Справа № 805/737/18-а
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2019-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2019 року справа №805/737/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., Міронової Г.М., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача - адвоката - ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2018 року у справі № 805/737/18-а (головуючий суддя І інстанції - Циганенко А.І.), складене у повному обсязі 08 жовтня 2018 року у м. Слов'янськ Донецької області, за позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» Білої Ірини Володимирівни про визнання рішення протиправним, визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

01 лютого 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Акціонерно-комерційний банк "Капітал" Білої І.В. (з урахуванням уточнень) про:

- визнання протиправним рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, викладеного у протоколі Комісії Фонду гарантування фізичних осіб з перевірки заблокованих договорів банківського вкладу (депозиту) з вкладниками фізичними особами, укладених ПАТ "АКБ "Капітал" від 15 листопада 2017 року, в частині визнання нікчемним договору строкового банківського вкладу (депозиту) №1/06/1m/0240 від 16 червня 2015 року, укладеного між позивачем та ПАТ "АКБ "Капітал";

- визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Акціонерно-комерційний банк "Капітал" Білої І.В. щодо не включення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, рахунку який відповідає договору строкового банківського вкладу (депозиту) у іноземній валюті (доларах США) №1/06/1m/0240 від 16 червня 2015 року, укладеного між позивачем та ПАТ "АКБ "Капітал";

- зобов`язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Акціонерно-комерційний банк "Капітал" Білої І.В. внести зміни до переліку рахунків за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, доповнивши перелік рахунком, який відповідає договору строкового банківського вкладу (депозиту) у іноземній валюті (доларах США) №1/06/1m/0240 від 15 червня 2015 року, укладеного між позивачем та ПАТ "АКБ "Капітал", визначивши відповідну розрахункову суму відшкодування за рахунок коштів Фонду (а.с. 3-4, 43-47).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2018 року у задоволенні позову відмовлено (а.с. 184-187).

Не погодившись із таким судовим рішенням, представник позивача - адвокат - ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції не мав права стверджувати про порушення позивачем законодавства та положень Інструкції № 492 при укладенні депозитного рахунку, оскільки відповідно до договору не заборонено перераховувати третім особам грошові кошти на відкритий рахунок.

Вважає, що діями відповідача порушено право позивача на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду (а.с. 193-194).

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати, з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, 22 січня 2015 року Правлінням Національного Банку України прийнята постанова № 43/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Акціонерно-комерційний Банк "Капітал" до категорії проблемних". Згідно якої ПАТ "АКБ "Капітал" був віднесений до категорії проблемних строком на 180 днів та мав не допускати проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів, укладених до набрання чинності цією постанови, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків (а.с. 106-108).

15 червня 2015 року між ПАТ "АКБ "Капітал" та позивачем укладено договір №1/06/1m/0240 строкового банківського вкладу (депозиту) (в іноземній валюті доларах США). За даним договором банк прийняв від вкладника (позивача) грошові кошти в розмірі 10000 доларів США на строк 1 місяць по 15 липня 2015 року (а.с. 8-9, 48-49).

20 липня 2015 року Правлінням Національного Банку України прийнята постанова № 466/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Акціонерно-комерційний Банк "Капітал" до категорії неплатоспроможних" (а.с. 109-110).

20 липня 2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №140 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "АКБ "Капітал", згідно з яким з 21 липня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію.

29 жовтня 2015 року Правлінням Національного Банку України прийнята постанова №753 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Акціонерно-комерційний Банк "Капітал"(а.с. 14, 51) .

29 жовтня 2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №195 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "АКБ "Капітал" та делегування повноважень ліквідатора банку", згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ АКБ «Капітал», призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ АКБ «Капітал», визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу відділу стратегії та нормативно-методологічного забезпечення Ільчуку О.П. на два роки з 30 жовтня 2015 року до 29 жовтня 2017 року включно (а.с. 111).

02 листопада 2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №196 "Про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ "АКБ "Капітал" та делегування повноважень ліквідатора банку", згідно з яким уповноваженою особою Фонду з повноваженнями ліквідатора був призначений Щадних О.Л.

19 жовтня 2017 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №4779 "Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ "АКБ "Капітал" та делегування повноважень ліквідатора банку", згідно з яким строки ліквідації та повноваження ліквідатора Щадних О.Л. продовжені до 29 жовтня 2018 року (а.с. 113).

15 листопада 2017 року уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "АКБ "Капітал" Щадних О.Л. був затверджений "Протокол комісії з перевірки заблокованих договорів банківського вкладу (депозиту) з вкладниками фізичними особами". Згідно протоколу договір №1/06/1m/0240, укладений 15.06.2015 між позивачем та ПАТ "АКБ "Капітал", визнано нікчемним на підставі пункту 9 частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (а.с. 101-102).

13 грудня 2017 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "АКБ "Капітал" Щадних О.Л. листом за №1/3606 повідомив директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про прийняте 15 листопада 2017 року рішення шодо нікчемних договорів (а.с. 103).

18 грудня 2017 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "АКБ "Капітал" Щадних О.Л. листом за №1/3628 повідомив позивача про визнання нікчемним договору №1/06/1m/0240, укладеного15 червня 2015 року між позивачем та ПАТ "АКБ "Капітал", на підставі пункту 9 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (а.с. 51).

12 березня 2018 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №676 про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «АКБ «Капітал». Відповідно до зазначеного рішення повноваження ліквідатора ПАТ «АКБ «Капітал» делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Білій І.В. (а.с. 112). Вважаючи вищезазначені дії відповідача незаконними, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до висновку, що підстав для задоволення вимог щодо не має, оскільки відповідачі діяли у спосіб та у межах своїх повноважень.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Стаття 124 Конституції України закріплює, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Це означає, що право особи на звернення до суду не може бути обмеженим. Тобто юрисдикція виникає там, де є спір про право. Предметом юрисдикції є суспільні відносини, які виникають у зв'язку з вирішенням спору. Поняття юрисдикції безпосередньо пов'язане з процесуальним законодавством.

При розмежуванні юрисдикційних форм захисту порушеного права основним критерієм є характер (юридичний зміст) спірних відносин.

У контексті конкретних обставин цієї справи зміст (суть) спірних правовідносин обмежується встановленням реальної правової природи відносин, які виникли між позивачем, Фондом та уповноваженою особою Фонду, і визначення яких залежить від з'ясування прав позивача, статусу Фонду, мети його створення, завдань, поставлених перед ним, повноважень та обов'язків Фонду і його уповноважених осіб, функцій, які на нього покладаються.

Акти, прийняті суб'єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, установлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до ч. 1 і 2 ст. 55 Конституції України. Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб'єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.

Статтею 6 КАС України установлено право на судовий захист і зазначено, що кожна особа має право в порядку, визначеному цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі, на виконання делегованих повноважень.

За змістом п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України суб'єктом владних повноважень є, зокрема, будь-який суб'єкт при здійсненні ним владних управлінських функцій.

Частинами 1 та 2 ст. 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на: правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій; публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, до компетенції адміністративних судів належить вирішення спорів фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI) установлено правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами. Цей Закон є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин.

За змістом ст. 3 Закону № 4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону № 4452-VI основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Для цього Фонд наділено відповідними функціями, передбаченими ч. 2 ст. 4 Закону № 4452-VI, серед яких, зокрема: ведення реєстру учасників Фонду; здійснення заходів щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснення заходів щодо інформування громадськості про функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, захисту прав та охоронюваних законом інтересів вкладників.

Крім того, відповідно до ст. 6 Закону № 4452-VI Фонд наділено повноваженнями видавати нормативно-правові акти, що підлягають державній реєстрації в порядку, установленому законодавством, з питань, віднесених до його повноважень, які є обов'язковими до виконання банками, юридичними та фізичними особами.

За п. 17 ч. 1 ст. 2 цього Закону уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Приписами ч. 1 ст. 54 Закону № 4452-VI передбачено, що рішення, які приймаються відповідно до цього Закону Національним банком України, Фондом, працівниками Фонду, що виконують функції, передбачені цим Законом, у тому числі у процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, виконання плану врегулювання, можуть бути оскаржені до суду.

Таким чином, нормативно-правове регулювання статусу Фонду та його місце в системі гарантування вкладів фізичних осіб дозволяє зробити висновки, що Фонд у цих відносинах є суб'єктом публічного права, створений з метою реалізації публічних інтересів держави у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку, здійснює нормативне регулювання, тобто наділений владними управлінськими функціями та є суб'єктом владних повноважень у розумінні КАС України.

Правовідносини між Фондом і вкладниками, які претендують на відшкодування за рахунок коштів Фонду, щодо формування реєстрів вкладників, які мають право на таке відшкодування, складаються без участі банку-боржника.

Учасниками цих правовідносин є виключно вкладники та Фонд, і саме в цих учасників виникають відповідні права та обов'язки.

Банк, який ліквідується, жодним чином не впливає на той факт, чи буде особу включено до переліку тих осіб, які мають право на відшкодування за рахунок коштів Фонду. Це питання відповідно до норм Закону № 4452-VI вирішує виключно Фонд.

Так, згідно із ч. 1, 2 ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, (…), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, (…). Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. гривень.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру такого відшкодування після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Нормами ст. 27 Закону № 4452-VI встановлено порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, згідно з яким: уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону (…) станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку; уповноважена особа Фонду (…) формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; виконавча дирекція Фонду (…) затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; уповноважена особа Фонду (…) формує переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом (…).

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону № 4452-VI Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх уповноваженим представникам чи спадкоємцям у національній валюті України з наступного робочого дня після затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстру вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування.

Отже, отримання гарантованого відшкодування за рахунок коштів Фонду відбувається без участі банку-боржника.

Саме тому в ч. 8 ст. 36 Закону № 4452-VI зазначено, що дія Закону України від 14 травня 1992 року № 2343-ХІІ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон № 2343-XII) на банки не поширюється.

Таким чином, немає підстав вважати, що правовідносини між вкладниками та Фондом щодо формування переліку осіб, які мають право на відшкодування вкладів за рахунок коштів Фонду, складаються з участю банку. Тому ці правовідносини не стосуються безпосередньо процедури ліквідації банку. Юридичний факт неплатоспроможності банку є лише підставою для виникнення правовідносин щодо відшкодування вкладникам їх вкладів за рахунок коштів Фонду, проте процес ліквідації має окремий перебіг і не впливає на обсяг гарантованого державою відшкодування вкладникам.

Наведене свідчить про те, що спір стосовно права на відшкодування вкладів фізичних осіб за рахунок коштів Фонду в межах гарантованого державою відшкодування за вкладами є публічно-правовим, має особливий характер і стосується виконання окремої владної функції Фонду, а саме організації виплат відшкодувань за вкладами (п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону № 4452-VI), тому його не можна вважати спором у зв'язку з процесом ліквідації банку.

Частиною 2 ст. 6 Конституції України визначено, що органи судової влади здійснюють свої повноваження в установлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

З огляду на зазначені норми матеріального та процесуального права перевірка законності дій та рішень посадової особи Фонду щодо виконання покладених на неї владних управлінських функцій у сфері реалізації публічних інтересів держави, не регулюється нормами Закону № 2343-ХІІ відповідно до прямого припису ч. 8 ст. 36 Закону № 4452-VI, який є спеціальним щодо таких правовідносин.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що Фонд є державною спеціалізованою установою, що виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, уповноважена особа Фонду в цьому випадку виконує від імені Фонду делеговані ним повноваження щодо гарантування вкладів фізичних осіб, а тому спір стосовно формування переліку вкладників, які мають право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та затвердження реєстру вкладників для здійснення гарантованих виплат, є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Саме така позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 813/6392/15 та від 13 червня 2018 року у справі № 820/12122/15.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно не включив його до переліку вкладників, які мають право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами в банку за рахунок Фонду.

Суд першої інстанції відмовив у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як уже зазначалось вище, вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру такого відшкодування після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч. 2 ст. 26 Закону № 4452-VI).

Стосовно порядку визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, то відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону і нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених ч. 2 ст. 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Пунктами 3 - 5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09 серпня 2012 року № 14 (далі - Положення) передбачено, що уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 ч. 4 ст. 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Зазначений Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.

У п. 6 розд. ІІІ Положення передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників.

Процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, передбачає такі послідовні етапи: складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників загального реєстру; затвердження виконавчою дирекцією Фонду загального реєстру.

Підсумовуючи наведене, можна зазначити, що уповноважена особа Фонду наділена повноваженнями на формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду з урахуванням положень ч. 2 ст. 26 Закону № 4452-VI, тобто в межах гарантованої суми відшкодування.

Вкладником, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI, є фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

З матеріалів справи вбачається, що позивач уклав 15 червня 2015 року з ПАТ "АКБ "Капітал" договір строкового банківського вкладу, а отже, в розумінні закону є вкладником, який відповідно до договору вніс до банку кошти у розмірі 10 000 доларів США.

Укладення зазначеного договору й зарахування коштів на банківський рахунок відбулося до початку віднесення ПАТ "АКБ "Капітал" до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації (20 липня 2015).

Отже, грошові кошти на банківський рахунок позивачем розміщено до запровадження тимчасової адміністрації, а тому на позивача поширюються гарантії Фонду на відшкодування коштів за вкладом на підставі ст. 26 Закону № 4452-VI.

При цьому, уповноваженою особою Фонду не наведено правових підстав для не включення позивача до переліку вкладників ПАТ "АКБ "Капітал", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, відповідно до приписів Закону № 4452-VI.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивач є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, і неподання інформації про нього, як вкладника банку, до переліку протягом трьох днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для зобов'язання уповноваженої особи Фонду подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в банку за рахунок Фонду.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно із ч. 1, 2, 10 ст. 38 Закону № 4452-VI Фонд (уповноважена особа Фонду) зобов'язаний забезпечити збереження активів і документації банку, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 цієї статті.

За результатами перевірки, здійсненої відповідно до ст. 38 Закону № 4452-VI, виявляються правочини, які є нікчемними в силу приписів (на підставі) закону. При виявленні таких правочинів Фонд, його уповноважена особа Фонду чи банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними.

Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України та ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI) незалежно від того, чи проведена передбачена ч. 2 ст. 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку із затвердженням її результатів відповідною комісією. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ уповноваженої особи Фонду або інше рішення у вигляді протоколу комісії з перевірки заблокованих договорів банківського вкладу ( депозиту) з вкладниками фізичними особами, затвердженим також уповноваженої особи Фонду щодо визнання нікчемними депозитні договори фізичних осіб ,- не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ та протокол комісії є внутрішнім розпорядчим документом, який прийнято та затверджено уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку.

Така позиція відображена у постановах Великої Палати Верховного Суду у справах № 910/12294/16 від 11 квітня 2018 року, № 910/24198/16 від 16 травня 2018 року та № 819/353/16 від 04 липня 2018 року.

Оскільки рішення про нікчемність правочинів є внутрішнім документом банку, який приймається особою, що здійснює повноваження органу управління банку, він не створює жодних обов'язків для третіх осіб (у тому числі й вкладників банку), тому не може порушувати будь-які права таких осіб унаслідок прийняття зазначених рішень.

Із зазначеного можна зробити висновок, що права позивача в цій справі не можуть бути порушені внаслідок ухвалення внутрішнього документа банку, сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами відповідного банку як юридичної особи.

Отже, встановлена правова природа згаданого рішення (повідомлення про нікчемність) унеможливлює здійснення судового розгляду вимог про визнання протиправним рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, викладеного у протоколі Комісії Фонду гарантування фізичних осіб з перевірки заблокованих договорів банківського вкладу (депозиту) з вкладниками фізичними особами, укладених ПАТ "АКБ "Капітал" від 15 листопада 2017 року, в частині визнання нікчемним договору строкового банківського вкладу (депозиту) №1/06/1m/0240 від 16 червня 2015 року, укладеного між позивачем та ПАТ "АКБ "Капітал", а тому провадження у цій частині адміністративної справи підлягає закриттю.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог в частині зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» Білу Ірину Володимирівну подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію до переліку рахунків стосовно ОСОБА_2, паспорт ВА 436058, виданий Костянтинівським МВ УМВС в Донецькій області 21 серпня 1996 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків за ДРФО: НОМЕР_2, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає достатнім способом захисту прав позивача в частині задоволення вищевказаних вимог, відтак позовні вимог в частині визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Акціонерно-комерційний банк "Капітал" Білої І.В. щодо не включення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, рахунку який відповідає договору строкового банківського вкладу (депозиту) у іноземній валюті (доларах США) №1/06/1m/0240 від 16 червня 2015 року, укладеного між позивачем та ПАТ "АКБ "Капітал" - задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції з прийняттям нового про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 250, 257, 308, 310, 317, 317, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача - адвоката - ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2018 року по справі № 805/737/18-а - скасувати.

Прийняти нове рішення.

Закрити провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» Білої Ірини Володимирівни про визнання рішення протиправним, визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії про визнання рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, викладене у протоколі комісії з перевірки заблокованих договорів банківського вкладу (депозиту) з вкладниками фізичними особами, укладених Публічним акціонерним товариством «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» від 15 листопада 2017 року в частині визнання нікчемним договір строкового банківського вкладу (депозиту) № 1/06/1m/0240 від 15 червня 2015 року, укладеного між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Акціонерно-комерційний банк «Капітал».

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» Білу Ірину Володимирівну подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію до переліку рахунків стосовно ОСОБА_2, паспорт ВА 436058, виданий Костянтинівським МВ УМВС в Донецькій області 21 серпня 1996 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків за ДРФО: НОМЕР_2, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В задоволені решти позовних вимог - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 січня 2019 року.

Судді Т.Г.Арабей

І.В. Геращенко

Г. М. Міронова