Справа № 464/5133/17
Суддя: Мичка Б. Р.
Дата ухвалення: 2019-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/5133/17
пр.№ 2-а/464/21/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.12.2018 м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Мички Б.Р.

секретар судового засідання Комарницька Р.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представник відповідача Стець Н.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу №464/5133/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України у Львівській області, третя особа Колективне підприємство театр ательє «Крива Люфа», про зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому після уточнення позовних вимог просить: зобов'язати відповідача ГУ ПФУ у Львівській області, Сервісний центр у Галицькому районі м.Львова зарахувати до трудового стажу період його роботи з 12.04.1976 по 10.08.1976 у Львівському пляшковому заводі, 24.05.1979 по 28.12.1979 у колгоспі «Україна» Кам'янко-Бузького району Львівської області з 20.08.1983 по 17.12.1984 у РБУ по капітальному та біжучому ремонту житлофонду Червоноармійського району м.Львова з 06.05.1986 по 25.11.1989 у Науково-виробничому кооперативі «Аеліта» та з 20.09.1993 по 01.01.2004 у театрі ательє «Крива люфа»; зобов'язати відповідача призначити йому пенсію за віком у відповідності до ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 та виплатити її з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, а саме з 02.10.2014; стягнути з відповідача судові витрати; здійснити індексацію пенсії з 02.10.2014 з врахуванням величини індексів інфляції на день виплати пенсії; зобов'язати відповідача виплатити йому 4502 грн відшкодування- за збитки, понесені ним з жовтня 2014 по жовтень 2017 включно - вартість проїзду у міському транспорті м.Львова; проіндексувати суму 4502 грн з врахуванням величини індексів інфляції на день виплати відшкодування. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що на неодноразові звернення до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова про призначення йому пенсії за віком у відповідності до ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» отримував відмови зі сторони відповідача. Остання відмова відповідача полягала у тому, що підстав для зарахування до страхового стажу періодів роботи з 12.04.1976 по 10.08.1976, з 24.05.1979 по 28.12.1979, з 20.08.1983 по 17.12.1984, з 06.05.1986 по 25.11.1989 та з 19.09.1993 по 07.08.1997 немає, а тому загальний (страховий) стаж становить 9 років 6 місяців 21 день, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону Українип «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з яких страховий стаж з 01.07.2000 - 1 рік 0 місяців 07 днів; загальний стаж після 2004 - 1 рік 0 місяців 7 днів. Відповідачем при розрахунку стажу безпідставно не включено до трудового стажу період роботи з 12.04.1976 по 10.08.1976 у Львівському пляшковому заводі, з 24.05.1979 по 28.12.1979 у колгоспі «Україна» Кам'янко-Бузького району Львівської області, з 20.08.1983 по 17.12.1984 у Ремонтно-будівельному управлінні по капітальному та біжучому ремонту житлфонду Червоноармійського району м.Львова, з 06.05.1986 по 25.11.1989 у Науково-виробничому кооперативі «Аеліта», з 20.09.1993 по 22.03.1999 у Т.О.Г. Театр-ательє «Крива Люфа». З огляду на викладене, зазначає, що загальний страховий стаж у нього становить понад 15 років, а оскільки він народився 01.10.1954, то має право для призначення пенсії за віком з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 02.10.2014. Вказує, що у зв'язку зі тим, що відповідач відмовив у призначенні пенсії за віком та не видав пенсійного посвідчення у жовтні 2014, він зазнав збитків на суму 4502 грн, оскільки був змушеним оплачувати вартість проїзду в міському транспорті для пільговиків за власний рахунок.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 31.07.2017 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу та його представнику строк 5 днів з моменту отримання ухвали суду для усунення недоліків, вказаних в описовій частині ухвали.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 17.08.2017 продовжено процесуальний строк, встановлений судом для усунення недоліків адміністративного позову до 01.09.2017 включно.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 01.09.2017 відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, від 22.01.2018 задоволено клопотання представника позивача, витребувано у відповідача пенсійну справу ОСОБА_1 та у зв'язку із цим відкладено розгляд справи.

Ухвалою Сихівського районного суду від 25.04.2018 замінено відповідача Галицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Львова на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 21.05.2018 витребувано пенсійну (особову) справу на ім'я ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, з Галицького відділу обслуговування громадян Головного управління ПФ України у Львівській області та з Сихівського відділу соціального захисту населення ЛМР, для огляду в судовому засіданні.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 20.06.2018 повторно витребувано особову справу на ім'я ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, з Сихівського відділу соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради для огляду в судовому засіданні.

Позивач та його представник у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві, в уточненнях до неї, відповіді на відзив. Просять визнати поважними причини пропуску строку зверення до суду та поновити позивачу строк звернення до суду.

Представник відповідача у судовому засіданні щодо задоволення позову заперечив у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву, зокрема зазначив, що 14.10.2014 позивач звернувся до управління із заявою щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Для призначення пенсії були подані: трудові книжки, військовий квиток, свідоцтво про зміну прізвища, паспорт, довідку про присвоєння ідентифікаціного номера та незавірену копію рішення Личаківського районного суду м.Львова у справі №2-446 від 11.03.1999. Розглянувши подані позивачем документи для призначення пенсії, управління прийшло до висновку, що підстави для зарахування до страхового стажу періодів роботи з 12.04.1976 по 10.08.1976; з 24.05.1979 по 28.12.1979; з 20.08.1983 по 17.12.1984; з 06.05.1986 по 25.11.1989; з 19.09.1993 по 07.08.1997 відсутні у зв'язку із тим, що згідно з записами у трудовій книжці позивач з 12.04.1976 по 10.08.1976 працював слюсарем-ремонтником у Львівському пляшковому заводі. Оскільки у графі 2, 4 запису №12 містяться виправлення працівниками управління був скерований запит до Державного архіву Львівської області. У відповідь на скерований запит з архіву надійшла довідка, в якій зазначено, що згідно з книгою наказів Львівського пляшкового заводу ОСОБА_1 був прийнятий на роботу слюсарем-ремонтником в цех виготовлення по 5-му розряду з 12.04.1976 та був звільнений з роботи з 10.05.1976 за власним бажанням. За даних обставин період роботи з 12.04.1976 по 10.05.1976 був зарахований до загального (страхового) стажу. Згідно запису в трудовій книжці (№19-20) з 24.05.1979 по 28.12.1979 позивач працював художником колгоспу «Україна» Кам'янко-Бузького району. Однак згідно з довідкою з архівного відділу Кам'янко-Бузької районної державної адміністрації відомості про те, що позивач дійсно працював у колгоспі «Україна» у 1979 відсутні, а тому підстав для зарахування до загального (страхового) стажу періоду роботи з 24.05.1979 по 28.12.1979 немає. Згідно з записами в трудовій книжці (№27-28) з 20.08.1983 по 17.12.1984 позивач працював маляром-штукатуром у РБУ при ЖЕО Червоноармійського району м.Львова. Однак з листа Личаківської районної адміністрації м.Львова вбачається, що ОСОБА_1 з 20.08.1983 не був зарахованим на роботу та 17.12.1984 не був звільненим, в книзі наказів за цей період не числяться номери та дати наказів, зазначені у трудовій книжці, заробітна плата такому не нараховувалась. З урахуванням викладеного управлінням не було зараховано до загального (страхового) стажу період роботи з 20.08.1983 по 17.12.1984. Згідно вкладиша до трудової книжки, виданого 12.05.1986, позивач з 06.05.1986 по 25.11.1989 працював художником по рекламі Науково-виробничого кооперативу «Аеліта». Однак відповідно до поданого свідоцтва про зміну прізвища, імені, по батькові, виданого 01.03.1990, ОСОБА_1 змінив прізвище на «ОСОБА_1». Враховуючи той факт, що вкладиш до трудової книжки у 1986 році виданий на прізвище «ОСОБА_1», хоча згідно з іншими документами прізвище позивача у 1986 році було «ОСОБА_2», відсутні підстави для зарахування цього періоду до страхового стажу під час призначення пенсії. Згідно з записами у трудовій книжці (№11-14) з 06.02.1993 по 18.09.1993 позивач працював у Театрі-Ательє «Крива Люфа». З 07.08.1997 його було поновлено на роботі на підставі рішення Личаківського районного суду м.Львова від 16.05.1994. Разом із тим, для призначення пенсії позивач надав незавірену копію рішення Личаківського районного суду м.Львова у справі №2-446 від 11.03.1999 про зобов'язання директора Театру-ательє «Крива Люфа» видати наказ про звільнення ОСОБА_1 згідно поданої позивачем заяви про звільнення. У вказаних рішеннях Личаківського районного суду м.Львова відсутні відомості про їх оскарження та про набрання ними законної сили. Згідно з інформацією, наявною в управлінні, ТОГ театр-ательє «Крива Люфа» з 1993 звіти про сплату страхових внесків не подавав. В трудовій книжці та в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутня інформація про перебування позивача на обліку в центрі зайнятості та одержання допомоги по безробіттю. За таких обставин документально підтверджений загальний (страховий) стаж позивача становить 9 років 6 місяців 21 день, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Колективне підприємство театр ательє «Крива Люфа» у судове засідання явку уповноваженого представника не забезпечила, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце проведення судового засідання, відтак суд вважає за можливе провести розгляд даної за його відсутності.

З'ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке.

Судом встановлено, що 14.10.2014 позивач ОСОБА_1 по досягненню 60 років звернувся до управління пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова для призначення пенсії за віком (т.1, а.с. 243).

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, а саме пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Частиною 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Відповідно до положень ст. 24 зазначеного закону страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

У відповідності до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі - Порядок).

За правилами п.1 Порядку встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п.3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що підтвердження стажу роботи для призначення пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа.

