами, що їх подавали.

Суд також звертає увагу, що рапорти за 17.04.2018 та 18.04.2018 щодо проведення будь-яких оперативно-розшукових заходів безпосередньо позивачем у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до статті 4 Статуту, наказ є формою реалізації службових повноважень особи начальницького складу, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа, якій належить його виконати. Накази можуть даватись як в усній, так і в письмовій формі. У разі одержання наказу від старшого прямого начальника, підлеглий зобов'язаний виконати його та повідомити про це свого безпосереднього начальника.

Як вже зазначалося судом на виконання наказу ДФС від 07.09.2017 №591 «Про внесення змін до наказу ДФС від 11.01.2016 №17», зі складу структури ГУ ДФС у Рівненській області повністю виведений відділ внутрішньої безпеки. Введений до штатного розпису ГУ ДФС у Рівненській області відділ внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Рівненській області.

У зв'язку із зміною структури та штатного розпису Головного управління ДФС у Рівненській області, адміністрацією ГУ ДФС у Рівненській області попереджено позивача про наступне вивільнення, що не заперечується самим позивачем.

Факт виведення зі структури відділу внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Рівненській області та введення в структуру відділу внутрішньої безпеки територіальних органів Головного управління ДФС у Рівненській області свідчить про перехід повноважень від ВВБ ГУ ДФС у Рівненській області до ВВБ ТО ГУ ДФС у Рівненській області.

Отже, твердження позивача щодо виконання 17.04.2018 та 18.04.2018 своїх обов'язків згідно з посадовою інструкцією не відповідають фактичним обставинам справи у зв'язку із припиненням повноважень відділом внутрішньої безпеки ГУ ДФС у Рівненській області.

До того ж, зі змісту позовної заяви та долучених документів не встановлено детальної інформації про завдання, які виконувались позивачем.

Також позивачем не надано суду доказів того, що ним отримувався усний чи письмовий наказ на здійснення 17.04.2018 та 18.04.2018 оперативно-розшукових заходів, як того вимагає чинне законодавство.

Розпорядженням Головного управління ДФС у Рівненській області від 07.12.2017 №393-р зобов'язано здійснити передачу справ з відділу внутрішньої безпеки до відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Рівненській області (а. с. 6-7 т.2).

У зв'язку з вищенаведеним, заступник начальника відділу внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Рівненській області Ваховський А.В. 17.04.2018 та 18.04.2018 не мав повноважень та не міг здійснювати жодних оперативно-розшукових заходів, а посилання щодо виконання в цей період службових обов'язків не підтверджені належними та допустимими доказами.

При цьому, на момент оголошення позивачу спірного наказу, останній також не мав повноважень та не виконував жодних функцій, в тому числі керівних, тобто, у позивача на час оголошення йому догани, підлеглих не було.

Таким чином, оголосивши спірний наказ позивачу у присутності працівників відділу внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Рівненській області, які також виведені поза штат, відповідач норм чинного законодавства не порушив.

Водночас в судовому засіданні відповідач зауважив, що у новостворений відділ внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Рівненській області набрані нові люди. Вказане не заперечувалось позивачем.

Позаяк, суд не приймає до уваги посилання позивача, як на доказ виконання ним своїх обов'язків, акт тематичної перевірки №594/17-00-22-12 від 20.11.2017, оскільки службове розслідування проводилось за фактом відсутності позивача у період 17.04.2018 та 18.04.2018 року. Тобто, зазначений акт не підтверджує виконання службових обов'язків позивачем 17.04. та 18.04.2018 року, так в часі виданий набагато раніше.

Щодо доводів позивача стосовно особистої неприязні та упередженого ставлення до нього начальника Головного управління ДФС у Рівненській області Зайцева Д.Б., то суд зауважує, що доказів такої неприязні та упередженого ставлення позивачем не надано та судом в ході розгляду справи не встановлено.

Посилання ж позивача, як на доказ неприязні, на спецповідомлення про проведення обшуків у службових осіб ГУ ДФС у Рівненській області, судом до уваги не приймаються, оскільки останні не свідчать про факт виявляння неприязні до позивача.

Твердження позивача, що оскаржуваний наказ є протиправним, оскільки прийнятий у період його тимчасової непрацездатності є неприйнятними, зважаючи на таке.

Відповідно до листка непрацездатності серії АДЖ №880909, позивач перебував на лікарняному з 02.07.2018 по 18.07.2018.

Пред'явлено даний лист непрацездатності Головному управлінню ДФС у Рівненській області 24.07.2018 (а. с. 25 т.1).

Оскаржуваний наказ Державної фіскальної служби України від 16.07.2018 №73-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення» видано у період тимчасової непрацездатності позивача.

Статтею 16 Статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику. У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Згідно з статтею 18 Статуту дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його накладення, не враховуючи періоду перебування особи рядового або начальницького складу у відпустці, відрядженні або її тимчасової непрацездатності. Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ, накладені на осіб рядового і начальницького складу, які тимчасово непрацездатні або перебувають у відпустці, відрядженні, виконуються після їх прибуття до місця проходження служби.

Верховний суд в постанові від 16.05.2018 у справі №816/4253/15 (адміністративне провадження №К/9901/22641/18) зазначив, що з системного аналізу вказаних норм суд дійшов висновку, що на осіб рядового і начальницького складу за вчинення порушень службової дисципліни наказ про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення видається з дотриманням строків, передбачених статтею 16 Статуту, у тому числі й щодо осіб, які тимчасово непрацездатні. Подальше виконання такого наказу відповідно до статті 18 Статуту здійснюється після прибуття їх до місця проходження служби.

Суд вважає за можливе врахувати таку правову позицію і вданій справі, оскільки звільнення, так само як і догана, є видом дисциплінарного стягнення, передбаченим статтею 12 Статуту, а тому і порядок їх застосування повинен бути однаковим. Різниця між даними видами дисциплінарних стягнень полягає лише в дисциплінарному проступку, за вчинення якого вони підлягають застосуванню.

Судом встановлено та не заперечується позивачем, що спірний наказ оголошений останньому після його прибуття до місця проходження служби - 19.07.2018.

Таким чином, суд уважає, що порядок виконання дисциплінарного стягнення відповідачем не порушений та відповідає вимогам вказаного вище чинного законодавства.

Посилання позивача на те, що він не був обізнаний із Регламентом Головного управління ДФС у Рівненській області, який регламентує правила внутрішнього трудового розпорядку, не обізнаний із графіком роботи державної установи, в якій працює, а також те, що відповідач безпідставно уважає прогулом відсутність на робочому місці, а не на роботі, судом не приймаються до уваги з огляду на таке.

З матеріалів службового розслідування встановлено, що у відповідності до пункту 1.4 посадової інструкції заступника начальника відділу внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Рівненській області, останній у своїй діяльності керується Конституцією України, Податковим та Митним кодексами України, іншими законами України, указами Президента України, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України та нормативно-правовими актами, розпорядчими документами Міністерства фінансів України, Державної фіскальної служби України, Положенням про Головне управління ДФС у Рівненській області, Регламентом Головного управління ДФС у Рівненській області, цим положенням.

Із посадовою інструкцією позивач ознайомлений 25.04.2017 року (а. с. 41-43 т.2).

Отже, зазначена особа зобов'язана володіти змістом Регламенту Головного Управління ДФС у Рівненській області, який регламентує правила внутрішнього трудового розпорядку.

Крім того, графік роботи Головного управління ДФС у Рівненській області розміщений у вільному доступі на офіційному веб-сайті, а також на вході в адміністративне приміщення, через який позивач ходить на роботу щодня, тому доводи позивача про необізнаність з графіком роботи є необґрунтованими.

Також суд зауважує, що до питання визначення терміну «прогул» слід застосовувати норми Кодексу законів про працю України.

Відповідно до абзацу першого пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992, прогулом вважається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин.

Жодних доказів того, що позивач був присутній на робочому місці чи у приміщенні Головного Управління ДФС у Рівненській області у період 17.04.2018 з 11:52год до 16:25год, а також 18.04.2018 з 09:00год до 10:55год, з 11:00год до 11:37год, з 12:53год до 16:07год, з 17:49год до 18:00год суду не надано і судом не встановлено. Отже, відсутність позивача на робочому місці більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин слід уважати прогулом.

Суд не бере до уваги покликання відповідача на несвоєчасність видачі магнітної картки, оскільки відсутність такої картки не спростовує факт відсутності позивача на робочому місці протягом трьох годин без поважних причин.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що статтею 14 Статуту передбачено, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Отже, підставою дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у не дотриманні правил внутрішнього розпорядку.

В ході службового розслідування відповідачем встановлений факт допущення позивачем дисциплінарного проступку.

Для притягнення до дисциплінарної відповідальності достатньо, щоб був зафіксований сам факт порушення. Вид дисциплінарного стягнення визначається особою, яка вирішує питання про його накладення.

За наведених обставин, у відповідача були наявні усі правові підстави для застосування дисциплінарного стягнення до позивача у вигляді догани.

Доводи позивача не спростовують факту правомірності оскаржуваного №73-дс, а наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази свідчать про обґрунтованість такого наказу.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підсумовуючи вищевикладене в його сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач, при прийнятті спірного рішення, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, отже заявлені позовні вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат в порядку статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування наказу Державної фіскальної служби України від 16 липня 2018 року №73-дс "Про накладення дисциплінарного стягнення", - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1);

2) відповідач - Державна фіскальна служба України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, );

3) третя особа відповідача - Головне управління ДФС у Рівненській області (33023, м. Рівне, вул. Відінська, 12, ).

Повний текст рішення складений 18 січня 2019 року.

Суддя Комшелюк Т.О.