Справа № 420/80/19
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2019-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/80/19
УХВАЛА

11 січня 2019 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Потоцька Нінель Володимирівна, розглянувши матеріали:

за позовом: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ІПННОМЕР_1, телефон: НОМЕР_2)

до: Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, адреса: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83, факс: 728-36-53, , )

про:визнання протиправними дій щодо виплати зменшеного підвищення пенсії ,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в якому позивач просить:

- визнати протиправними дії відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, що не відповідають вимогам ст.ст.43, 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ, щодо обчислення і перерахунку ОСОБА_1 пенсії, з 1 січня 2018 року 50 відсотків, з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року 75 відсотків, з 1 січня 2020 року 100 відсотків суми підвищення пенсії визначеного станом на 1 березня 2018 року , щодо обмеження підсумки пенсії 10853,30грн, і фактичною виплатою 7549,80грн.;

- зобов'язати відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати ОСОБА_1 пенсію з 01.01.2018 року, з розрахунку 100% від підвищення: 6607,00 грн., що з урахуванням підсумку пенсії (з надбавками) складає: 10853,80 грн. із послідуючим її перерахунком у відповідності до діючого законодавства та сплатити заборгованість, що виникла у зв'язку з перерахуванням пенсії на час ухвалення рішення судом із врахуванням раніше виплачених сум.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження по справі до набрання чинності судовим рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва в адміністративній у справі № 826/3783/18.

Судом встановлено, що ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.03.2018 відкрито провадження у адміністративній справі № 826/3783/18 за позовом ОСОБА_4 до Кабінету Міністрів України про визнання незаконними пунктів 1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим особам"; про визнання незаконним зміни до пункту 5 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45, внесенні постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103; про визнання незаконним Додатку № 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45, зміни до якого внесені Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

Щодо незаконності пункту 1 Постанови № 103, яким встановлено "Перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб " до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби, що визначені станом на 1 березня 2018 р.".

Наведений припис підзаконного акта не відповідає нормам правових актів вищої юридичної сили - Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-XII).

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Реалізація особами свого права на пенсію за цим Законом, включає державні гарантії перерахунку призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення /преамбула Закону 2262-ХІІ/.

Частиною першою статті 9 Закону № 2011-XII установлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Поняття "грошове забезпечення" визначено Законом, а саме: частиною другою статті 9 Закону № 2011-XII визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Обчислення пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ при їх призначенні, також пов'язується з поняттям "грошове забезпечення".

Відповідно до частини третьої статті 43 Закону № 2262-ХІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Конституційний Суд України, надаючи офіційне тлумачення основних визначальних норм в сфері пенсійного забезпечення військовослужбовців, та деяких інших осіб (Рішення КСУ від 13.05.2015 року № рп-4/2015) констатував: "Аналіз наведених положень Закону (2262-ХІІ) вказує на єдиний підхід законодавця до визначення видів грошового забезпечення військовослужбовців, які враховуються як при призначенні пенсій (стаття 43), так і при перерахунку раніше призначених пенсій (стаття 63)".

Також в даному Рішенні, Конституційний Суд України наголосив, що виключно Верховна Рада України шляхом прийняття законів визначає види грошового забезпечення для обчислення та перерахунку пенсій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом, а Кабінет Міністрів України вживає заходів щодо забезпечення права осіб на пенсійне забезпечення, керуючись Конституцією та законами України.

Верховний Суд України також неодноразово у своїх Постановах (наприклад, постанова ВСУ від 10 березня 2015 року у справі № 21-70а15) наголошував, що будь-які надбавки, підвищення, доплати, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Пунктом 1 Постанови № 103 поняття "грошове забезпечення", як визначальна норма і основна складова при розрахунку пенсійного забезпечення військовослужбовців, взагалі скасовується.

Уряд, визначаючи новий порядок перерахунку раніше призначених пенсій, з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою не враховував всі види грошового забезпечення військовослужбовців, вичерпний перелік, яких встановлений Законом № 2011-XII, і які відображують умови, особливості військової служби кожної особи, яка має право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ.

Також позивач посилається на відсутність проведення антидискримінаційної експертизи.

Відповідно до Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992 року № 731 (далі - Постанова № 731) державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти, що зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян..., при цьому державна реєстрація нормативно-правового акта полягає у проведенні правової експертизи на відповідність його Конституції та законодавству України, Конвенції....

Відповідно до підпункту "е" пункту 9 Постанови № 731 разом з нормативно-правовим актом до органу державної реєстрації також подається висновок про проведення антидискримінаційної експертизи.

Згідно з пунктом 6-1 "Запобігання дискримінації" Пояснювальної записки до проекту постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим особам" визначено, що "у проекті акта відсутні положення, які містять ознаки дискримінації. Проект акта не потребує проведення громадської антидискримінаційної експертизи. "

Натомість, виходячи із змісту Постанови № 103, наявними є порушення принципу рівності прав на належний порядок обчислення пенсії при її перерахунку зазначеній категорії громадян (дискримінація).

