Справа № 215/3308/18 (2-а/215/131/18)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 грудня 2018 року м. Дніпросправа № 215/3308/18 (2-а/215/131/18)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 29.08.2018 (головуючий суддя Демиденко Ю.Ю.)

у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Тернівського відділення поліції ГУНП Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся 27.07.2018 року до Тернівського районного суду м.Кривого Рогу з позовом до Держави Україна в особі Тернівського відділення поліції ГУНП Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії. Просив:

- визнати протиправною бездіяльність держави Україна в особі Тернівського відділення поліції ГУНП Дніпропетровської області, яка виявилася у порушенні механізму, порядку, шаблону розгляду його заяви від 19.04.2018 року про злочин і внесення заяви про злочин до ЄРДР в порядку ст. 18., 19 ЗУ «Про звернення громадян», ст. 9, 23, 33, 45 ЗУ «про інформацію»;

- притягнути до адміністративної відповідальності відповідача і зобов'язати протягом 15 днів прийняти нормативно-правовий акт, який приведе до вжиття заходів до усунення обставин подання заяви (запиту) від 19.04.2018 року;

- захистити право позивача бути присутнім при розгляді заяви про злочин та право викривати недоліки в роботі держави для поліпшення роботи установи;

- визнати протиправною бездіяльність держави Україна в особі Тернівського відділення поліції ГУНП Дніпропетровської області, яка виразилася у не вжитті заходів до усунення причин, які стали підставою для подання заяви про злочин від 19.04.2018 року з додержанням приписів, правових та організаційних засад державної служби, зазначених в ЗУ «Про державну службу».

Позов обґрунтований тим, що він надав відповідачу заяву від 19.04.2018 року, якою просив діяти відповідно до порядку, системи норм Конституції України, Закону України «Про поліцію», Закону України «Про звернення громадян», Закону України «Про інформацію» та надати нормативно-правовий акт. Вважає, що державний заклад виконавчої влади першої рівня повинен вжити системи заходів, спрямованих на усунення правових та інших причин не підкорення зазначеним нормам законодавства і попередити виникнення негативних суспільних наслідків, пов'язаних, з необхідною йому інформацією. Однак відповідач на даний час так і не видав нормативно-правовий акт на його заяву.

Ухвалою Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 29.08.2018 відмовлено у відкритті провадження. Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що даний спір не є публічно-правовим спором що розглядається за правилами КАС України. суд першої інстанції зазначив, що порядок і підстави оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування врегульовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу, а порядок притягнення до адміністративної відповідальності і накладення адміністративних стягнень врегульовано Кодексом України про адміністративні правопорушення. Розділом ІІІ цього Кодексу визначено перелік органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справу про адміністративне правопорушення, та розмежовано їх компетенцію.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивачем ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити позов до належного суду для розгляду. Зазначає, що начальник установи вносить до офіційних документів завідомо неправдиву інформацію, допускає бездіяльність, марнує державні кошти. Відповідач не забезпечив його право на ліквідацію перешкод на забезпечення прав ОСОБА_1, не вжив системи заходів, спрямованих на усунення правових та інших причин порушення права викривати недоліки в роботі відповідача для відстоювання своїх прав, не попередив виникнення негативних суспільних наслідків, пов'язаних з правом на інформацію, а також окремо не повідомив про дату, час та місце розгляду його заяви, яку розглядав за правилами ЗУ «Про звернення громадян». Вказує, що в позові він не ставив питання про внесення даних до ЄРДР, а зазначив про порушення механізму, порядку його заяви від 19.04.2018.

Колегія суддів апеляційної інстанції, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно п.4 ч.1 ст.171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.4 КАС України, публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із визнанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що предметна підсудність справи в силу ст. 20 КАС України встановлює розмежування предметної юрисдикції та визначення справ, які розглядаються безпосередньо місцевими загальними судами як адміністративними (ч. 1 ст. 20) та справи, які можуть розглядатися окружними адміністративними судами (ч. 2 ст. 20).

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов'язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов'язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті;

5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

Отже в даному переліку відсутні спори, пов'язані з вирішенням питань щодо визнання протиправною бездіяльності відділення поліції, притягнення особи до адміністративної відповідальності та зобов'язання прийняти нормативно-правовий акт.

Таким чином, місцевий загальний суд як адміністративний суд не може вирішити питання, що не віднесені до його предметної юрисдикції.

При цьому, в силу ч. 2 ст. 20 КАС України, окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Оскільки саме окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною 1 статті 20 КАС, то це виключає можливість вирішення місцевим загальним судом як адміністративним будь якої справи, яка не визначена в частині 1 статті 20 КАС.

Позивачем ОСОБА_1 оскаржується до суду бездіяльність відділення поліції щодо розгляду його заяви від 19.04.2018 року, тому даний спір може бути розглянутий відповідним окружним адміністративним судом.

Тільки окружний адміністративний суд у даних правовідносинах може вирішити питання чи є даний спір публічно-правовим, чи підлягає він розгляду в порядку адміністративного судочинства, чи є підстави для відкриття провадження у даній справі, залишення без руху позову, повернення позову та вирішити інші процесуальні питання пов'язані з справою. Водночас місцевий загальний суд щодо даної справи таких повноважень не має.

Відтак, в силу норм процесуального права (предметної юрисдикції) справа має розглядатись Дніпропетровським окружним адміністративним судом.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції в силу ч. 6 ст. 170 КАС України мав роз'яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд даної справи, натомість вимога зазначеної норми не виконана.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що стаття 25 КАС України, на яку посилається скаржник в обґрунтування доводів апеляційної скарги розглядати справи за вибором позивача, регулює питання територіальної юрисдикцій адміністративних справ. Натомість, в даному випадку розглядається питання щодо предметної підсудності справ, які регулюються ст. 20 КАС України. Тому в даному випадку ст. 25 КАС України не може бути застосована до правовідносин, що регулюються статтею 20 КАС України (предметна юрисдикція/підсудність).

Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до належного суду.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 29 КАС України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Стосовно предметної підсудності чинний Кодекс адміністративного судочинства України аналогічної норми не містить.

Проте, згідно з частино 6 статті 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Таким чином, чинним Кодексом адміністративного судочинства не заборонено застосовувати аналогію закону щодо прогалин у процесуальному законодавстві.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 318 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо, рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), зокрема, визначених статтею 20 КАС України. З метою уникнення підстав для можливого скасування судового рішення направлено справу за предметною підсудністю, яка визначена у статті 20 КАС України, що відповідає приписам процесуального законодавства, а також статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо необхідності розгляду справи судом, встановленим законом.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що суд першої інстанції мав діяти у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 29 КАС України та передати адміністративну справу на розгляд окружному адміністративному суду (Дніпропетровському окружному адміністративному суду).

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції - скасуванню.

В силу п. 5 ч. 1 ст. 315 КАС України, справу слід направити для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю - Дніпропетровському окружному адміністративному суду.

Керуючись статтями 315, 320, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 29.08.2018 - скасувати, справу направити для розгляду Дніпропетровському окружному адміністративному суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів в порядку та строки передбачені ст. 328, 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 27.12.2018р.

Головуючий - суддя Ю.В. Дурасова

суддя А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова