Справа № 383/1039/18(2-а/383/23/18)
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 грудня 2018 року м. Дніпросправа № 383/1039/18(2-а/383/23/18)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 11 жовтня 2018 року (суддя Адаменко І.М.)

у справі № 383/1039/18

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора 1 роти 4 батальйону управління патрульної поліції в Миколаївській області сержанта поліції Шохужаєва Рустама Авзаловича

про скасування постанови,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 20 вересня 2018 року звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 582471 від 07.09.2018 винесеної інспектором 1 роти 4 батальйону управління патрульної поліції в Миколаївській області сержантом поліції Шохужаєвим Рустамом Авзаловичем та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПДР України не порушував, незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу відповідач не надав можливості скористатися правами передбаченими ст. 268 КУпАП, жодної підготовки до розгляду справи не відбувалося, не було оголошено посадової особи, яка розглядає справу, не були вирішені клопотання та дослідженні докази. Крім того позивачем до позову було додано протоколи перевірки технічного стану транспортного автомобіля.

Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 11 жовтня 2018 року у справі № 383/1039/18 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 582471 від 07.09.2018. За висновком суду першої інстанції позивачем не доведено та не надано належних і допустимих доказів, які вказують на неправомірність дій працівника поліції при виявленні порушення ПДР України та притягненні його до адміністративної відповідальності.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 11 жовтня 2018 року у справі № 383/1039/18 та прийняти нове, яким позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що жодних дій із припинення адміністративного правопорушення, якщо таке дійсно мало місце, та забезпечення безпеки дорожнього руху працівниками патрульної поліції не було здійснено. Також скаржник зазначає, що судом першої інстанції не було надано правової оцінки наданих доказів, так само й не надано відповідачем жодних доказів на підтвердження факту переобладнання транспортного засобу з порушенням закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що інспектором 1 роти 4 батальйону управління патрульної поліції в Миколаївській області сержантом поліції Шохужаєвим Рустамом Авзаловичем 07 вересня 2018 року було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 582471, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. у зв'язку з вчиненням останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме у зв'язку з порушенням п. 31.3.а ПДР України - експлуатація транспортного засобу у разі виготовлення, переобладнання, з порушенням вимог, стандартів, правил і норм, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Вважаючи вказану постанову протиправною ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та правомірності оскаржуваного рішення, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що постанова серії ЕАВ № 582471 від 07.09.2018 є єдиним доказом, що підтверджує факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1

При цьому суд апеляційної інстанції встановив, що оскаржувана постанова не містить опис обставин, установлених під час розгляду справи, а також в чому саме полягає правопорушення допущене позивачем, що свідчить про її складення з порушенням норм чинного законодавства та необґрунтованість висновків суду першої інстанції.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Частиною 1 статті 121 КУпАП встановлено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 31.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Згідно з п. 31.3.а) Правил забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов невірного висновку щодо не доведення позивачем неправомірності дій відповідача.

При цьому, відповідачем, на підтвердження обґрунтованості та законності оскаржуваної постанови відповідачем не надано належних та допустимих доказів факту вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1

У відзиві на адміністративний позов відповідач зазначає, що позивачем було змінено параметри конструкції транспортного засобу шляхом установки деталей кузова, а саме нарощування бортів, що підтверджується відеозаписом. Разом з тим, суд апеляційної інстанції знаходить необґрунтованими такі доводи відповідача, оскільки відповідачем не зазначено, яким на підставі яких доказів встановлено, що переобладнання було здійснено, а також яким саме вимогам стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху таке переобладнання не відповідає.

Крім того, посилання на відеозапис також є недоречними, адже в силу приписів статті 283 КУпАП оскаржувана постанова повинна містити посилання на технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, проте таке відсутнє.

Таким чином, відповідачем не доведено факт порушення позивачем Правил дорожнього руху та не спростовано доводи позивача щодо відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, що свідчить про необґрунтованість та протиправність постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАВ № 582471 від 07.09.2018.

Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому вбачаються підстави для скасування постанови та ухвалення нового судового рішення.

Керуючись статтями 241-245, 250, 272, 286, 315, 317, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 11 жовтня 2018 року у справі № 383/1039/18 - задовольнити.

Рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 11 жовтня 2018 року у справі № 383/1039/18 - скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 582471 від 07.09.2018 та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко