Справа № 417/6830/18
Суддя: Дідоренко А. Е.
Дата ухвалення: 2019-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 417/6830/18
Провадження № 2-а/417/1/19
РІШЕННЯ

Іменем україни

"15" січня 2019 р. смт Марківка

Марківський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Дідоренко А.Е.,

за участю секретаря Грибєнік О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду смт. Марківка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Селидівського ВП ГУНП в Донецькій області старшого сержанта поліції Кунак Д.О., третя особа: Селидівський ВП ГУНП в Донецькій області, Головне управління національної поліції в Донецькій області про поновлення строку та про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії НК №200535 від 20.06.2018,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 15.08.2018 року від Марківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області поштовим листом отримав постанову про відкриття виконавчого провадження від 14.08.2018 року за постановою Селидівського ВП ГУНП в Донецькій області Серії НК №200535 від 20.06.2018.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що постанова від 20.06.2018 року отримана ним особисто не у встановлений законом строк. 20.06.2018 року приблизно о 10:05 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом ДАФ, державний номерний знак НОМЕР_1 у м.Селидове та змушений був заїхати під знак «Рух вантажних автомобілів заборонено», оскільки рухався до місця розвантаження свого автомобіля, що знаходиться в зоні дії цього знаку, інших під'їздів для вантажних автомобілів немає. В цей час, на вул.Козацька, його автомобіль було зупинено працівниками патрульної поліції з тих підстав, що він порушив вимоги дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», за що ч.1 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність, у зв'язку із чим складено постанову та накладено адміністративний штраф в розмірі 255 грн. Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України є незаконним та не обгрунтованим, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії НК №200535 від 20.06.2018 підлягає скасуванню.

Позивач до судового засідання не прибув, до судового розгляду справи надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення, причина неявки не відома, відзив не надав (а.с.31,76).

Третя особа Селидівський ВП ГУНП в Донецькій області в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення, причина неявки не відома, відзив не надав (а.с.30,77).

Третя особа представник Головного управління національної поліції в Донецькій області Задоєнко О.В. надав відзив на позов, в якому просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі зі слідуючих підстав.

Стосовно скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності представник Задоєнко О.В. зазначає, що ОСОБА_1 посилається на неправомірність дій поліцейського СРПП Селидівського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області старшого сержанта поліції Кунака Д.О. Вважає, що він скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП навмисно, оскільки місце розвантаження було у межі дії знаку «Рух вантажних автомобілів заборонено». При цьому позивач зазначає, що поліцейським не було взято до уваги його пояснення, що не було можливості під'їхати іншим шляхом до місця розвантаження, не надано право користування послугами адвоката та порушено КпАП України в частині складання постанови про адміністративне правопорушення. Представник вважає, що всі доводи позивача є помилковими з наступних причин. Пунктом «б» пункту 1.3 ПДР визначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. З матеріалів позову вбачається, що ОСОБА_1 рухався по вул.Козацькій у м.Селидове, та був зупинений. Працівники поліції зафіксували порушення позивачем п.8.4 ПДР. Знак 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» забороняє рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів. Не поширюється дія знаку на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в'їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення.

Таким чином, позивач при керуванні автомобілем повинен був надати поліцейським належні документи, які б підтверджували знаходження його місця мешкання, чи роботи, або ж присутність в цій зоні підприємства, де йому було потрібно розвантажитись. Проте, ОСОБА_1 не було надано відповідні документи. Оскільки позивач не надав відповідні пояснення відповідачу, його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Є безпідставними твердження позивача, що було порушено його права, передбачені ст.268 КУпАП ОСОБА_1 так як йому було роз'яснено його права та підстави притягнення до адміністративної відповідальності на місці винесення постанови, про що свідчить його особистий підпис. Крім того, позивач не посилається на наявність будь-яких свідків, які б свідчили про відсутність скоєного ним правопорушення. Свідком вчинення правопорушення був поліцейський СРПП Селидівського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області старший сержант поліції ОСОБА_4

Позивач відмовився від отримання копії постанови про адміністративне правопорушення, складеної 20.06.2018 року на місці, в присутності свідка ОСОБА_5. У зв'язку з цим, сектором превенції Селидівського ВП Покровського ВП ГУНП вищевказана постанова була направлена заказним листом, про що свідчить фіскальний чек від 22.06.2018. Проте даний лист було повернуто у зв'язку з закінченням строку зберігання. Тобто, ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про можливість отримання копії постанови про адміністративне правопорушення, а тому строк звернення до суду починається з моменту прибуття заказного листа на поштове відділення. Виходячи з вищевикладеного, посадава особа Селидівський ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області - старший сержант поліції Кунак Д.О. діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На підставі вищевказаного, просить суд відмовити у задоволенні позову (а.с.57-60).

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у неї доказів.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.2 КАС Україниу справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: - на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як вбачається з матеріалів справи, відносно позивача було складено постанову серії НК № 200535 від 20.06.2018 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час та місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові документи; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

За приписами ст. 280 КУпАП, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП розяснень, викладених в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» зі змінами та доповненнями, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані помякшуючі обставини, майновий стан винного, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В порушення вимог Інструкції «Розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» інспектором поліції не роз'яснено ОСОБА_1 права та обов'язки визначені ст.63 Конституції України, крім того, останній відмовив у розгляді клопотання щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з необхідністю скористуватися юридичною допомогою, інспектором не надано можливість користуватись допомогою адвоката та не повідомлено про причини (підстави) неможливості залучення адвоката.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі НК №200535 від 20.06.2018 року не містить відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення.

Відповідачем не спростовані обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог. Доказів того, що відповідач діяв правомірно і розглянув справу у відповідності до вимог законодавства, суду не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не доведено законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про скасування оскаржуваної постанови є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Стосовно вимог позивача про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як вбачається з матеріалів справи, адміністративне правопорушення вчинено 20.06.2018. Стягнення за даним правопорушенням може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, тобто не пізніше 20.09.2018.

На момент розгляду протоколу про адміністративне правопорушення строки, встановлені ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, сплинули.

Згідно положень п. 7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Суд вважає за необхідне зазначити, що згідно узагальненого науково консультативного висновку Науково-консультативної ради при Вищому Адміністративному суді України поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини. Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1)залишити рішення субєкта владнихповноважень беззмін,а позовнузаяву беззадоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та у звязку з тим, що строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 сплинув відповідно до п.7 ч. 1 ст.247 КУпАП України, а тому позов слід задовольнити та провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити без встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 8, 9, 72-77, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Селидівського ВП ГУНП в Донецькій області старшого сержанта поліції Кунак Д.О., третя особа: Селидівський ВП ГУНП в Донецькій області, Головне управління національної поліції в Донецькій області про поновлення строку та про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії НК №200535 від 20.06.2018 - задовольнити.

Постанову серїі НК №200535 від 20.06.2018, винесену поліцейським СРПП Селидівського ВП ГУНП в Донецькій області старшим сержантом поліції Кунак Д.О., про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасувати.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, відповідно до п. 7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Марківський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А.Е. Дідоренко