Так, згідно з пунктами 1, 3 Постанови № 103 Урядом встановлено неоднаковий порядок проведення перерахунку пенсій.

Військовослужбовцям Збройних сил України, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Служби безпеки, Державної прикордонної служби, та іншим, пенсію будуть обчислювати з урахуванням тільки трьох складових грошового забезпечення визначеного Законом № 2011-ХІІ: розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною посадою, з якої особа звільнена зі служби (пункт 1).

Для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським пенсії обчислюються з усіх складових грошового забезпечення визначеного Законом № 2011-XII, включаючи оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії (пункт 3).

Порядок обчислення пенсій особам, які будуть звільнятися з військової служби з 01 березня 2018 року, відповідно до Додатку до Постанови № 103, будуть також відбуватися з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, визначеного Законом № 2011-ХІІ.

Наведене, не узгоджується з основним принципом діючого (на час звернення до суду) Закону № 2262-ХІІ, який має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України (абзац другий Преамбули Закону 2262-ХІІ).

З приводу незаконності пункту 2 Постанови № 103 позивач зазначає наступне.

Законом № 2262-ХІІ не передбачено поетапність у проведенні перерахунку пенсій зазначеної категорії громадян, так само, як поетапне утримання страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з діючого військовослужбовця.

Надання Кабінету Міністрів України права визначати порядок проведення перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби та деяким іншим особам, не може передбачати дискримінаційності однієї із категорій зазначених осіб. Так, ті особи, які звільняються з військової служби і мають право на пенсійне забезпечення згідно Закону 2262-ХІІ, отримують 100 відсотковий розмір пенсії, а особам, яким пенсія призначена раніше, при її перерахунку будуть задовольнятися лише 50 % підвищенням, потім через рік ще 25% і т. д.

Кабінет Міністрів України, анонсуючи проведення пенсійного забезпечення військовослужбовців, запроваджуючи поетапний її перерахунок, впродовж трьох років, застосовуючи, вперше норму соціального стандарту, як прожитковий мінімум, для осіб працездатних, при обчисленні складових грошового забезпечення і залишаючи дану норму станом на 01.01.2018 року до кінця 2020 року, а фактично, до 01.01.2021 року, без урахування інфляційних очікувань за ці роки, що є більш, ніж тільки протиправним.

Загальновизнаним порядком проведення перерахунку пенсій "поетапне" її проведення законодавством в сфері загального пенсійного забезпечення не передбачено, тим більш, що такий порядок є також дискримінаційною ознакою до військових пенсіонерів, враховуючи проведення перерахунку пенсій "цивільним" пенсіонерам "відразу" без застосування такого принципу поетапності.

Уряд, утримуючи страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з діючого військовослужбовця, який безпосередньо приймає участь у солідарній системі пенсійного забезпечення, бере на себе зобов'язання, а військовослужбовець усвідомлює, що така участь у цій "системі", дає йому впевненість у тому, що гарантовані йому державою такі зобов'язання будуть виконанні при обчисленні пенсії та й в подальшому при виникненні моменту перерахунку пенсії у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення військовослужбовців (абзац третій Преамбули Закону 2262-ХІІ), з урахуванням сплачених внесків з усього грошового забезпечення, визначеного Законом.

З приводу незаконності пункту 5 Порядку проведення перерахунку пенсій позивач вказує, що вони мають похідний зміст пункту 1 Постанови № 103, а отже є незаконними.

Додатком № 2 до Постанови № 103 до довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується при перерахунку пенсій, передбачено включення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною посадою, що позивач також вважає незаконним, оскільки в ній відображені не всі види грошового забезпечення військовослужбовців, вичерпний перелік яких встановлений Законом № 2011-XII.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Вищезазначена обов'язкова підстава для зупинення провадження у справі з ініціативи адміністративного суду запроваджена з метою мінімізації перешкод для одержання доступу до правосуддя, з урахуванням обставин, які створюють перешкоди для її розгляду, реалізації правосуддя в адміністративній справі тощо, - до завершення вказаних обставин або реалізації потрібних дій.

Враховуючи, те що у справі № 826/3783/18 предметом розгляду є визнання протиправними та скасування п. 1 та п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103, на підставі якої ОСОБА_1 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області здійснено перерахунок пенсії, з яким останній не погоджується, а також беручи до уваги те, що судове рішення у справі № 826/3783/18 не лише вирішить спір між позивачем і відповідачем у даній конкретній справі, а і вичерпає спірність постанови КМУ № 103, - суд дійшов висновку про те, що спір у справі № 420/80/19 об'єктивно неможливо розглянути до вирішення справи № 826/3783/18.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 44, 166-167, п. 3 ч. 1 ст. 236, 248, 256, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у адміністративній справі № 420/80/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій щодо виплати зменшеного підвищення пенсії до набрання законної сили рішенням по справі № 826/3783/18.

Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог ст. 256 КАС України та може бути оскаржена у порядку та строки визначені статтею 295 КАС України.

Пунктом 15.5 розділу VII «Перехідні положення» КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Головуючий суддя Потоцька Н.В.