Судом встановлено, що з урахуванням того, що в трудовій книжці ОСОБА_1 містяться підтертості, виправлення та відсутній запис про звільнення (зазначенні обставини також підтвердженні під час судового розгляду), управлінням пенсійного фонду здіснювались запити на підтвердження записів у трудовій книжці.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме із записів трудової книжки (№№ 11-12) позивач з 12.04.1976 року по 10.08.1976 року працював слюсарем-ремонтником у Львівському пляшковому заводі (т.1, а.с.25).

Згідно з архівної довідки Державного архіву Львівської області від 18.02.2015 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу слюсарем-ремонтником в цех виготовлення по 5-му розряду з 12.04.1976 року (Наказ № 82к від 09.04.1976) та був звільнений з роботи з 10.05.1976 року (Наказ №122 від 21.05.1976), а тому УПФ до загального (страхового) стажу вірно зараховано період роботи саме з 12.04.1976 року по 10.05.1976 року (т.1, а.с. 238, 239).

Згідно записів з трудової книжки №№ 19-20 позивач з 24.05.1979 року працював художником колгоспу «Україна» Кам'янка-Бузького району (т.1, а.с. 25).

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується, зокрема, робота на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Відповідно до довідки архівного відділу Кам'янка-Бузької районної державної адміністрації № 527 від 03.11.2014 року відомості про те, що позивач дійсно працював у колгоспі «Україна» у 1979 році відсутні (т.1, а.с.220), відтак Управління пенсійного фонду підставно відмовив позивачу у зарахуванні до загального (страхового) стажу періоду з 24.05.1979 року по 28.12.1979 року.

Згідно з записами трудової книжки №№ 27-28 позивач з 20.08.1983 року по 17.12.1984 року працював маляром-штукатуром у РБУ при ЖЕО Червоноармійського району м.Львова (т.1, а.с.24).

Згідно з відповіддю Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 27.11.2014 року ОСОБА_1 з 20.08.1983 року не був зарахований на роботу і 17.12.1984 року не був звільнений з роботи, в книзі наказів за цей період не числяться номери і дати наказів (т.1, а.с. 227), відтак управління пенсійного фонду підставно відмовив позивачу у зарахуванні до загального (стахового) стажу період з 20.08.1983 року по 17.12.1984 року.

Згідно вкладиша до трудової книжки, виданого 12.05.1986 року, позивач з 06.05.1986 року по 25.11.1989 року працював художником по рекламі Науково-виробничого кооперативу «Аеліта» (т.1, а.с. 26).

Однак відповідно до свідоцтва про зміну прізвища, імені, по батькові серії НОМЕР_2 від 01.03.1990 року прізвище позивача на момент видачі вкладиша до трудової книжки було «ОСОБА_2». Оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження приналежності вказаного вкладиша до трудової книжки саме йому, відтак управлінням пенсійного фонду правомірно відмовлено у зарахуванні зазначеного періоду до загального (страхового) стажу.

Згідно з записами трудової книжки №№ 11-14, позивач з 06.02.1993 року по 18.09.1993 року працював у Театрі-ательє «Крива Люфа» (т.2, а.с.41). Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 16.05.1994 року ОСОБА_1 поновлено на роботі (т.2, а.с.70, 71).

Судом встановлено, що управлінням пенсійного фонду вживались заходи щодо встановлення періоду роботи позивача у Театрі-ательє «Крива Люфа» проте такий не встановлено, що виключає зарахування зазначеного періоду роботи ОСОБА_1 до загального (страхового) стажу, відтак управління пенсійного фонду підставно відмовило у зарахуванні до загального (стахового) стажу період роботи позивача у Театрі-ательє «Крива Люфа».

За змістом частини першої статті 123, частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач має право звернутися до суду з заявою про його поновлення, в якій вказати про підстави для поновлення строку та зобов'язаний додати докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Аналізуючи обставини, викладені позивачем в обґрунтування заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду, на підставі вищевказаних законодавчих норм, суд вважає за необхідне визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити позивачеві строк звернення до адміністративного суду.

Враховуючи вищенаведене, за наявності документально підтвердженого загального (страхового стажу) лише 9 років 6 місяців 21 день, зважаючи на вимоги Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», управлінням пенсійного фонду правомірно відмовлено ОСОБА_1 в призначені пенсії за віком. З огляду на викладене, безпідставними є і інші позовні вимоги позивача, в задоволенні яких слід відмовити.

На підставі ст.ст. 24, 26, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.56, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», керуючись ст.ст. 2, 72-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд,

у х в а л и в :

у задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст.295 КАС України). Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень КАС України.

За умовами ст.255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1.

Відповідач: Головне управління Пенсійного Фонду України у Львівській області, , місцезнаходження: м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Колективне підприємство театр ательє «Крива Люфа», , місцезнаходження: м.Львів, вул.Туган-Барановського, 9.

Повний текст судового рішення складено 04 січня 2019 року.

Головуючий Б.Р.Мичка