Справа № 826/3799/17
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2019-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 січня 2019 року

Київ

справа №826/3799/17

адміністративне провадження №К/9901/67086/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Білоуса О.В., Желтобрюх І.Л., Шарапи В.М., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної фіскальної служби України, третя особа: Головне управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Окружного адміністративно суду м. Києва від 30 квітня 2018 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ГУ ДФС у Київській області 29 травня 2018 року звернулася з апеляційною скаргою.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2018 року апеляційну скаргу залишено без руху з підстав несплати скаржником судового збору за її подання.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2018 року апеляційну скаргу ГУ ДФС у Київській області повернуто через неусунення її недоліків.

25 липня 2018 року ДФС України повторно подала апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року апеляційну скаргу залишено без руху для подання доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції від 30 квітня 2018 року.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2018 року визнано неповажними вказані ГУ ДФС у Київській області причини пропуску строку звернення з апеляційною скаргою та відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Постановляючи ухвалу від 10 жовтня 2018 року, суд апеляційної інстанції виходив з того, що скаржником не виконано вимоги ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року та не наведено об'єктивних підстав пропуску строку на апеляційне оскарження, що є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Так, відповідно до частини першої та другої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Частиною третьою статті 298 КАС України встановлено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в обґрунтування причин поважності пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, ГУ ДФС у Київській області мотивувало відсутністю фінансування на сплату судового збору.

Суд апеляційної інстанції надав оцінку вказаним доводам скаржника та дійшов висновку про неповажність причин пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки обставини, пов'язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не можуть бути підставою для реалізації суб'єктом владних повноважень права на апеляційне/касаційне оскарження у будь-який необмежений час після закінчення такого строку та, відповідно, підставою для поновлення зазначеного строку.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі якщо, зокрема, скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

В обґрунтування касаційної скарги скаржник наводить доводи аналогічні тим, що були ним зазначені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та вказує на неможливість сплати судового збору у зв'язку з відсутністю коштів.

Суд касаційної інстанції критично ставиться до наведених ГУ ДФС у Київській області доводів.

Так, з доданих скаржником до касаційної скарги матеріалів вбачається, що судовий збір за подання апеляційної скарги ним сплачено ще 25 червня 2018 року, про що свідчить платіжне доручення від 25 червня 2018 року №1158 (копія платіжного доручення долучена скаржником до касаційної скарги).

При цьому, з повторною апеляційною скаргою ГУ ДФС у Київській області звернулося лише 25 липня 2018 року, не навівши обґрунтованих доводів щодо зволіканням із таким зверненням.

Крім того, суд звертає увагу, що сплативши судовий збір у необхідному розмірі 25 червня 2018 року, скаржник міг усунути недоліки поданої ним первинної апеляційної скарги, яка була повернута ухвалою суду апеляційної інстанції від 16 липня 2018 року.

Відповідно до частини другої статті 44 КАС України учасники справи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Обґрунтовуючи висновки про обов'язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, по заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов'язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, тільки наявність об'єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

У ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору чи тимчасова відсутність таких коштів. Це пов'язано з тим, що держава має дотримуватись принципу «належного урядування» та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов'язків, встановлених нею ж.

Отже, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, вірно застосував положення пункту статті 299 КАС України, правильне її застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначеної норми процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини другої статті 333 КАС України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 3, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління ДФС у Київській області на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2018 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В.Білоус

Судді І.Л.Желтобрюх

В.М.Шарапа