Справа № 642/7091/18
Суддя: Грінчук О. П.
Дата ухвалення: 2019-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 642/7091/18
Провадження № 2-а/642/4/19
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

14 січня 2019 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Грінчук О.П.

за участю секретаря Сузанського О.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Жицького Романа Сергійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до поліцейського роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Жицького Р.С. про визнання дій останнього протиправними, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та стягнення витрат на правову допомогу, вказуючи, що 06.12.2018 поліцейським роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Жицьким Р.С. було винесено постанову серії ЕАВ №776400 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 255 грн. Відповідно до постанови, він, керуючи автомобілем «Skoda Fabia Sedan», д.н.х. НОМЕР_1, 05.12.2018 о 22 год. 45 хв. по вул. Холодногірській, 2/3 в м.Харкові, а саме на перехресті вул. Полтавський шлях та вул. Дудинської, не виконав вимоги дорожнього знаку 5.15 «Рух по смугах», та з полоси, яка вказана для повороту направо, здійснив рух прямо, чим порушив п.8.4.ґ. ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 122 КУпАП. Зазначає, що дії поліцейського роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Жицького Р.С. щодо притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу є протиправними, винесена постанова є незаконною і такою, що не відображає дійсних обставин ситуації, яка склалась насправді, постанова складена з порушенням чинного законодавства, внаслідок чого підлягає скасуванню. Крім того, позивач зазначає, що жодних доказів скоєння ним адміністративного правопорушення до постанови не надано, та в графі п.9 постанови не зазначено, після зупинки транспортного засобу, поліцейський Жицький Р.С. разом з іншими співробітниками патрульної поліції психологічно тиснули на нього, безпідставно звинувачуючи, що він перебуває в стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння, погрожували, що заберуть водійське посвідчення та вилучать автомобіль. В обгрунтування заявлених вимог, позивач посилається також на те, що справу було розглянуто за адресою ринку «Казка», що знаходиться в м.Харкові, вул. Холодногірська, 2а/13, що суперечить постанові та невірно визначено п.6 Постанови, поліцейським Жицьким Р.С. не надано та не оголошено жодних доказів, які би підтверджували скоєння позивачем адміністративного правопорушення, знак 5.15, на який в постанові посилається поліцейський Жицький Р.С. як «Рух по смугах», насправді визначений як «Виїзд на дорогу з реверсивним рухом» та жодним чином не вказує на рух напрямку по смугах. Позивач вказує, що справа була розглянута на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцезнаходженням органу, який уповноважив розглядати такі справи, крім того, постанова виноситься за результатами розгляду адміністративної справи, проте розгляду справи про адміністративне правопорушення не було, в інспектора не було протоколу, він не оголосив про початок розгляду справи і ким вона розглядається, не роз'яснив права та обов'язки, у тому числі право на правову допомогу, не оголосив постанову, не дослідив речові докази, чим прямо порушив вимоги ст. 279 КУпАП, яка встановлює порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, також він був позбавлений скористатись своїми правами, передбаченими ч.1 ст. 268 КУпАП, при винесенні постанови не було всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи та її вирішення в точній відповідності із законом як вимагає ст. 245 КУпАП, що призвело до відсутності оцінки доказів, що повинно ґрунтуватися на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

На підставі викладеного, позивач вважає постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною, просить її скасувати та визнати дії поліцейського протиправними.

Також, позивач просить стягнути з відповідача на його користь понесені витрати на правову допомогу в сумі 7000 грн.

Ухвалою суду від 17.12.2018 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження (викликом) сторін.

Позивач у судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу без його участі.

Відповідач в особі поліцейського роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Жицького Романа Сергійовича до судового засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не відомі. Правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних доказів у відсутність осіб, що не з'явились.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Так, постановою серії ЕАВ №776400 від 06.12.2018 на позивача, ОСОБА_1, накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу розміром 255 грн. Вказана постанова складена поліцейським роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Жицьким Р.С. Відповідно до вказаної постанови 05.12.2018 о 22 год. 45 хв. по вул. Холодногірській, 2/3 в м.Харкові, а саме на перехресті вул. Полтавський шлях та вул. Дудинської, ОСОБА_1 не виконав вимоги дорожнього знаку 5.15 «Рух по смугах», та з полоси, яка вказана для повороту направо, здійснив рух прямо, чим порушив п.8.4.ґ. ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 122 КУпАП..

Статтею ст. 245 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях цього Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією фіксування адміністративного правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

За загальними правилами ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями частини 1 статті 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Проте, в постанові, що оскаржується, не зазначено жодного доказу, на підставі якого інспектором було прийняте рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення.

Законодавчі норми, заперечення позивача, дають підстави вважати, що відповідач як суб'єкт владних повноважень, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача, однак доказів того, що позивач порушив Правила дорожнього руху, зокрема, пояснень свідків, інформації з технічних засобів, відповідачем до постанови не долучено.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції (ст. 222 КУпАП визначено компетенцію Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, а саме, зазначено що «органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення:..., зокрема, і за статтею 122»).

