Справа № 826/855/18
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/855/18 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
У Х В А Л А

17 січня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Кузьмишиної О.М.;

за участю секретаря: Горяінової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на додаткове судове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 вересня 2018 року у справі за розглядом заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № , -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2018 році, ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2.) звернула до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 17.11.2017 р. №.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.08.2018 року позов задоволено.

11.09.18 р. до Окружного адміністративного суду м. Києва надійшла заява від ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення по справі, оскільки при винесенні судом рішення від 22.08.18 р. не вирішено питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

Додатковим судовим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 вересня 2018 року заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Присуджено до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві на користь ОСОБА_2 1 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В задоволенні заяви в іншій частині відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним додатковим судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просять скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове, яким задоволити вимоги заяви про ухвалення додаткового судового рішення у повному обсязі.

Відповідно до п.13 ст.10 КАС України, суд під час розгляду справи в судовому засіданні здійснює повне фіксування його перебігу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу, крім випадків, визначених цим Кодексом. Порядок такого фіксування встановлюється цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.229 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

За наявності заперечень з боку будь-кого з учасників судового процесу проти здійснення повного фіксування судового засідання за допомогою відеозаписувального технічного засобу таке фіксування здійснюється лише за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів відповідно ч.2 ст.313 КАС України визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності сторін та їх представників.

Згідно ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задоволено, додаткове судове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 вересня 2018 року - скасовано, прийнято нову постанову, якою заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу - задоволено, стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві (адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19 ) на користь ОСОБА_2 ( адреса: АДРЕСА_1, ІНПП НОМЕР_2), витрати на професійну правничу допомогу, у розмірі 6 400 (шести тисяч чотириста) гривень 00 копійок, стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві (адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19 ) на користь ОСОБА_2 ( адреса: АДРЕСА_2, ІНПП НОМЕР_2), витрати на професійну правничу допомогу, у розмірі 3 000 (трьох тисяч) гривень 00 копійок.

26 грудня 2018 року до Шостого апеляційного адміністративного суду ОСОБА_2 подано заяву про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу.

14 січня 2019 року на поштову адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява від ОСОБА_2 про залишення без розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

Подане клопотання обґрунтовано тим, що судом апеляційної інстанції задоволено у повному осязі вимоги апелянта у справі, а тому відпали підстави для ухвалення додаткового судового рішення.

Перевіривши матеріали справи та подане клопотання позивача, колегія суддів вважає, що подане клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до КАС України, визначено порядок залишення позову без розгляду який передбачено ст.240 КАС України.

При цьому даною статтею передбачено підстави для залишення позовної заяви без розгляду.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для залишення без розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення

Дослідивши обґрунтування заяви про ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно п.1 ч.3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Так, відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 134 КАС України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат.

Зокрема, згідно ч.3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 134 КАС України, встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Окрім зазначеного вище колегія суддів звертає увагу на положення ч.6 та ч.7 КАС України, відповідно до яких, визначено, що у разі недотримання вимог частини п'ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно до положень ч.ч. 1-6 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов'язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов'язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

У разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів звертає увагу на те, що підстави визначених в ст. 139 КАС України для стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу передбачену ст. 134 КАС України відсутні.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для ухвалення додаткового рішення щодо повторного стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу понесених ОСОБА_2.

Згідно з ч. 4 ст. 252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 132, 139, 229, 241, 242, 243, 252, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у строк, визначений ст.329 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 21 січня 2019 року).

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

О.М. Кузьмишина