Справа № 812/1554/18
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року справа №812/1554/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Сіваченка І.В.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Кобець О.А.

за участю сторін по справі:

позивач: ОСОБА_2

відповідач: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду (суддя Смішлива Т.В.) від 30 листопада 2018 року (повний текст рішення складено 30 листопада 2018 року) у справі №812/1554/18 за позовом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг до Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання» про стягнення внесків на регулювання діяльності субєктів господарювання у сфері енергетики за І квартал 2018 року на суму 281 270,00 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання» про стягнення внесків на регулювання діяльності субєктів господарювання у сфері енергетики за І квартал 2018 року на суму 281 270,00 грн.

Ухвалою суду від 08 червня 2018 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг до Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання» про стягнення внесків на регулювання діяльності субєктів господарювання у сфері енергетики, розяснивши позивачеві право звернутися з даними позовними вимогами до господарського суду Луганської області в порядку господарського судочинства.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2018 року апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 08 червня 2018 року у справі № 812/1554/18 задоволено, ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 08 червня 2018 року скасовано та справу направлено до Луганського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2018 року позовну провадження у справі №812/1554/18 закрито, на підставі п.1 ч.1 ст.238 КАС України, оскільки справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Позивач вважає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що право на звернення до суду із позовною заявою до ТОВ "ЛЕО" про стягнення внеску на регулювання за І квартал 2018 року в розмірі 281270,00 грн. передбачено Законом України "Про національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", а саме - пунктом 6 частини другої статті 17 вказаного Закону. Крім того, вважав, що право звернення позивача до суду з даним позовом підтверджено постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 24.07.2018 у даній справі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на скаргу, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, зокрема на публічно-правові спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Згідно частини четвертої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

У частині другій статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини четвертої статті 46 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 5) в інших випадках, коли право звернення до суду надано суб'єкту владних повноважень законом.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що можливість звернення суб'єкта владних повноважень до суду адміністративної юрисдикції має бути пов'язана з виконанням ним владних управлінських функцій у межах повноважень та за умови, що право на таке звернення прямо передбачене законом.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України № 1540-VIII від 22.09.2016 "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" (далі - Закон № 1540) Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим незалежним державним колегіальним органом, метою діяльності якого є державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю субєктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно статті 3 Закону N 1540-VIII, Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб'єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.

Таким чином, в межах спірних правовідносин позивач виконує владні управлінські функції шляхом державного регулювання діяльності суб'єкта господарювання - ТОВ "ЛЕО" у сфері енергетики та комунальних послуг, тобто є суб'єктом владних повноважень.

Порядок сплати внесків на регулювання визначено статтею 13 Закону N 1540-VIII, за приписами частини 4 якої внески на регулювання сплачуються платниками до спеціального фонду Державного бюджету України щоквартально, протягом перших 30 днів кварталу, наступного за звітним, та є джерелом фінансування Регулятора.

Пунктом 6 частини 2 статті 17 цього Закону встановлено, що Регулятор має право звертатися до суду з підстав, передбачених законом, та здійснювати захист своїх прав та законних інтересів у суді.

Враховуючи, що предметом позову є стягнення внесків на регулювання за рахунок яких фінансується Регулятор, суд апеляційної інстанції вважає, що НКРЕКП звертаючись до суду, захищає свої права та законні інтереси.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що спір, який є предметом цього розгляду, є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб'єкта владних повноважень, який реалізовує у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції, а право на звернення до суду передбачене пунктом 6 частини 2 статті 17 Закону N 1540-VIII.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про те, що даний спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, та безпідставно закрив провадження у справі.

Частиною пятою статті 13 та частиною пятою статті 22 Закону № 1540, на які посилається суд першої інстанції, визначено, що у разі несплати внеску на регулювання або сплати його не в повному обсязі протягом кварталу, наступного за звітним, Регулятор приймає рішення про накладення на такого платника внеску штрафу у розмірі 5 відсотків несплаченої суми внеску на регулювання. Суб'єкти господарювання, на яких накладено штраф, зобов'язані сплатити його у 30-денний строк з дня одержання копії рішення про накладення штрафу, крім випадків, встановлених частиною п'ятою статті 13 цього Закону. У разі відмови від сплати штрафу та пені їх примусове стягнення здійснюється на підставі відповідного рішення суду за позовом Регулятора, крім випадків, встановлених частиною п'ятою статті 13 цього Закону.

Тобто, наведеною нормою визначено порядок стягнення штрафу та пені. Водночас, прийняття рішення про накладення на платника внеску штрафу, на думку колегії суддів, не звільняє платника внеску від сплати такого внеску та не позбавляє права позивача на звернення до суду про стягнення внесків у відповідності до вимог пунктом 6 частини 2 статті 17 Закону N 1540-VIII.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при постановлені ухвали були порушені норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової ухвали з направленням справи до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 23, 33, 272, 292, 308, 310, 312, 315, 320, 321, 322, 325, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2018 року у справі №812/1554/18 - задовольнити.

Скасувати ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2018 року, адміністративну справу №812/1554/18 направити до суду першої інстанції.

Вступна та резолютивна частина постанови прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 16 січня 2019 року.

Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 17 січня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 16 січня 2019 року та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: І.В. Сіваченко

ОСОБА_1