Справа № 600/581/17
Суддя: Гриновець О. Б.
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 600/581/17
Справа № 2-а/600/22/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року смт. Козова

Козівський районний суд Тернопільської області

у складі: судді Гриновець О.Б.,

з участю: секретаря судового засідання Фещак Г.М.

позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Козова адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Житомир, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,

встановив:

04 липня 2017 року позивач ОСОБА_1 подав до суду позов до Управління патрульної поліції у м. Житомир Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_3, в якому просить скасувати постанову серії БР № 463398 від 10.06.2017 щодо стягнення штрафу в сумі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та закрити провадження у справі.

Позовні вимог обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною через її необ'єктивність, неповноту, невідповідність фактичним обставинам справи та вимогам. Зокрема, помилковість висновку суб'єкта владних повноважень виражається у тому, що він залишив поза увагою факт, що керуючи транспортним засобом він їхав на дальньому світлі фар та це не викликало небезпеки для руху іншим учасникам; суб'єкт владних повноважень грубо порушив його право на захист, порушено вимоги ч.2 ст.283 КУпАП (у резолютивній частині оскаржуваної постанови не вказано статті за якою правопорушник визнаний винним тощо). Зазначає, що невідповідність постанови вимогам закону підтверджується ще й тим, що у ній не вказано місце допущення адміністративного правопорушення з прив'язкою до населеного пункту. З наведених мотивів просить позов задовольнити та скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення.

Ухвалою судді від 31.07.2017 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Позивач та його представник в судове засідання з'явилися, представник позивача адміністративний позов підтримав в повному обсязі, давши пояснення аналогічні доводам позовної заяви та просив такий задовольнити.

Відповідач в судові засідання жодного разу не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відомості про що знаходяться в матеріалах справи. Однак 28.01.2018 року до суду представником через поштове відділення надіслано «клопотання», згідно з яким даний позов просить «залишити без розгляду у зв'язку із пропуском строку на оскарження постанови», з підстав зазначених у ньому.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_3, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання також не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.06.2017 інспектором роти №2 батальйону УПП у м. Житомирі Концедайло С.О. винесено постанову серії БР № 463398 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 340 грн.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 10.06.2017 о 21.40 год. на автодорозі Київ-Чоп 86 км. керував транспортним засобом у якого у темну пору доби не працювала ліва фара у режимі ближнього світла, чим порушив п.п.34.3В правил дорожнього руху України.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 1 ст.9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч.2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не представив суду достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, не подав жодного доказу на підтвердження факту порушення позивачем дорожнього руху, необхідного для прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Разом з тим, суд дійшов до висновку про те, що саме лише посилання в оскаржуваній постанові на порушення ОСОБА_1 пунктів 34.3В правил дорожнього руху України судом як доказ братися до уваги не може, оскільки постанова є лише формою фіксації правопорушення, а не доказом його вчинення.

Аналогічну оцінку даним вказаним у постанові надав Верховний Суд у своїй Постанові 26 квітня 2018 року по справі №338/1/17, де вказано, що "… саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.".

Відтак, беручи до уваги те, що будь-яких належних та допустимих доказів вчинення правопорушення позивачем суду не надано, а обов'язок доказування в даному випадку законом покладено на відповідача, то суд погоджується із позицією позивача, щодо необхідності скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження в справі відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Крім цього, у клопотанні представника відповідача, останній просив залишити позовну заяву без розгляду в зв'язку з пропуском позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Вирішуючи питання щодо строку на звернення до адміністративного суду з позовом, суд виходить з наступного.

Відповідач, вважаючи, що позивач пропустив строк звернення до суду покликається на те, що він достовірно знав про її прийняття та така була отримана позивачем засобами поштового зв'язку «Укрпошта» рекомендованим листом.

Наведені доводи не заслуговують на увагу, оскільки особа, щодо якої винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, може її оскаржити в порядку, визначеному статтею 288 КУпАП, та в строк, визначений статтею 289 КУпАП та ст. 286 КАС України, а саме, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Оскільки копія оскаржуваної постанови відповідачем була направлена на адресу позивача 12.06.2018, а позовна заява надіслана останнім на адресу суду, менше як за десять днів з дня отримання ним вказаної постанови, а саме 30.06.2017 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими конвертами, то суд вважає за необхідне зазначити, що не має підстав для залишення даного позову без розгляду у зв'язку із пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 121, 241, 246, 286 КАС України, суд,

ухвалив:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Житомир, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Концедайло Сергій Олександрович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі - задовольнити.

Постанову серії БР №463398 від 10.06.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення суду складено 22 грудня 2018 року.

Суддя О.Б.Гриновець