Справа № 725/5270/18
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2019-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/5270/18

Головуючий у 1-й інстанції: Войтун О.Б.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

09 січня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 16 листопада 2018 року (суддя Войтун О.Б.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до заступника начальника Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Жижияна Івана Євгеновича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2018 року позивач звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці з адміністративним позовом до заступника начальника Чернівецької митниці Державної фіскальної служби - начальник управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Жижияна Івана Євгеновича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил №2251/40800/18 від 28.09.2018 року.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 16 листопада 2018 року позов задоволено частково. Скасовано постанову №2251/40800/18 від 28.09.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України та надіслано справу на новий розгляд до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України. В задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Зокрема, в доводах апеляційної скарги відповідач зазначає, що позивач має паспорт громадянина України, а також паспорт громадянина Румунії. При цьому він постійно проживає на території України, тому відповідно до норм чинного законодавства України, у правовідносинах з Україною визнається лише громадянином України, має статус громадянина-резидента та на території України повинен користуватися документами громадянина України, що передбаченні чинним законодавством України. Також апелянт наголошує на тому, що при визначенні митної вартості автомобіля та розрахунку суми митних платежів, відповідач правомірно керувався службовою запискою Управління адміністрування митних платежів Чернівецької митниці ДФС від 13.09.2018 року №1096/24-70-19-30, оскільки позивачем не було надано будь-яких інших документів щодо підтвердження такої інформації.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходив.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч.2 ст.268 КАС України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Згідно з ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Встановлено, що 28.07.2018 року старшим інспектором відділу митного оформлення №1 митного поста «Вадул-сірет» Чернівецької митниці ДФС Ткаченком В.С. було складено відносно громадянина України ОСОБА_2 протокол про порушення митних правил №2251/408000/18.

Так, 28.07.2018 року, під час здійснення митних формальностей громадянин України ОСОБА_2 пред'явив паспорт громадянина Румунії для виїзду за кордон НОМЕР_3, виданий 03.11.2017 року, поліцією м. Сучава на ім'я «ОСОБА_2». Відповідно до інформації яка міститься в програмно інформаційному комплексі «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЕАІС, митним органом встановлено, що 15.07.2018 року гр. ОСОБА_2 ввіз на митну територію України автомобіль марки «VW PASSAT», державний номер НОМЕР_4, країна реєстрації Румунія, кузов НОМЕР_1 через п/п «Порубне-Сірет» митного поста «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці ДФС в режимі тимчасового ввезення в термін до 1-го року, використовуючи закордонний паспорт громадянина Румунії НОМЕР_3, виданий 03.11.2017 року, поліцією м. Сучава на ім'я ОСОБА_2.

Згідно поданого до митного контролю паспорта громадянина України НОМЕР_2, виданого 10.01.2018 року органом 7301 на ім'я ОСОБА_2, 24.06.2017 року, та пред'явленого паспорта громадянина Румунії НОМЕР_3, виданого 03.11.2017 року поліцією м. Сучава на ім'я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, є однією і тією ж особою.

Таким чином встановлено, що маючи статус «резидента», для перетину митного кордону на транспортному засобі марки «VW PASSAT», країна реєстрації Румунія, державний номер НОМЕР_4, кузов НОМЕР_1 гр. ОСОБА_2 використовував паспортний документ громадянина Румунії НОМЕР_3, виданий на його ім'я.

В протоколі зазначено, що ОСОБА_2 вчинив дії спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, передбачених законодавством України, щодо транспортного засобу «VW PASSAT», країна реєстрації Румунія, державний номер НОМЕР_4, кузов НОМЕР_1, а саме особа надавала паспортний документ зі статусом «нерезидент» та заявила митний режим «тимчасове ввезення транспортного засобу строком до 1року ».

Таким чином, митний орган прийшов до висновку, що під час ввезення транспортного засобу «VW PASSAT», державний номер НОМЕР_4, особа надавала документ, який є підставою для несплати митних платежів при ввезенні транспортного засобу особистого користування, маючи статус «резидента».

Постановою по справі про порушення митних правил №2251/40800/18 від 28.09.2018 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 557 879 грн. 94 коп..

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду з позовом про її скасування.

Суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, прийшов до висновку, що оскільки у позивача, станом на 15.07.2018 року був наявний як паспорт громадянина України, так і паспорт громадянина Румунії, та він мав постійне місце проживання на території України, отже він у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України та має статус громадянина - резидента. Разом з тим, на думку суду, митний орган, при визначенні розміру несплачених митних платежів та адміністративного стягнення безпідставно керувався службовою запискою №1096/24-70-19-30 від 13.09.2018 року, відповідно до якої орієнтовна сума митних платежів складає - 185959,98 грн.. Суд вважає, що оскільки службова записка по даній справі має інформативний характер і визначена в ній сума не точна, а орієнтовна, на її підставі не може бути визначено митну вартість транспортного засобу, що має суттєве значення для правильного вирішення справи, оскільки санкція статті 485 МК України передбачає стягнення у розмірі 300% саме несплаченої суми митних платежів. Враховуючи встановлене, суд прийшов до висновку про необхідність скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення з направленням справи на новий розгляд.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 485 Митного кодексу України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Згідно з п.1 ст. 377 Митного кодексу України, товари за товарними позиціями 8701 - 8707, 8711, 8716 згідно з УКТ ЗЕД, які підлягають державній реєстрації, при ввезенні громадянами на митну територію України або надходженні на митну територію України на адресу громадян у несупроводжуваному багажі або вантажних відправленнях для вільного обігу, незалежно від їх вартості, підлягають письмовому декларуванню та митному оформленню в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, з оподаткуванням ввізним митом за повними ставками Митного тарифу України, акцизним податком і податком на додану вартість за ставками, встановленими Податковим кодексом України.

Відповідно до ч.3 ст.380 Митного кодексу України транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у статті 319 цього Кодексу. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу. Пальне, що міститься у звичайних (встановлених заводом-виробником) баках зазначених транспортних засобів, не підлягає письмовому декларуванню та не є об'єктом оподаткування митними платежами.

Згідно з п.3 ч.1 ст.292 Митного кодексу України, митні платежі не сплачуються у разі якщо, при ввезенні товарів на митну територію України або вивезенні товарів з митної території України товари були поміщені у митний режим, який відповідно до положень Митного кодексу України не передбачає сплату митних платежів, на період дії цього режиму та при виконанні умов, що випливають з такого режиму.

Судом встановлено, що маючи статус «резидента», для перетину митного кордону на транспортному засобі марки «VW PASSAT», країна реєстрації Румунія, державний номер НОМЕР_4, кузов НОМЕР_1 гр. ОСОБА_2 використовував паспортний документ громадянина Румунії НОМЕР_3, виданий на його ім'я.

Відповідно до п. 50 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України резиденти - це фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.

Згідно з п. 1 ст. 2 Закону України "Про громадянство України," якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Згідно із інформацією, зазначеною у довідці Управління Державної міграційної служби України у Чернівецькій області від 03.08.2018 року, гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1, по паспорту громадянина України серії НОМЕР_5, виданий 04.01.2012 року Шевченківським РВ УМВС в Чернівецькій області був документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_6 від 10.01.2018 року.

Таким чином, оскільки у позивача, станом на 15.07.2018 року був наявний як паспорт громадянина України так і паспорт громадянина Румунії, та він мав постійне місце проживання на території України, у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України та має статус громадянина - резидента.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що позивач, як громадянин України, при ввезенні на територію України транспортного засобу, повинен був сплати передбачені законодавством митні платежі.

Позивачем, в даному випадку порушено вимоги ст.485 Митного кодексу України при тимчасовому ввезенні на територію України транспортного засобу іноземної реєстрації. Надаючи паспорт громадянина Румунії, позивач вчинив зазначені дії з метою ухиленню від сплати митних платежів, які підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів, а тому, його обгрунтовано визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладено стягнення у вигляді штрафу.

Таким чином, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Що стосується розміру штрафу, що накладено постановою у справі про порушення митних правил №2251/40800/18 від 28.09.2018 року, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Відповідно до службової записки Управління адміністрування митних платежів Чернівецької митниці ДФС від 03.07.2017 року №705/24-70-19-32, що міститься в матеріалах справи, надано розрахунок сум митних платежів станом на 15.07.2018 року, що підлягали б сплаті позивачем при ввезенні на митну територію України в режимі імпорт (випуск для вільного обігу) автомобіля марки «VW PASSAT», державний номер НОМЕР_4, країна реєстрації Румунія, кузов НОМЕР_1. У розрахунку зазначено загальну вартість вказаного автомобіля - 65739,81 грн., та відповідно загальну суму митних платежів, що підлягали б сплаті позивачем при ввезенні на митну територію України в режимі імпорт транспортного засобу -191210,50 грн.. При цьому, у службовій записці зазначено, що сума митних платежів є орієнтовною, а відомості щодо митної вартомті транспортного засобу - інформативними і не можуть бути повністю достовірними, оскільки така інформація залежить від характеристик, комплектації транспортного засобу, ознак, що характерезують ступінь зносу, пошкоджень, дефектів, тощо.

Відповідно до ч.6 ст. 104 Митного кодексу України для поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення особа, відповідальна за дотримання митного режиму, повинна:

1) подати органу доходів і зборів, що здійснює випуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення у режимі тимчасового ввезення, документи на такі товари, транспортні засоби, що підтверджують мету їх тимчасового ввезення;

2) у випадках, передбачених законодавством, надати органу доходів і зборів зобов'язання про реекспорт товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які тимчасово ввозяться, у строки, встановлені органом доходів і зборів;

3) подати органу доходів і зборів дозвіл відповідного компетентного органу на тимчасове ввезення товарів, якщо отримання такого дозволу передбачено законодавством;

4) сплатити митні платежі відповідно до статті 106 цього Кодексу або забезпечити виконання зобов'язання із сплати митних платежів відповідно до розділу X цього Кодексу.

Відповідно до пункту 27 статті 4 МК України митні платежі складаються з мита, акцизного податку із ввезених на митну територію України підакцизних товарів (продукції) та податку на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів (продукції).

Згідно з положеннями Закону України "Про митний тариф України" розмір ввізного мита визначається за встановленими цим Законом ставками в процентному відношенні від митної вартості. Ставки акцизного податку визначені статтею 215 ПК України залежно від об'єму двигуна автомобіля.

Базою оподаткування податком на додану вартість згідно з статтею 188 ПК України буде договірна вартість товару з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

Відповідно до пункту 189.3 статті 198 ПК України ціна продажу вживаного транспортного засобу визначається: для осіб, не зареєстрованих як платники податку, виходячи з ціни, зазначеної у договорі купівлі-продажу, але не нижче оціночної вартості такого засобу, розрахованої суб'єктом оціночної діяльності, уповноваженим здійснювати оцінку відповідно до закону; для платників податку виходячи з договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін.

Згідно з Правилами митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, які затверджені наказом Державної митної служби України від 17 листопада 2005 року №1118 (у редакції наказу Державної митної служби України від 17 березня 2008 року № 229), вартість транспортного засобу визначається згідно з документами про право власності на цей транспортний засіб, а у разі відсутності такої інформації - згідно з висновком відділу митного органу, у зоні діяльності якої розташовано пункт пропуску через державний кордон України, через який переміщується транспортний засіб. Такий порядок визначення вартості транспортного засобу, застосовується при його ввезенні на територію України у режимі імпорту, тобто при добровільному декларування цього транспортного засобу.

В даному випадку добровільне декларування позивачем автомобіля в режимі імпорту відсутнє, а визначення вартості здійснювалось в процедурі розгляду справи про порушення митних правил, проведення якої регламентовано розділом XIX Митного кодексу України.

Відповідно до статті 508 МК України однією із процесуальних дій у справі про порушення митних правил є експертиза, яка в свою чергу відповідно до вимог статей 515, 516 МК України призначається на підставі постанови посадової особи митного органу, у провадження якої знаходиться справа про порушення митних правил, якщо для з'ясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо.

Згідно з статтею 486 МК України завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування кожної справи, вирішення її з дотриманням закону. Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу.

Враховуючи те, що Петіхачний А.П. не надавав митному органу документи про придбання вказаного транспортного засобу із зазначенням його вартості, то визначення митної вартості цього автомобіля в процедурі розгляду справи про порушення митних правил могло бути здійснено шляхом проведення експертного дослідження.

Проте, докази проведення експертного дослідження вартості вищевказаного автомобіля (під час якого було б враховано чи не враховано технічний стан автомобіля, його комплектація та пробіг, визначені джерела інформації про вартість аналогічних автомобілів) у матеріалах справи відсутні.

Крім того, зі змісту службової записки слідує, що визначена вартість є орієнтовною, а для більш точної інформації щодо нарахування необхідних до сплати митних платежів потрібно звернутись до спеціалізованої експертної організації.

Отже, доказом у справі про порушення митних правил згідно з пунктом 4 частини 1 статті 495 МК України може бути висновок експерта, а не службова записка посадової особи митного органу.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що висновок про необхідну до сплати суму митних платежів ґрунтується на припущеннях, що є недопустимим при вирішенні питань щодо визначення розміру штрафу у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. В свою чергу, службова записка митного органу не вважається належним доказом у справі про порушення митних правил, оскільки не визначає точного розрахунку митних платежів по вказаному транспортному засобу.

Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.07.2003 за № 1074/8395 (далі - Методика) у пункті 7.35 вказано, що у разі відсутності цінових даних колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ. У такому випадку інформація про ціни на нові КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп'ютерних програм та прайс-листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань.

Пунктом 7.53.5 Методики, дозволяється використання ресурсів мережі Інтернет, однак довідкові дані, які використовуються під час оцінки отримані з ресурсів мережі Інтернет, повинні бути роздруковані із зазначенням дати отримання інформації і абсолютної URL-адреси і включені у звіт (акт) про оцінку або у висновок експерта (експертного дослідження).

Таким чином, відповідачем не дотримано вимог Методики, посилання на те, що для визначення вартості транспортного засобу використовувались Інтернет ресурси не підтверджується матеріалами справи, не надано підтвердження включення довідкових даних отриманих з ресурсів мережі Інтернет у звіт (акт) про оцінку або у висновок експерта, як і не надано звіту (акту) про оцінку або висновок експерта про визначення митної вартості транспортного засобу.

Відтак, уповноваженою посадовою особою митного органу не в повній мірі були виконані вимоги ст. 489 МК України та не встановлено усіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави дійти висновку про передчасність винесення відповідачем оскаржуваної в межах даної справи постанови, оскільки митним органом не було вчинено всіх необхідних заходів, дотримання яких гарантувало б правомірність останньої.

Згідно ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, оскільки рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, то апеляційна скарга не підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 16 листопада 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.272 КАС України оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Мельник-Томенко Ж. М. Ватаманюк Р.В.