Справа № 819/949/18
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/2792/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Держпраці у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року, головуючий суддя - Дерех Н.В., ухвалене о 16 год. 03 хв. у м. Тернополі, повний текст якого складено 24.09.2018 року, у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РОК КАФЕ» до Управління Держпраці у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування припису та постанов про накладення штрафу,-

В С Т А Н О В И В:

В травні 2018 року позивач - ТзОВ «РОК КАФЕ» звернулося в суд з позовом до Управління Держпраці у Тернопільській області, в якому просило визнати недійсним припис Управління Держпраці у Тернопільській області ТР553/40/АВ/П від 07.05.2018 року, постанову Управління Держпраці у Тернопільській області №ТР553/40/АВ/ІП-ФС від 18.05.2018 року, постанову Управління Держпраці у Тернопільській області №553/40/АВ/ТД-ФС від 18.05.2018 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалося на те, що відповідачем неправомірно винесені припис та постанови про накладення штрафу, оскільки позивачем виконані вимоги чинного законодавства України щодо укладення цивільно-правових договорів з фізичними особами. Зазначили, що чинним законодавством України не передбачено, у яких випадках слід укладати трудові договори, а у яких цивільно-правові. Тому, сторона позивача вважає, що сторони договору вільні у своєму виборі щодо укладення того чи іншого договору. Позивач також вважає, що не заслуговує на увагу твердження відповідача про незабезпечення достовірного обліку виконуваної роботи працівниками з огляду на встановлення режиму роботи закладу з 09:00 год. до 02:00 год., оскільки при цьому не враховано режим роботи працівників за правилами внутрішнього трудового розпорядку. Представником позивача подано письмову заяву про додаткові обґрунтування позовних вимог.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року адміністративний позов задоволено частково; припис Управління Держпраці у Тернопільській області про усунення виявлених порушень ТР553/40/АВ/П від 07.05.2018 року - визнано протиправним та скасовано у частині усунення порушень, викладених у пункті №2 даного Припису; у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування Припису Управління Держпраці у Тернопільській області про усунення виявлених порушень ТР553/40/АВ/П від 07.05.2018 року у частині усунення порушень, викладених у пункті №1 даного Припису - відмовлено; визнано протиправною та скасовано Постанову Управління Держпраці у Тернопільській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ТР553/40/АВ/ТД-ФС від 18.05.2018 року; у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправною та скасування Постанови Управління Держпраці у Тернопільській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ТР553/40/АВ/ІП-ФС від 18.05.2018 року - відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, Управління Держпраці у Тернопільській області оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що при розгляді даної справи судом не враховано практику Верховного Суду щодо розгляду даної категорії справи, в якій зроблено висновок, що цивільно-правові договори мають ознаки трудових так як такі роботи передбачені за професією та посадою.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв»язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Управлінням Держапраці у Тернопільській області, у відповідності до Наказу Управління Держпраці у Тернопільській області №229 від 16.04.2018 року, направлення на проведення заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю (інспекційного відвідування), у період з 17.04.2018 року по 23.04. 2018 року проведено позапланову перевірку додержання законодавства про працю та загальнообов»язкового державного соціального страхування Товариства з обмеженою відповідальністю «Рок Кафе». Підставою для проведення позапланової перевірки стало звернення ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Тернопільській області на предмет виявлення неоформлених трудових відносин, тривалості робочого часу найманих працівників, ведення обліку виконаної роботи та заробітної плати, гарантії в оплаті праці, оплата праці за фактично виконану роботу , розміри оплати праці, умови оплати праці, індексація заробітної плати, строки виплати заробітної плати, форми виплати заробітної плати, розрахунки з працівниками при звільненні, порядок розрахунку середньої заробітної плати.

Крім того, інспектором праці складено Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування №ТР553/40/НД/АВ від 18.04.2018 року у зв»язку із відсутності об»єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах), що стали підставою для проведення відвідування.

Відповідачем подано позивачу вимогу про надання/поновлення документів №ТР553/40/ПД від 18.04.2018 року.

За результатами проведеної позапланової перевірки посадовими особами Управління Держпраці у Тернопільської області складено акт №ТР553/40/АВ від 27.04.2018 року інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю. Вказаним актом встановлено наступні правопорушення: ч. 2 ст. 30 Закону України «Про оплату праці» - директором ТОВ «Рок кафе» не забезпечено достовірний облік виконуваної роботи; відповідно до частини 2 ст.30 Закону України «Про оплату праці» (режим роботи ТОВ «Рок Кафе» встановлено з 09:00 до 02:00 год. без обідньої перерв і на вихідних). Впродовж січня - березня 2018 року, у наданих під час інспекційного відвідування табелях обліку робочого часу, час роботи працівників не співпадає із зазначеним вище режимом роботи ТОВ «Рок кафе», погодженим управлінням торгівлі, побуту та захисту прав споживачів Тернопільської міської ради, а саме: згідно табелів обліку робочого часу, робочий день працівників (з тривалістю робочого тижня 40 годин) становить 8 годин, а згідно режиму роботи закладу - 17 годин в день; ч.3 ст.24 КЗпП України - директором товариства укладено цивільно-правові договори з громадянами: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 (як вбачається зі змісту цивільно-правових угод, їх предметом є трудова функція, що передбачає виконання робіт за професіями та посадами (бармен, офіціант, мийник посуду) визначеними Єдиним тарифно-кваліфікаційним довідником і професій, в договорах не визначено строки оплати єдиного соціального внеску та сплати ПДФО, в договорах не зазначено суб»єктний склад (адресу об»єкта), де виконавець буде здійснювати (виконувану) роботу, не зазначено кількісні і якісні показники (об»єм роботи, строки виконання і т.п.), після досягнення (виконання) яких договір вважається виконаним і його дія припиняється, у акті здачі-прийняття робіт (наданих послуг) від 31 березня 2018 року №2018/1/ф відсутній показник кінцевого результату виконаної роботи (наданої послуги), що суперечить вимогам глави 61 Цивільного кодексу України щодо укладання договору підряду, цивільно-правові угоди укладені на визначений термін. Щодо порушення ч. 3 ст. 24 КЗпП України, відповідачем зроблено висновок що трудові договори із зазначеними громадянами не укладалися. І повідомлення до органів фіскальної служби не подавалось.

Позивачем подано заперечення до акту перевірки від 1481/01-07/18 від 04.05.2018 року, однак відповідачем у листі №1406/01-05-4.3/18 від 07.05.2018 року позивача повідомлено про те, що в ході проведення інспекційного відвідування, в Акті інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю №ТР553/40/АВ від 27.04.2018 року викладено детальний опис виявлених порушень.

Відповідачем винесено припис ТР553/40/АВ/П про усунення виявлених порушень та зобов»язання письмово повідомити Управління Держпраці у Тернопільській області до 27 травня 2018 року. Позивачем подано відповідь на припис при усунення виявлених правопорушень ТР553/40/АВ/П від 07.05.2018 року.

Відповідачем також надіслано на адресу позивача повідомлення про розгляд справи №1427/01-05-12.2/18 від 08.05.2018 року, у відповідності до якого ТОВ «Рок Кафе» повідомлено про те, що розгляд справи буде здійснюватися 18.05.2018 року о 10:30 год. в приміщенні Управління Держпраці в Тернопільській області.

Управлінням Держпраці у Тернопільській області винесено постанову про накладення штрафу №ТР553/40/АВ/ІП-ФС від 18.05.2018 року про накладення на позивача штрафу у розмірі 3 723,00 грн. за порушення ч. 2 ст. 30 Закону України «Про оплату праці». Вказана постанова підписана із застереженням про її прийняття без участі представника товариства, згідно повідомлення про розгляд справив призначений час і місце, представник не прибув, клопотання про перенесення розгляду справи не надходило.

Відповідачем також винесена Постанова про накладення штрафу №ТР553/40/АВ/ТД-ФС від 18.05.2018 року про накладення штрафу 558450,00 грн. за порушення ч. 3 ст. 24 КЗпП України. Вказана постанова підписана із застереженням про її прийняття без участі представника товариства, згідно повідомлення про розгляд справив призначений час і місце, представник не прибув, клопотання про перенесення розгляду справи не надходило.

Не погоджуючись із приписом та постановами Управління Держпраці у Тернопільській області, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що цивільно-правові договори є виключно договорами надання послуг і не містять ознак трудових договорів.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

У відповідності до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кодекс законів про працю України визначає правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці (далі - КЗпП).

Згідно із ч. 3 ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов»язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 статті 21 КЗпП трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов»язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов»язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Загальне визначення цивільно-правового договору наведено у ст.626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, вказаною нормою встановлено, що договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків.

Цивільно-правовий договір - це угода між сторонами: громадянином і організацією (підприємством, тощо) на виконання першим певної роботи (а саме: договір підряду, договір про надання послуг тощо), предметом якого є надання певного результату праці.

Основною ознакою, що відрізняє підрядні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Підрядник, який працює згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

Враховуючи аналіз наведених норм права слід дійти висновку, що трудовий договір це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов»язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт. Предметом трудових договорів є результат праці, який підлягає вимірюванню у конкретних фізичних величинах, а не процес роботи.

Як видно з матеріалів справи, директором ТОВ «Рок Кафе» укладено цивільно-правові договори із громадянами ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про надання послуг у сфері громадського харчування, а саме: обслуговування клієнтів закладу (подача та приготування напоїв та страв, сервірування столів, миття посуду).

Із зазначених цивільно - правових договорів, укладених у період з 01 березня 2018 року по 01 квітня 2018 року, замовник - ТОВ «Рок Кафе» доручило виконавцям виконати конкретні роботи чи надати певні послуги, які полягали у приготуванні напоїв та страв, сервіруванні столиків і миттю посуду. За результатами виконання вказаних робіт, замовник зобов»язався скласти акти прийняття - здачі робіт, які слугуватимуть підставою для оплати виконавцем послуг, як винагороди.

До кожного цивільно-правового договору позивачем затверджено завдання, що полягало в конкретному об»ємі робіт чи наданні послуг.

Факт надання послуг підтверджується наявними у матеріалах справи актами приймання-передачі виконаних робіт від 30.04.2018 року.

Статтею 204 ЦК України, передбачено презумпцію правомірності правочину, яка передбачає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Жодних передбачених законом обставин, які б вказували на нікчемність цивільно-правових договорів позивача з громадянами ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 перевіркою не встановлено, а відповідач не має повноважень на визнання укладених позивачем з виконавцями робіт цивільно-правових договорів недійсними або визнавати їх трудовими чи на власний розсуд тлумачити їх умовами.

Зазначені вище договори не були визнані недійсними чи неукладеними у порядку встановленому законом.

Крім цього слід зауважити, що у день проведення інспектування 27.04.2018 року журнал замовлень містить запис про організацію святкування, а тому надання послуг за вказаними цивільно-правовими договорами жодного відношення за трудовими договорами чи розпорядком роботи закладу не містить.

Також, у довідці Головного управління ДФС у Тернопільській області від 11.05.2018 року не встановлено порушень у ТОВ «Рок Кафе» в частині нарахування утримання, повноти та своєчасності перерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб при виплати доходів громадянам, єдиного внеску на загальнообов»язкове державне соціальне страхування, військового збору.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що постанова Управління Держпраці у Тернопільській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ТР553/40/АВ/ТД-ФС від 18.05.2018 року, а також пункт 2 Припису Управління Держпраці у Тернопільській області про усунення виявлених порушень ТР553/40/АВ/П підлягають до скасуванню оскільки відповідач, як суб»єкт владних повноважень, діяв не у спосіб передбачений законами та Конституцією України, а відносини, які виникли згідно цивільно-правових договорів є цивільно-правовими відносинами, до яких слід застосовувати норми цивільного законодавства, а не трудового законодавства.

Також, колегія суддів вважає безпідставними покликання апелянта на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.06.2018 року у справі №607/8225/18, так як згаданою постановою досліджувались обставини щодо притягнення до адміністративної відповідальності на керівника підприємства, тоді як в даних спірних правовідносинах досліджуються правомірність накладення штрафу на ТзОВ «Рок Кафе».

В іншій частині рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржується.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року у справі №819/949/18 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 243 КАС України - з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
В. В. Святецький

Повний текст постанови складено 21.01.2019 року.