Справа № 461/6991/18
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2019-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/3613/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Запотічний І.І.,

суддя Сапіга В.П.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

за участю:

представник позивача Вершинін А.Г.,

представник відповідач Козич В.Л.,

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м.Львова від 31 жовтня 2018 року (головуючий суддя Фролова Л.Д., м.Львів) у справі № 461/6991/18 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держпраці у Львівській області, головного державного інспектора Головного управління Держпраці у Львівській області Лизана Мирона Олексійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

17.09.2018 року позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Львівській області, головного державного інспектора Головного управління Держпраці у Львівській області Лизана Мирона Олексійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Позов обгрунтовує тим, що 10 липня 2018 року головним державним інспектором праці Головного управління Держпраці у Львівській області Лизаном Мироном Олексійовичем було здійснено інспекційне відвідування Приватного підприємства "Фольга-Сервіс", за результатом якого було складено акт інспекційного відвідування та винесено припис про усунення виявлених порушень. Даний припис був оскаржений до ГУ Держпраці у Львівській області, однак, у задоволенні скарги позивачу було відмовлено. В подальшому, інспектором Лизаном М.О. було складено протокол про адміністративне правопорушення, винесено постанову за ст. 188-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто позивача до відповідальності у вигляді штрафу. Вказану постанову позивач вважає необґрунтованою, прийнятою з порушеннями вимог Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю. Зазначає, що інспектор дійшов помилкового висновку про порушення ПП "Фольга - Сервіс" вимог законодавства про працю (зокрема, вимог ч. 3 ст. 119 КЗпП України), розгляд справи був проведений без детального аналізу наказу про увільнення ОСОБА_3 від роботи.

Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 31 жовтня 2018 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права зазначає, що інспектор вийшов за межі своїх повноважень, оскільки його безпосереднім обов`язком було повідомлення ОСОБА_3 про порушення його прав. Останній повинен був самостійно звернутися до суду за їх захистом. Звернув увагу, що у діях позивача відсутній склад порушення, оскільки особливий період в Україні не діє, тому підстав для виплати ОСОБА_3 середньомісячного заробітку немає. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримує, просить її задовольнити.

Представник ГУ Держпраці у Львівській області, а також відповідач, ОСОБА_1 , у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечує, просить її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

10 липня 2018 року головним державним інспектором праці Головного управління Держпраці у Львівській області Лизаном М.О. було здійснено інспекційне відвідування Приватного підприємства "Фольга-Сервіс". За результатом виходу складено акт інспекційного відвідування № ЛВ682/476/АВ від 10 липня 2018 року та винесено припис про усунення виявлених порушень № ЛВ682/476/АВ/П.

В акті та приписі зафіксоване порушення керівником ПП «Фольга-Сервіс» законодавства про працю. Так, при вивченні наданого адміністрацією наказу №5 від 23 жовтня 2017 року "Про увільнення співробітника від роботи" інспектором було встановлено, що ОСОБА_3 увільнено від роботи з 24 жовтня 2017 у зв`язку із призовом на строкову службу (підстава: повістка Святошинського районного у м. Києві військового комісаріату). Однак, адміністрацією підприємства Коваленку В.П. не збережено середній заробіток, а також у відомостях розрахунку зарплати відсутня інформація про нарахування ОСОБА_3 середнього заробітку та не надано відомостей про виплату чи нарахування коштів на карткові рахунки ОСОБА_3 .

Не погоджуючись з висновками акту, т.в.о. директора ПП «Фольга-Сервіс» - головний бухгалтер 12 липня 2018 року подав заперечення на нього (а.с.19), а на припис 20 липня 2018 року було подано скаргу до Головного управління Держпраці у Львівській області.

16 серпня 2018 року начальником Головного управління Держпраці у Львівській області було прийнято рішення №7783/1/07-09 "Про розгляд скарги на припис інспектора праці Лизана М.О. про усунення виявлених порушень №ЛВ682/476/АВ/П від 10.07.2018 року", яким було відмовлено у задоволенні скарги на припис.

30 серпня 2018 року до Державної служби України з питань праці директором ПП «Фольга-Сервіс» було направлено скаргу, в якій він просив скасувати рішення та припис інспектора Держпраці. Копія скарги направлялася до відома у ГУ Держпраці у Львівській області.

06 вересня 2018 року головним державним інспектором праці Головного управління Держпраці у Львівській області Лизаном М.О. на підставі направлення від 05 вересня 2018 року № 1877 (а.с.48)було проведено інспекційне відвідування, предметом якого був контроль виконання вимог припису від № ЛВ682/476/АВ-П.

За результатом відвідування інспектором було складено Акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю №ЛВ1134/476/АВ- ЛВ682П476 від 06 вересня 2018 року. На підставі акту інспектором складено протокол про адміністративне правопорушення №ЛВ1134/476/АВ/П/ПТ від 06 вересня 2018 року та винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення № ЛВ1134/476/АВ/П/ПТ/ПС, якою директора ПП «Фольга-Сервіс» ОСОБА_2 було притягнуто до відповідальності за правопорушення, передбачене статтею 188-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Наказом директора ПП «Фольга-Сервіс» № 5 від 23 жовтня 2017 року було увільнено ОСОБА_3 від роботи з 24 жовтня 2017 року у зв`язку із призовом на строкову військову службу із збереженням місця роботи та посади на період проходження військової служби.

Приймаючи оскаржене судове рішення, суд першої інстанції зазначив, що перебування ОСОБА_3 на службі у лавах Збройних сил України перешкоджає реалізації його трудових прав, в той час як територіальні органи Держпраці у даному випадку належним чином їх захищають та поновлюють, тобто забезпечують державні гарантії.

Колегія суддів апеляційного адміністративного суду погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з приписами ч.2ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96 зазначено, що Держпраці є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Згідно з п. 7 Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до пунктів 19-21 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю", який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017 року, за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Положеннями частини 3 ст. 119 КЗпП України за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову.

Визначення засад оборони України та підготовки держави до оборони, порядок та підстави призову на військову службу, умови її проходження, правове регулювання соціального і правового статусу військовослужбовців визначаються Законом України «Про оборону України», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу». Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Указами Президента України та іншими підзаконними актами.

За змістом статті 3 Закону України «Про оборону України» підготовка держави до оборони в мирний час включає, зокрема, забезпечення Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та правоохоронних органів підготовленими кадрами, озброєнням, військовою та іншою технікою, продовольством, речовим майном, іншими матеріальними та фінансовими ресурсами; розвиток військово-технічного співробітництва з іншими державами з метою забезпечення Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та правоохоронних органів озброєнням, військовою технікою і майном, які не виробляються в Україні; підготовку національної економіки, території, органів державної влади, органів військового управління, органів місцевого самоврядування, а також населення до дій в особливий період.

Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування. Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Мобілізація комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань. Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано. Демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу (стаття 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу. Рішень про закінчення такого періоду на час розгляду справи Президент України не приймав.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 18 січня 2018 року у справі №686/20215/15-ц.

Приписами ч. 2 ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», яка набрала чинності 08 лютого 2015 року, визначено, що за громадянами України, які призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом, у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію, але не більше одного року, зберігаються місце роботи (посада), середній заробіток на підприємстві, в установі, організації незалежно від підпорядкування та форми власності, місце навчання у навчальному закладі незалежно від підпорядкування та форми власності та незалежно від форми навчання. Отже, з моменту призову на військову службу за громадянами України зберігаються: місце роботи та середній заробіток на підприємстві, установі, організації, в яких вони працювали на час призову.

Колегія суддів зазначає, що у діях керівника ПП «Фольга-Сервіс» - позивача ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-6 КУпАП. Дії інспектора ГУ Держпраці щодо захисту трудових прав ОСОБА_3 у повному обсязі відповідають вимогам законів України та підзаконним нормативно-правовим актам, а відтак апеляційну скаргу слід відхилити.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Галицького районного суду м.Львова від 31 жовтня 2018 року у справі № 461/6991/18 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. І. Запотічний
В. П. Сапіга