Справа № 0840/3194/18
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2019-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 січня 2019 року м. Дніпросправа № 0840/3194/18

головуючий суддя І інстанції -Калашник Ю.В.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.10.2018 року у справі № 0840/3194/18 за позовом ОСОБА_1 до Запорізького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Запорізького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо застосування двоскладової формули при перерахунку пенсії за віком, з урахуванням положень п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов'язати відповідача встановити та виплатити, підвищення до пенсії за віком з урахуванням положень п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» збільшивши пенсію за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років з 01.10.2017 у розмірі 1268,88 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10.10.2018 року адміністративний позов було задоволено частково. Визнано протиправними дії Запорізького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в перерахуванні ОСОБА_1 пенсії за віком, з урахуванням положень пункту 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язано Запорізьке приміське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, починаючи з 01 серпня 2018 року перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком, відповідно до статей 27, 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням положень пункту 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» збільшивши пенсію за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення змінити, а саме:

- визнати протиправними дії відповідача щодо застосування двоскладової формули при перерахунку пенсії за віком з урахуванням положень ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов'язати відповідача встановити та виплатити підвищення до пенсії за віком з урахуванням положень п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» збільшивши пенсію за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років з 18.01.2018 року у розмірі 1268.88 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що приписами чинного законодавства не визначено можливість застосування двоскладової формули при проведенні перерахунку пенсії. Зауважено, що з урахуванням встановленого ст. 99 КАС України строку звернення до суду, позовні вимоги мають бути задоволені саме з 18.01.2018 року.

Відзив від відповідача на адресу суду не надходив.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є особою яка потерпіла від наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, що підтверджується посвідченням серія А № 191685 від 25.03.1993, перебуває на обліку в Запорізькому приміському ОУПФУ в Запорізькій області та з 1993 року отримує пенсію за віком, призначену у відповідності до статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058), як особа яка потерпіла від наслідків аварії на ЧАЕС.

Позивачу була призначена пенсія із зниженням загальновстановленого пенсійного віку на 10 років, що передбачено ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як особі, яка працювала у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 по 31 грудня 1986 - не менше 5 календарних днів.

18.07.2018 року позивач звернувся до Запорізького приміського об'єднаного УПФУ м. Запоріжжя з заявою про перерахунок пенсії з моменту призначення відповідно до п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» шляхом збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад 20 років.

Листом від 27.07.2018 року № 75/Л-4 Запорізьке приміське об'єднане УПФУ м. Запоріжжя відмовило в задоволенні зазначеної заяви з посиланням на те, що позивачу призначено пенсію за віком відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачу призначена щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю, визначену постановою КМУ від 25.03.2014 № 112, а саме особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та відносяться до 2 категорії, розмір додаткової пенсії складає 170,82 грн.

Не погодившись з вказаною відповіддю відповідача, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на збільшення пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад установлений стаж. В свою чергу, суд не вправі перебирати на себе повноваження пенсійного органу та зобов'язувати встановлювати позивачу підвищення пенсії у конкретному розмірі.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Тобто, вказаною нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним або спеціальним законами.

Згідно п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорії 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 % заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком №1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 % заробітку.

У зв'язку з цим для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений спеціальним законом.

Аналіз викладеного положення Закону свідчить про те, що останній визначає особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам (до 01 жовтня 2011 року - 25 (20) років) пенсія за віком збільшується на 1 % розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 % мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачу перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад встановлені 20 років, шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 07 липня 2015 року у справі №21-727а15 та від 20 вересня 2016 року у справі справа №21-1255а16, а також в постанові Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 560/675/17 (К/9901/684/17), що враховується апеляційний судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Щодо вимог позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо застосування двоскладової формули при перерахунку пенсії з урахуванням положень ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до приписів ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У відповідності до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що обов'язковою умовою для захисту в судовому порядку прав та інтересів особи є наявність факту порушення вказаних прав, свобод та інтересів суб'єктом владних повноважень.

Тобто, судовому захисту підлягають порушені права позивача, а захист прав на майбутнє в судовому порядку не допускається.

Встановлені обставини справи свідчать, що відповідачем не було проведено позивачу перерахунку пенсії на підставі ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Таким чином, оскільки вказаний перерахунок пенсії не проводився, а правомірність відмови є предметом спору переданого на вирішення суду, відповідачем не було застосовано двоскладової формули для проведення перерахунку пенсії позивача.

Отже, зазначені вимоги позивача є передчасними, та такими що не підлягають задоволенню, оскільки при вирішенні судом питання про право позивача на перерахунок пенсії на підставі на підставі п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у суду відсутні підстави вважати, що перерахунок пенсії буде проведений відповідачем в порушення вимог Закону, зокрема із застосуванням «двоскладової формули», про яку зазначає позивач в своєму позові та апеляційній скарзі.

Щодо вимог позивача про зобов'язання пенсійний орган встановити йому підвищення пенсії у розмірі 1268.88 грн., то суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що проведення перерахунку пенсії та визначення його розміру в грошовому еквіваленті є повноваженнями територіального пенсійного органу, на обліку в якому знаходиться пенсіонер. Суд, при розгляді спору щодо права особи на перерахунок пенсії, не вправі перебирати на себе повноваження органу, що здійснює пенсійне забезпечення та проводити самостійно розрахунок пенсії із визначення конкретної суми пенсії або її складових.

Також, що стосується посилань позивача на необхідність проведення перерахунку його пенсії починаючи з 18.01.2018 року, то суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно ч. 4 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених ч. 1 ст.35, ч.2 ст. 38, ч. 3 ст. 42 і ч.5 ст.48 цього Закону, провадиться в такі строки:

- у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

- у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

В даному випадку, оскільки позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії 18.07.2018 року, то відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсія позивача підлягає перерахунку з 01.08.2018 року.

За приписами ст. 122 КАС України (ст. 99 КАС України в редакції до 15.12.2017 року) визначено строк звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, а не строк з якого необхідно поновити порушене право.

Таким чином, доводи позивача про те, що суд першої інстанції, враховуючи положення ч. 2 ст. 122 КАС України, повинен був задовольнити позов з 18.01.2018 року, тобто за шість місяців до дати звернення позивача із заявою до відповідача про перерахунок пенсії, є необґрунтованими.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.10.2018 року у справі № 0840/3194/18 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає на підставі п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко