Справа № 725/5681/18
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2019-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/5681/18

Головуючий у 1-й інстанції: Стоцька Л.А.

Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.

14 січня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 10 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

у жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил №2660/40800/18 від 19 жовтня 2018 року, якою визнано позивача винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

10 грудня 2018 року Першотравневий районний суд м. Чернівці прийняв рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Не погоджуючись з судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялись про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши, суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 28 серпня 2018 року головним державним інспектором-кінологом ВКЗ УПМП та МВ Чернівецької митниці ДФС відносно позивача складено протокол про порушення митних №2660/40800/18.

Із змісту протоколу встановлено, що 28 серпня 2018 року о 10 год. 40 хв. на територію п/п «Порубне» в зону митного контролю в пішому порядку зайшов ОСОБА_2, який прямував з Румунії до України в приватних справах. Вказаний громадянин до митного контролю надав контрольний талон для проходження митного контролю по «зеленому коридору».

Також, до митного контролю ОСОБА_2 подав паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_5, виданий 25.12.2012 року органом 7319 на ім'я ОСОБА_2 Під час проведення митних формальностей громадянин України ОСОБА_2 пред'явив закордонний паспорт громадянина Румунії НОМЕР_4, виданий 10.10.2014 року, поліцією м. Сучава, на ім'я ОСОБА_2.

Так, відповідно до інформації, яка міститься в програмно інформаційному комплексі «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЕАІС було встановлено, що 09.09.2017 року ОСОБА_2 ввіз на митну територію України автомобіль марки «MERCEDES-BENZ 220 CDI», р.н.з. НОМЕР_3, країна реєстрації Литва, кузов НОМЕР_2 через пункт пропуску «Порубне-Сірет» митного поста «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці ДФС, в режимі тимчасового ввезення в термін до 1 року, використовуючи закордонний паспорт громадянина Румунії НОМЕР_4, виданий 10.10.2014 року, поліцією м. Сучава, на ім'я ОСОБА_2.

Згідно поданого до митного контролю паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_5, виданого 25.12.2012 року на ім'я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та пред'явленого паспорта громадянина Румунії НОМЕР_4, виданого 10.10.2014 року поліцією м. Сучава, на ім'я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є однієї і тієї ж особою.

Таким чином, під час ввезення транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ 220 CDI», р.н.з. НОМЕР_3, країна реєстрації Литва, кузов № НОМЕР_1, 2003 року випуску, тип двигуна дизель 2200 куб.см. через митний кордон України позивач надав документ, який є підставою для несплати митних платежів при ввезені транспортного засобу особистого користування, маючи статус «резидента», що є порушенням митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України.

Позивачу повідомлено про те, що розгляд справи відбудеться 28 вересня 2018 року о 15 год. 00 хв. за адресою: м. Чернівці, вул.. Руська, 248М, адмінбудинок Чернівецької митниці ДФС.

Проте, 25 вересня 2018 року до Чернівецької митниці ДФС надійшло клопотання адвоката позивача ОСОБА_4 про надання матеріалів справи на ознайомлення та відкладення розгляду справи, яке було задоволене.

За таких обставин, Чернівецькою митницею ДФС на адресу позивача та його адвоката надіслані відповідні листи в яких останніх повідомлено про те, що розгляд справи призначено на 19 жовтня 2018 року о 14 год. 00 хв.

Так, 19 жовтня 2018 року відповідачем в присутності адвоката ОСОБА_4 розглянуто матеріали та винесено постанову №2660/40800/18, якою на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 694632,69 грн.

Не погоджуючись з такою постановою позивач оскаржив її до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідач при прийнятті оскарженої постанови діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, ст. 485 Митного кодексу України (МК України) визначено, що особа притягається до відповідальності у разі заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Такі дії тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Тобто, з об'єктивної сторони правопорушення передбачене ст. 485 МК України в частині вчинення дій щодо ухилення від сплати митних платежів, характеризується сукупністю трьох ознак, зокрема: діяння, спрямоване ухилення від сплати митних платежів, суспільно небезпечні наслідки у вигляді ненадходження до бюджету відповідних платежів, та причинний зв'язок між діянням та наслідками.

Згідно з п. 1 ст. 377 МК України товари за товарними позиціями 8701 - 8707, 8711, 8716 згідно з УКТ ЗЕД, які підлягають державній реєстрації, при ввезенні громадянами на митну територію України або надходженні на митну територію України на адресу громадян у несупроводжуваному багажі або вантажних відправленнях для вільного обігу, незалежно від їх вартості, підлягають письмовому декларуванню та митному оформленню в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, з оподаткуванням ввізним митом за повними ставками Митного тарифу України, акцизним податком і податком на додану вартість за ставками, встановленими Податковим кодексом України.

Згідно з ч. 3 ст. 380 МК України транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у статті 319 цього Кодексу. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу. Пальне, що міститься у звичайних (встановлених заводом-виробником) баках зазначених транспортних засобів, не підлягає письмовому декларуванню та не є об'єктом оподаткування митними платежами.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 292 МК України митні платежі не сплачуються у разі якщо, при ввезенні товарів на митну територію України або вивезенні товарів з митної території України товари були поміщені у митний режим, який відповідно до положень Митного кодексу України не передбачає сплату митних платежів, на період дії цього режиму та при виконанні умов, що випливають з такого режиму.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_2 ввіз автомобіль марки «MERCEDES-BENZ 220 CDI», р.н.з. НОМЕР_3, країна реєстрації Литва, кузов НОМЕР_2, 09 вересня 2017 року в режимі "тимчасове ввезення транспортного засобу строком на 1 рік" відповідно до ст. 380 МК України в порядку, передбаченому для громадян-нерезидентів, пред'явивши митному органу паспорт громадянина Румунії.

Відповідно до п. 50 ч. 1 ст. 4 МК України резиденти - це фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.

Пунктом 1 ст. 2 Закону України "Про громадянство України" від 18.01.2001 № 2235-III визначено, що якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Положеннями Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21.01.1994 № 3857-XII, п. 17 Порядку централізованого оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2013 №185, а також п. 5.3 Порядку розгляду в дипломатичних представництвах або консульських установах України за кордоном клопотань громадян України, які виїхали за її межі тимчасово, про залишення на постійне проживання за кордон, затвердженого наказом Міністерства закордонних справ України від 22.11.1999 №201 встановлено, що документом, що підтверджує постійне проживання громадянина України за кордоном, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон зі штампом "Постійне проживання" або таким написом (з відміткою про дату внесення та із зазначенням посади і прізвища особи, яка його внесла), який скріплюється підписом посадової особи та печаткою відповідного територіального підрозділу Міністерства закордонних справ України або дипломатичного представництва чи консульської установи України за кордон.

Основоположним критерієм визначення особи резидентом чи нерезидентом у розумінні Митного кодексу України є її постійне місце проживання, а не її громадянство, оскільки нерезидентом може бути, зокрема, як громадянин України, так і громадянин іншої держави.

Для того щоб особа вважалася нерезидентом вона повинна відповідати певним критеріям характерним для нерезидентів України, а саме мати статус (бути) іноземця чи особи без громадянства або бути громадянином України, який має постійне місце проживання за межами України, у тому числі таким, який тимчасово перебуває на території України.

Згідно з матеріалів справи, позивачем не надано суду жодних належних доказів, які підтверджують факт постійного проживання позивача за кордоном.

При цьому, в матеріалах справи містяться наступні документи:

-лист управління Державної міграційної служби України у Чернівецькій області від 31.08.2018 року про те, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 значиться зареєстрованим за місцем проживання АДРЕСА_1, за паспортом громадянина України серії НОМЕР_6 (виданим 18.10.2004 р. Новоселицьким РВ УМВСУ в Чернівецькій області) та докоментований паспортом громадянина України для виїзду за кордон ЕР 628581 від 25.12.2012 року. Із заявою про виїзд на постійне місце проживання з України не звертався;

- довідка виконавчого комітету Тарасовецької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області №492 від 06.09.2018 року про те, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований і проживає в с. Тарасівці Новоселицького району Чернівецької області.

Таким чином, враховуючи те, що у позивача станом на 09.09.2017 року наявний був як паспорт громадянина України так і паспорт громадянина Румунії, та він мав постійне місце проживання на території України, а тому у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України та має статус громадянина - резидента.

Отже, відсутність у позивача документів, які підтверджують його постійне місце проживання на території Румунії, позивач являється резидентом і зобов'язаний дотримуватися митних правил встановлених для громадян (резидентів) України та у даному випадку при тимчасовому ввезенні на територію України транспортного засобу повинен сплатити усі необхідні митні платежі.

За таких обставин, при наявності паспортів двох держав - України та Румунії, громадянин України (резидент) ОСОБА_2 свідомо подав саме паспорт громадянина Румунії як підставу для тимчасового ввезення автомобіля без сплати митних платежів. Саме на ухилення від сплати обов'язкових платежів були спрямовані дії позивача, що підтверджує наявність в його діях умислу на вчинення правопорушення, склад якого передбачений ст. 485 МК України.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року у справі №751/809/16-а.

Крім того, п. 1 ч. 1 ст. 50 МК України визначено, що для нарахування митних платежів використовуються відомості, зокрема, про митну вартість товарів.

Згідно з ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Інформація, щодо митної вартості транспортного засобу може бути визначена лише з технічних паспортів транспортних засобів, документів, що містять відомості про вартість, а також шляхом проведення огляду транспортного засобу із визначенням технічних характеристик, комплектації транспортного засобу, ознак, що характеризують ступінь зносу, пошкоджень, дефектів.

Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395(Методика) вказано, що у разі відсутності цінових даних колісних транспортних засобів (КТЗ) у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8, а також у разінаявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ (п. 7.35).

У такому випадку інформація про ціни на нові КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп'ютерних програм та прайс- листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань. Використання ресурсів мережі Інтернет допускається з дотриманням вимог підпункту 7.53.5 пункту 7.53 цієї Методики.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідачем дотримано порядок притягнення позивача до відповідальності та правомірно визнано його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 МК України та винесено постанову від 19 жовтня 2018 року №2660/40800/18 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 694632,69 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідачем надано належні докази правомірності прийняття ним оскаржуваної постанови, які жодним доказом не спростовані позивачем.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 272, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 10 грудня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Курко О. П. Совгира Д. І.