Справа № П/811/2288/17
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

28 листопада 2018 року м. Дніпросправа № П/811/2288/17
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 травня 2018 року

у справі №П/811/2288/17

за позовом ОСОБА_1

до Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області

треті особи ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9

про визнання протиправними дій і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

"14" грудня 2017 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області в якому просив

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Світловодської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області ОСОБА_1 №25-к від 19.04.2016 року про звільнення ОСОБА_1;

- поновити ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора з питань комунікацій;

- стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19.04.2016 року з урахуванням виплат передбачених згідно з умовами праці, що встановлені після підвищення посадових окладів, індексацію заробітної плати за час вимушеного прогулу; компенсацію втрати частини заробітку у зв'язку із порушенням строків їх виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги, компенсацію за невикористані щорічні відпустки

- стягнути витрати на правову допомогу

- стягнути компенсацію моральної шкоди в розмірі 55 000 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що у Інспекції відбулось скорочення штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва. На думку позивача, відповідач проігнорував його переважне право на залишення на роботі, не запропонувавши вакантні посади. Зазначає, що їх запропоновано іншим працівникам з меншою кваліфікацією і продуктивністю праці. Повідомив, що, приймаючи рішення про звільнення, Інспекція 2 не врахувала виконання ним додаткових обов'язків представника податкового органу на акцизному складі. Звертав увагу суду, що звільнення відбулось без згоди профспілкового комітету, членом якого є він.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 травня 2018 р. у справі № П/811/2288/17 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області, треті особи ОСОБА_2ОСОБА_3 ОСОБА_4ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10 про визнання протиправними дій і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовлено.

Судом встановлено, що Позивач займав посаду головного державного інспектора з питань комунікації. У зв'язку з реорганізацією Інспекції частина посад перейменована, частина (посади не пов'язані з проведенням перевірок) скорочена. Позивача попереджено про вивільнення у зв'язку зі скороченням чисельності штату. За позивачем не визнано переважне право на залишення на роботі у зв'язку з низькими показниками праці та наявними дисциплінарними порушеннями. Профспілковий комітет надав згоду на звільнення позивача у зв'язку із скороченням посад. Судом допитані треті особи - які зайняли інші посади в новоствореній установі, та, за позицією позивача, перед якими мав переважне право на залишення на посаді позивач. Дослідивши встановлені по справі обставини, суд дійшов висновку, що позивач звільнений з дотримання вимог чинного трудового законодавства.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 травня 2018 р. у справі № П/811/2288/17, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд залишив поза увагою той факт, що позивач мав переважне право на залишення на посаді, оскільки працював на акцизному складі.

Під час апеляційного перегляду справи, представниками сторін надано ґрунтовні пояснення щодо обставин по справі та підтримано позиції викладені в апеляційній скарзі та запереченнях до неї.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що ОСОБА_1 з 01 березня 2012 року по 19 квітня 2016 року обіймав посаду головного державного інспектора з питань комунікації Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області.

18 січня 2016 року Головне управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області затвердило штатний розпис Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області на 2016 рік, відповідно до якого кількість штатних посад зменшена на 16 одиниць.

Посада головного державного інспектора з питань комунікації, яку займав позивач, скорочена.

Наказом Світловодської ОДПІ від 08 лютого 2016 року №24 введено в дію нову організаційну структуру з урахуванням штатної чисельності. Працівників, назви посад яких і обов'язки за ними не зазнали змін, перевели на ті ж посади у новій структурі штату. Інших ж працівників повідомили про майбутнє звільнення та запропонували нові посади.

Частину працівників повідомили про майбутнє звільнення і не запропонували нові посади у зв'язку відсутністю вакантних.

За ОСОБА_1 не визнали переважне право на залишення на роботі.

18 лютого 2016 року позивача сповістили про наступне вивільнення у зв'язку із скороченням штатної чисельності.

02 березня 2016 року позивач отримав запрошення на засідання профспілкового комітету Світловодської ОДПІ, що підтверджується власноручним підписом позивача на повідомленні.

02 березня 2016 року профспілковий комітет надав згоду на звільнення у зв'язку із скороченням посад 6 працівників, серед яких є ОСОБА_1

19 квітня 2016 року Світловодською ОДПІ прийнято наказ №25-о про звільнення позивача з посади головного державного інспектора з питань комунікації у зв'язку із скороченням штату на підставі пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.

Дослідивши обставини по справі, колегія суддів вважає за можливе погодитись з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення вимог адміністративного позову з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною другою цієї ж статті 40 встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Системний аналіз вказаних положень статті 40 КЗпП України свідчить, що звільнення працівника власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці можливо у разі якщо відсутня згода цього працівника на переведення на іншу роботу.

Порядок вивільнення працівників встановлено статтею 49-2 КЗпП України.

Згідно до частини першою статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

Згідно до частини другої статті 49-2 КЗпП України одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Частиною другою статті 40 КЗпП України визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пункті 1 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

За правилами статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Згідно з частиною першою статті 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Для перевірки переважного права на залишення на роботі повинні досліджуватись документи та інші відомості про освіту і присвоєння кваліфікаційних розрядів (класів, категорій, рангів), про підвищення кваліфікації, про навчання без відриву від виробництва, про раціоналізаторські пропозиції, авторами яких є відповідні працівники, про тимчасове виконання обов'язків більш кваліфікованих працівників, про досвід трудової діяльності, про збільшення обсягу виконуваної роботи, про суміщення професій тощо.

Продуктивність праці і кваліфікація працівника повинні оцінюватися окремо, але в кінцевому підсумку роботодавець повинен визначити працівників, які мають більш високу кваліфікацію і продуктивність праці за сукупністю цих двох показників. При відсутності різниці у кваліфікації і продуктивності праці перевагу на залишення на роботі мають працівники, перелічені в частині другій статті 42 КЗпП.

Позивач стверджує, що треті особи є його конкурентами та він має переважне право у залишенні на роботі, оскільки є більш високо кваліфікованим та працював більш продуктивно.

З матеріалів справи вбачається, що позивач має рівний з третіми особами рівень освіти та самий більший трудовий стаж. Разом з тим, позивач за власним бажанням у 2012 році переведений на посаду, яка не пов'язана з основною функцією податкового органу (здійснення перевірок).

Відповідно до пояснень третіх осіб, досліджених судом першої інстанції, встановлено, всі, окрім ОСОБА_11., ОСОБА_9 і ОСОБА_10., обіймали посади керівників структурних підрозділів Світловодської ОДПІ та головних державних ревізорів.

Вони здійснювали контроль над дотриманням платниками податків вимог податкового законодавства.

Даних осіб перевели на інші посади, які передбачали здійснення такого ж контролю.

Відповідно, відповідач правомірно не запропонував позивачу ці посади, оскільки ОСОБА_1 не здійснював контроль за дотриманням платниками податків вимог податкового законодавства.

Що стосується ОСОБА_11., ОСОБА_9 і ОСОБА_10., колегія суддів зазначає , що ОСОБА_11. обіймала посаду головного державного інспектора з питань організаційно-розпорядчої роботи, а переведена на посаду головного державного інспектора з питань організаційної роботи.

Функціональні обов'язки за новою посади не зазнали змін. Фактично зазнала змін лише назва посади, тобто, у Світловодської ОДПІ виник обов'язок перевести ОСОБА_11. на аналогічну посаду.

ОСОБА_9. обіймав посаду головного державного інспектора відділу реєстрації платників та електронних сервісів, а призначений головним державним інспектором відділу обслуговування платників податків.

Функціональні обов'язки за новою посадою не зазнали змін. Відбулась зміна лише назви відділу. Таким чином, у відповідача виник обов'язок перевести ОСОБА_9 на нову посаду з такими ж функціональними обов'язками.

ОСОБА_10. переведена з посади головного державного ревізора - інспектора координаційно-моніторингового відділу на посаду головного державного інспектора відділу податків і зборів з фізичних осіб.

Отже, попередня посада скорочена, а її призначено на нову з іншими функціональними обов'язками.

Разом з тим, оскільки керівником підрозділу до якого призначена ОСОБА_10., є рідна сестра позивача, то його призначення на дану посаду суперечить приписам частини 1 статті 27 Закону України «Про запобігання корупції».

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що у відповідача були відсутні підстави надавати переважне право на зайняття вказаних посад ОСОБА_1

Щодо посилань скаржника на необхідність врахування його роботи на акцизному складі, колегія суддів, за результатами розгляду в судовому засіданні зазначених доводів, вважає за необхідне зазначити, що згідно до пояснень представника інспекції, що підтверджені матеріалами справи, під час чергування на акцизному складі позивачем здійснювався контроль за випуском готової продукції та реєстрацію реєстраторів розрахункових операцій. Виконання цих обов'язків не потребували спеціальних знань, оскільки на акцизному складі позивач фіксував лише кількість виготовленої продукції. Реєстрація реєстраторів розрахункових операцій полягала у фіксуванні дати початку їх експлуатації платниками податків. Вказана діяльність здійснювалась позивачем в основний робочий час.

Даючи оцінку оскаржуваному наказу №25-к від 19.04.2016 року про звільнення ОСОБА_1, апеляційний суд вважає, що він відповідає критеріям, встановленим частиною третьою статті 2 КАС України та вимогам трудового законодавства, при його прийнятті відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, зміст апеляційної скарги не спростовує висновків суду першої інстанції, оскільки заявник не навів підстав, які б дозволили вважати, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального або процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, тому постанова суду першої інстанції в порядку ст.316 КАС України підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - залишенню без задоволення.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 травня 2018 р. у справі № П/811/2288/17 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 травня 2018 р. у справі № П/811/2288/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова