Справа № 2а-7455/11/2670
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2019-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 січня 2019 року № 2а-7455/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І. розглянув у письмовому провадженні справу за позовом Комунального підприємства "Київський метрополітен" до Офісу великих платників податків ДФС про визнання недійсними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Обставини справи

з позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Комунальне підприємство "Київський метрополітен" (далі - позивач) до Офісу великих платників податків ДФС (далі - відповідач) про визнання недійсними та скасування податкових повідомлень-рішень від 16.05.2011р. № та №.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.09.2011 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.04.2012 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог Комунального підприємства "Київський метрополітен".

В подальшому, 12.04.2017 року Вищий адміністративний суд України частково задовольнив касаційну скаргу Комунального підприємства "Київський метрополітен". Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 вересня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2012 року у справі № 2а-7455/11/2670 скасовано в частині відмови у задоволенні позову Комунального підприємства "Київський метрополітен" про скасування податкового повідомлення - рішення від 16 травня 2011 року № , а справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 вересня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2012 року у справі № 2а-7455/11/2670 залишено без змін.

Ухвалою суду від 10.07.2017 року справу прийнято до провадження та призначено до вирішення в судовому засіданні, в якому оголошено перерву задля ознайомлення відповідачем з матеріалами справи.

Відповідно до довідки про нездійснення фіксування судового засідання від 14.11.2017 року судове засідання відкладено у зв'язку з перебуванням судді на лікарняному.

В судовому засіданні 12.12.2017 року за згодою сторін відповідно до ч. 4 ст 122 КАС України (в редакції чинній до 15.12.2017 року) ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Позивач надав суду письмові пояснення в яких наполягав на невідне застосування п. 123.1 ст 123 Податкового кодексу України, а саме: штрафу в розмірі 50%, а не 25% суми визначеного податкового зобов'язання. Крім того, позивач вказував, що пп. 5.5.1 пп. 5.5 ст 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» не містить обмежень щодо віднесення відсотків по кредиту до валових витрат.

Відповідачем письмових пояснень по суті позову не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України (в редакції чинній з 15.12.2017 року) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Беручи до уваги те, що станом на дату прийняття рішення у справі вона знаходить на стадії розгляду у письмовому провадженні, відповідно справа розглянута з урахуванням положень п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 4 та ч. 5 ст. 250 КАС України в редакції з 15.12.2017 року.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, дійшов наступних висновків.

Обставини встановлені судом.

Спеціалізованою державною податковою інспекцією у м. Києві по роботі з великими платниками податків проведено перевірку Комунального підприємства "Київський метрополітен", за результатами якої. складено акт №4154/23-02/03328913 від 21.04.2011р «Про результати документальної планової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2008р. по 30.09.2010р., валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2008р. по 30.09.2010р.» (далі - акт перевірки).

З акту перевірки вбачається, що відповідачем встановлено порушення позивачем п.п. 1.11.1 п. 1.11 статті 1, п. 5.1 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994р. №334/94-ВР, в результаті чого завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток: за 2009 рік на загальну суму 16 170 573грн., в тому числі: за 1 квартал 2009 року - 4 047 774грн.; за півріччя 2009 року - 8 070 050грн.; за 3 квартал 2009 року - 12 145 833грн.; за 3 квартал 2010 року на загальну суму 9 440 302грн., в тому числі: 1 квартал 2010 року - 18 467 438грн.; півріччя 2010 року - 21 048 766грн.; занижено об'єкт оподаткування з податку на прибуток за 3 квартал 2010 року на суму 309 399грн., та відповідно, заниження суми податку на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету за 3 квартал 2010 року на 77 350грн.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято, зокрема, податкове повідомлення-рішення від 16.05.2011р. №, яким за порушення п.п. 1.11.1 п. 1.11 статті 1, п. 5.1 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» позивачу збільшено суму грошового зобов'язання на суму 77 350 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції на суму 38 675грн.

З акту перевірки вбачається, що позивачем за перевіряємий період, зокрема, віднесено до валових витрат операції з придбання послуг з охорони об'єктів метрополітену Лінійного управління, підпорядкованого Головному управлінню МВС у м. Києві та витрати, пов'язані з нарахуванням та сплатою відсотків по кредитним договорам.

Відповідно до ухвали Вищого адміністративного суду України від 12.04.2017 року по даній справі обґрунтованого висновку дійшли суди попередніх інстанцій щодо неправомірного формування позивачем валових витрат за наслідками операцій з придбання послуг з охорони об'єктів метрополітену Лінійного управління, підпорядкованого Головному управлінню МВС у м. Києві та завищення валових витрат за перевірений період на суму 15 000 000грн.

Отже, завищення позивачем валових витрат на суму 15 000 000грн. судом додаткового не досліджується.

З Акту перевірки вбачається, що позивачем до складу валових витрат включені витрати, пов'язані з нарахуванням та сплатою відсотків по наступним кредитним договорам:

- договір від 06.06.2008 року №25-47/1-08, укладений з ВАТ Комерційний банк "Хрещатик", про відкриття кредитної лінії в сумі 7 млн грн. Кредит надається для поповнення обігових коштів. Розмір відсотків за користування кредитом становить 20%. Строк дії кредитної лінії до 05.12.2008р.

Згідно договору № 1 від 09.07.2008р. до Кредитного договору №25-47/1-08 від 06.06.2008, підприємству додатково відкрита кредитна лінія в сумі 4,5 млн. грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом із розрахунку 25%.

Згідно додаткового договору №2 від 06.08.2008, додаткового договору №3 від 02.09.2008, додаткового договору № 4 від 05.09.2008, Додаткового договору № 5 від 10.10.2008 збільшено додатково відкриту кредитну лінію до 42,5 млн. грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом із розрахунку 25%.

Відповідно до Додаткової угоди № 6 від 05.12.2008 до Кредитного договору № 25-47/1 -08 від 06.06.2008, збільшено розмір відсотків за користування загальною сумою кредиту (49,5 млн грн) до 30 %. Термін повернення кредиту -14.10.2009р.

Додатковою угодою № 7 від 13.03.2009 до Кредитного договору № 25-47/1-08 від 06.06.2008 перенесено термін повернення кредиту до 25.12.2009р.

Додатковими угодами № 8 від 20.03.2009, № 9 від 16.06.2009 та № Ю від 01.02.2010 до Кредитного договору № 25-47/1-08 від 06.06.2008, термін повернення кредиту - до 30.12.2010р.

Відповідно до додаткової угоди № 11 від 29.07.2010р. до кредитного договору № 25-47/1-08 від 06.06.2008, зменшено розмір відсотків за користування загальною сумою кредиту 5 млн грн.) до 25 %.

Згідно з документами, наданими КП "Київський метрополітен" до перевірки за період з 01.10.2008р. по 30.09.2010р., КП "Київський метрополітен" віднесено до валових витрат суми нарахованих (сплачених) відсотків за користування кредитними коштами згідно договору № 25-47/1-08 від 06.06.2008 (та додаткових угод до нього), а саме: IV квартал 2008р. - 3 142 281,42 грн. (25%); 2009р. - 14 850 000,04грн. (30%), в тому числі: І квартал 2009- 3661643,84 (30%); II квартал 2009 - 3702328,78 грн. (30%); III квартал 2009р. - 3743013,71 грн. (30%); IV квартал 2009р. -3743 012,71 грн. (30%) 2010р. - 10 693 356,19 грн., в тому числі: І квартал 2010р. - 3661643,84(30%); II квартал 2010р. -3702328,78 (30%); III квартал 2010р. - 3 329 383,57 грн. (25%).

Згідно даних НБУ України, динаміка процентних ставок за кредитами, що надавалися банками України суб'єктам господарювання у 2009 - 2010 (без урахування кредитів овердрафт) складала: 2009 - від 17,1%до 28,0%, 2010 - від 12,3% до 17,7%.

При співставленні суми нарахованих підприємством відсотків за користування кредитом за ставкою 30% за 2009 рік із сумою при ставці 28% (найбільша ставка процентів, яка діяла протягом 2009 року за даними НБУ) встановлено завищення валових витрат за 2009 рік на суму 989 999,9грн., в тому числі: 1 квартал 2009 року - 244 109,6грн.; півріччя 2009 року - 490 931,5грн.; 3 квартал 2009 року - 740 465,7грн., 2009 рік - 989 999,9грн.

При співставленні суми нарахованих підприємством відсотків за користування кредитом за ставкою 30-25% за ІІІ 2010р. із сумою відсотків при ставці 17,7% (найбільша ставка процентів, яка діяла протягом 2010 року за даними НБУ) встановлено завищення валових витрат по договору №25-47/1-08 від 06.06.2008р. за ІІІ квартал 2010 року на суму 3 991 409грн., в тому числі: 1 квартал 2010 року - 1 501 274грн., півріччя 2010 року - 3 019 229грн., ІІІ квартал 2010 року - 3 991 409грн.;

- договір від 06.10.2008р. №42-47/1-08, укладений з ПАТ Комерційний банк "Хрещатик", про надання кредиту в сумі 5 млн грн.

Кредит надається для поповнення обігових коштів. Розмір відсотків за користування кредитом становить 25 %. Строк користування кредитними коштами - 06.04.2009р.

Згідно додаткової угоди № 1 від 06.04.2009 збільшено розмір відсотків за користування кредитом до 30 % та подовжено строк користування кредитними коштами до 20.08.2009р.

Відповідно до додаткової угоди № 2 від 20.05.2009, збільшено розмір відсотків за користування кредитними коштами до 30,5 % та подовжено строк користування кредитними коштами до 20.12.2009р.

Додатковими угодами № 6 від 18.12.2009 року перенесено термін повернення кредиту до 02.02.2010р.; № 7 від 01.02.2010 року перенесено термін повернення кредиту до 30.12.2010р.; № 8 від 28.07.2010р. зменшено відсотки за користування кредитом до 25%.

КП "Кивський метрополітен" за перевірений період відніс до валових витрат суми нарахованих (сплачених) відсотків за користування кредитними коштами згідно договору від 06.10.2008 № 42-47/1-08 (та додаткових год. до нього), а саме: 2008р. - 297 131,15грн. (25%); 2009р. - 1233 780,81грн.; I квартал 2009р. - 308219,17 грн. (25%); II квартал 2009р. - 310547,95 грн. (30,5%); III квартал 2009р. - 307506,85 грн. (30,5%); 4 квартал 2009р. - 307506,84 грн. (30,5%); 2010р.- 875 726,03 грн. (30,5%); I квартал 2010р. - 300821,92грн. (30,5%); II квартал 2010р. - 304164,38грн. (30,5%); III квартал - 270739,73грн. (25%).

Згідно даних НБУ України від 05.01.2011р. № 14-013/32-80, динаміка процентних ставок за кредитами, що надавалися банками України суб'єктам господарювання у 2009-2010 (без урахування кредитів овердрафт) складала: 2009р. - від 17,1% до 28,0%; 2010р.-від 12,3 до 17,7%.

При співставленні суми нарахованих відсотків за кредит за ставкою 30,5 % за 2009р. (починаючи з II кварталу 2009р.) із сумою відсотків при ставці 28 % (найбільша ставка процентів, яка діяла протягом 2009 року за даними НБУ) встановлено завищення валових витрат за 2009р. на суму 75 865,71 грн., в тому числі: півріччя 2009р. - 25 454,75 грн.; 3 квартал 2009р.-50 660,23 грн.; 2009р.-75 865,71 грн.

При співставленні суми нарахованих відсотків за кредит за ставкою 30,5 % за 2010р. (25% у 3 кварталі 2010р.) із сумою відсотків при ставці 17,7 % (найбільша ставка процентів, яка діяла протягом 2010 року за даними НБУ) встановлено, завищення валових витрат за III квартал 2010р. на суму 332 951,9 грн., в тому числі: І квартал 2010р. - 126 246,6грн.; півріччя 2010р. - 253 895,90 грн.; 2010р. -332 951,9 грн.;

- договір від 03.08.2007р. №1-50/7, укладений з Акціонерним комерційним Промислово-інвестиційним банком, про надання кредиту в сумі 30 млн грн. Кредит надається для поповнення обігових коштів. Розмір відсотків за користування кредитом становить 12,58 %.

Строк користування кредитними коштами - 30.07.2008р. Згідно з договором про внесення змін №ІІ-5-1/08 від 30.07.2008р. збільшено розмір відсотків за користування кредитом до 19% та подовжено строк користування кредитними коштами до 25.12.2008р. Договором про внесення змін від 31.12.2008р. збільшено розмір відсотків за користування кредитом до 23% та подовжено строк користування кредитними коштами до 05.04.2009р.

Договором про внесення змін від 09.07.2009 року збільшено розмір відсотків за користування кредитом до 25 % та подовжено строк користування кредитними коштами до 25.09.2009р.

Відповідно до договору про внесення змін № II від 29.10.2009, зменшено розмір відсотків за користування кредитними коштами до 27,5 % та подовжено строк користування кредитними коштами до 25.09.2010р.

КП "Київський метрополітен" за перевіряємий період віднесено до валових витрат суми нарахованих (сплачених) відсотків за користування кредитними коштами згідно договору від 03.08.2007 № 1-50/07 (та додаткових до нього), а саме: IV квартал 2008р. - 1 432 786,89 грн. (23%); 2009р. - 7320821,94 грн. (25%); I квартал 2009 - 1701369,87 грн. (23%); II квартал 2009- 1720273,98 грн. (23%); III квартал 2009р. - 1877260,28 грн. (23%); 4 квартал 2009р. - 2021917,81 грн. (25%); 2010р. - 6 057 534,23 грн. (27,5%); 1 квартал 2010р. - 2034246,57 грн. (27,5%); II квартал 2010р. -2056849,31 грн. (27,5%); III квартал 2010р. - 1966438,35 грн. (27,5%).

Згідно даних НБУ України, динаміка процентних ставок за кредитами, що надавалися банками України суб'єктам господарювання у 2009-2010 (без урахування кредитів овердрафт) складала: 2009-від 17,1% до 28,0%; 2010- від 12,3 до 17,7%.

При співставленні суми нарахованих відсотків за кредит за ставкою 23-25 % за 2008 - 2009р. із сумою відсотків при ставці 28 % (найбільша ставка процентів, яка діяла протягом 2009 року за даними НБУ) не встановлено завищення валових витрат за 2008-2009р.

При співставленні суми нарахованих відсотків за кредит за ставкою 27,5 % за 2010р. із сумою відсотків при ставці 17,7 % (найбільша ставка процентів, яка діяла протягом 2010 року за даними НБУ) встановлено, що підприємством завищено валові витрати за III квартал 2010р. на суму: 2 158 684,90 грн., в тому числі: за І квартал 2010р. - 724 931,5 грн. за півріччя 2010 р. - 1457917,80 грн.; за III квартал 2010 - 2 158 684,90 грн.

Відповідно до п.п. 1.11.1 п. 1.11 статті 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 28.12.1994р. №334/94, фінансовий кредит -кошти, які надаються банком -резидентом або нерезидентом, кваліфікованим як банківська установа згідно із законодавством країни перебування нерезидента, або резидентами і нерезидентами, які мають статус небанківських фінансових установ, згідно з відповідним законодавством, а також іноземними урядами або його офіційними агентствами чи міжнародними фінансовими організаціями та іншими кредиторами - нерезидентами у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк, для цільового використання та під процент. Правила надання фінансових кредитів встановлюються Національним банком України (стосовно банківських кредитів), а також кабінетом Міністрів України (стосовно небанківських фінансових організацій) відповідно до законодавства.

Згідно з п. 1.10 статті 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" проценти - доход, який сплачується (нараховується) позичальником на користь кредитора у вигляді плати за використання залучених на визначений строк коштів або майна. До процентів включаються: платіж за використання коштів або товарів (робіт, послуг), отриманих у кредит; платіж за використання коштів, залучених у депозит; платіж за придбання товарів у розстрочку. Проценти нараховуються у вигляді відсотків на основну суму заборгованості або фіксованих сум.

Платежі за іншими цивільно-правовими договорами, незалежно від того, чи встановлені вони в абсолютних (фіксованих) цінах або у відсотках до суми договору або до іншої вартісної бази, не є процентами.

Разом з цим, згідно зі статтями 1049, 1050, 1054 i 1056 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. У разі порушення позичальником встановленого кредитним договором обов'язку цільового використання кредиту кредитодавець має право відмовитися від подальшого кредитування позичальника за договором. Також позичальник зобов'язаний повернути кредит кредитодавцеві у термін, встановлений договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу, згідно з якою боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання i якщо він прострочив виконання грошового зобов'язання, то на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо іншого розміру відсотків не встановлено договором або законом.

Статтями 525 i 623 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник, який порушив зобов'язання, повинен відшкодувати кредитору завдані збитки, під якими розуміють, зокрема, неодержані доходи (упущена вигода).

Крім того, Законом України "Про банки i банківську діяльність" від 07 грудня 2000 року № 2121-III (зі змінами та доповненнями) передбачено, що у разі несвоєчасного погашення кредиту або відсотків за його користування банк має право видати наказ про примусову оплату боргового зобов'язання, якщо це передбачено угодою.

Також ст. 345 Господарського кодексу України визначено, що кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, який укладається між кредитором i позичальником у письмовій формі, в якому передбачаються мета, сума, термін кредиту, умови, порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права i відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

З системного аналізу викладеного вбачається, що основними умовами надання кредиту є безумовне його повернення, строковість, платність, цільова спрямованість i забезпеченість. Водночас кредитний договір не може змінюватися в односторонньому порядку, i позичальник несе відповідальність за несвоєчасне повернення кредиту та сплату відсотків за його користування.

Згідно із п. 5.1. статті 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

У пп. 5.5.1 п. 5.5 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" зазначено, що до складу валових витрат відносяться будь-які витрати, пов'язані з виплатою або нарахуванням процентів за борговими зобов'язаннями (у тому числі за будь-якими кредитами, депозитами) протягом звітного періоду, якщо такі виплати або нарахування здійснюються у зв'язку з веденням господарської діяльності платника податку.

Отже, до оподатковуваних операцій, які регулюються вказаними нормами права, відносяться операції, які здійснюються у зв'язку з веденням господарської діяльності платника податку.

Підпункт 5.5.1 п. 5.5 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" не містить обмежень щодо віднесення до складу валових витрат відсотків за кредитними договорами.

Під час перевірки відповідачем не встановлено, що позивач запозичені кошти витрачав не на цілі, передбачені кредитними договорами, та в операціях, які не пов'язані з веденням власної господарської діяльності.

З огляду на викладене, висновок відповідача про порушення позивачем п. 5.1 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» на думку суду є необґрунтованим, що вказує на правомірність віднесення витрат, пов'язані з нарахуванням та сплатою відсотків по кредитним договорам до валових витрат за перевіряємий період на загальну суму 6 483 046 грн. є правомірним.

Крім того, з урахуванням вимог ст. 58 Конституції України до податкових порушень, вчинених до набрання чинності Податковим кодексом України, але виявлених з 01 січня 2011 року до 06 серпня 2011 року, тобто до набрання чинності п. 11 підрозділу 10 розділу XIX Податкового кодексу України, яким було запроваджено зворотну дію норм Податкового кодексу України в частині визначення розміру штрафних санкцій за порушення, виявлені у 2011 році, у тому числі за вчинені до 01 січня 2011 року, може застосовуватися найнижчий із тих обсягів відповідальності, що передбачені Законом України від 21 грудня 2000 року № 2181-III "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" або Податковим кодексом України.

Відповідно до п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суми податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, неправомірно заявленої до повернення суми бюджетного відшкодування та/або неправомірно заявленої суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість; при повторному протягом 1095 днів визначені контролюючим органом суми податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, неправомірно заявленої до повернення суми бюджетного відшкодування та/або неправомірно заявленої суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість.

Відповідно до п. 17.1.3 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті "б" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми недоплати (заниження суми податкового зобов'язання) за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше п'ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

Як зазначено вище, податковим повідомленням-рішенням від 16.05.2011р. № позивачу збільшено суму грошового зобов'язання на суму 77 350 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції на суму 38 675 грн., тобто 50% суми нарахованого податкового зобов'язання, що є порушенням згадуваних норм законодавства.

Відповідно до розрахунку податку на прибуток за результатами перевірки (т.1 а.с. 23) скоригований валовий дохід за 3 квартали 2010 року (р. 3 Декларації) становить 719 598 174 грн, скориговані валові витрати за 3 квартали 2010 року (р. 6 Декларації) 664 905 217 грн, сума амортизаційних відрахувань (р. 7 Декларації) 54 383 559 грн, об'єкт оподаткування (р. 8 Декларації) 309 399 грн., отже позивачу збільшено суму податку в розмірі 77 350 грн. (719598174- 664 905 217 - 54 383 559 = 309 399*0,25=77350). З урахуванням збільшення валових витрат скоригованих даними перевірки на суму 6 483 046 грн (витрати, пов'язані з нарахуванням та сплатою відсотків по кредитним договорам) позивач за 3 квартали 2010 року має від'ємне значення об'єкту декларування -6 173 648 грн., отже податкове повідомлення-рішення від 16.05.2011р. №, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання за платежем податок на прибуток є протиправним.

Підсумовуючи викладене, оскільки висновок відповідача про порушення позивачем пп. 5.5.1 п. 5.5 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" не знайшов підтвердження під час вирішення справи, оскільки податковим повідомленням-рішенням від 16.05.2011р. № відповідачем неправомірно застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі більшому ніж визначені нормами Податкового кодексу України, суд дійшов висновку про протиправність зазначеного податкового повідомлення-рішення та наявність підстав для його скасування.

Згідно положень статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Частинами 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на задоволення позовних вимог та згідно з вимогами статті 139 КАС України судові витрати позивача підлягають стягненню на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 255 КАС України суд,

В И Р І Ш И В:

1. Задовольнити адміністративний позов комунального підприємства «Київський метрополітен» (03056, м. Київ, проспект Перемоги, 35, код ЄДР 03328913) до Офісу великих платників податків ДФС (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г, код ЄДР 39440996) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.05.2011 року №.

3. Стягнути на користь комунального підприємства «Київський метрополітен» (03056, м. Київ, проспект Перемоги, 35, код ЄДР 03328913) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДФС (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г, код ЄДР 39440996) судовий збір в сумі 1,7 грн. (одна грн. сімдесят коп).

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 КАС України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону №2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.І. Келеберда