У випадках, передбачених частинами першою та другою ст. 258 КУпАП уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч. 4 ст. 258 КУпАП).

Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 р. у справі № 5-рп/2015, у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Згідно з вказаним рішенням словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 58, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вказаного, розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №776400 від 06.12.2018 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП на місці вчинення правопорушення суперечить вимогам щодо об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення та призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема, право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо.

Таким чином, розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призвів до порушення процесуальних прав позивача як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надані суду докази на обґрунтування наявності підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності та прийняття оскаржуваної постанови, незважаючи на те, що позивач на місці зупинки не визнав свою вину у вчиненні правопорушення, не були надані суду також і інші докази на підтвердження вини позивача.

Оскільки відповідачем не доведено правомірність прийнятого ним рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості постанови, не надано відзиву, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання протиправними дій поліцейського роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Жицького Романа Сергійовича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. та скасування постанови серії ЕАВ №776400 від 06.12.2018 підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно приписів ч.3 ст.132КАС України, до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, також, витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.132)

Згідно ч.2 ст.134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

При цьому, для цілей розподілу судових витрат ч.3 ст134 КАС України визначає, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно приписів ч.5 ст.246 КАС України, у резолютивній частині рішення, також зазначається про розподіл судових витрат.

Для підготовки справи до розгляду в суді позивач скористався послугами адвоката адвокатського об'єднання «Юр Прайд» в особі голови Н.О. Шевченко на підставі договору від 30.11.2018 (а.с.21).

Згідно п.4 тексту зазначеного письмового договору, визначено, що за послуги, які будуть надані Виконавцем, Замовник сплачує грошові кошти, за результатами проведеного комплексу робіт на дату підписання Сторонами Акту прийому-передачі наданих послуг, шляхом перерахування грошових коштів у безготівковій формі на розрахунковий рахунок Виконавця.

Згідно наявного Акту №01 приймання-передачі робіт (послуг) за надання правової допомоги адвокатом від 10.12.2018 року, який підписано сторонами договору про надання правової допомоги, адвокатом було проведено певні види робіт, розмір ціни виконаних адвокатом робіт з урахуванням, у тому числі витраченого часу, склав 7000 грн. (а.с.29).

Відповідно до вказаного акту, виконавцем вказані наступні роботи: 1) аналіз процесуальних документів, наданих «Замовником», підготовка правової позиції у відповідності до вимог діючого законодаства з урахуванням судової практики (1,5 години/1000 грн.), 2)підготовка документів та складання позовної заяви в інтересах «замовника» до Ленінського районного суду м.Харкова відносно УПП в Харківській обл. ДПП в особі поліцейського роти №3 батальйону №2 Жицького Р.С. (3,5 години/3000 грн.), 3) участь у судових засіданнях Ленінського районного суду м.Харкова при розгляді позовної заяви «Замовника» до УПП в Харківській обл. ДПП в особі поліцейського роти №3 батальйону №2 Жицького Р.С. про визнання дій протиправними, скасування постанови та закриття провадження по справі (3000 грн.)

Відповідно до квитанції від 10.12.2018 №0.0..1 в «ПриватБанк», позивачем ОСОБА_1 було сплачено на користь АО «ЮР ПРАЙД» за виконану роботу за надання послуг по акту №01 від 10.12.2018 р. - 7000,00 грн. (а.с.30).

Отже, із зазначених досліджених доказів судом встановлено, що позивачем по справі ОСОБА_1 було понесено витрати з правничої допомоги адвоката, проте заявлена сума не відповідає обсягу виконаних робіт, а саме: пункт 3 акту №01 приймання-передачі робіт (послуг) від 10.12.2018 - участь у судових засіданнях Ленінського районного суду м.Харкова при розгляді позовної заяви «Замовника» до УПП в Харківській обл. ДПП в особі поліцейського роти №3 батальйону №2 Жицького Р.С. про визнання дій протиправними, скасування постанови та закриття провадження по справі, за що оплата послуг адвоката становить 3000 грн. - не доведено, оскільки рішення ухвалено за відсутності сторін, на підставі заяви позивача ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі. Таким чином, адвокат участь у судовому засіданні не приймав.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, вимога позовної заяви щодо стягнення з відповідача по справі на користь ОСОБА_1 судових витрати у вигляді розміру витрат на правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 73, 77, 241-247, 257-263, 295, 297 КАС України, ст.ст. 122, 132, 134, 139, 245, 246, 247, 252, 254, 258, 276, 287-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії поліцейського роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Жицького Романа Сергійовича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ЕАВ №776400 від 06.12.2018, винесену поліцейським роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Жицьким Романом Сергійовичем, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, посадова особа якого виступала відповідачем у справі, а саме: Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції України (м.Харків, вул. Шевченка, 315-А,) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1), понесені судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до/або через Ленінський районний суд м. Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя