Справа № 803/993/18
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2019-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/3264/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Кухтея Р.В., Шевчук С. М.;

за участю секретаря судового засідання - Джули В. М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року в справі № 803/993/18 (головуючий суддя - Волдінер Ф. А., м. Луцьк, повний текст судового рішення складено 08 жовтня 2018 року) за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Луцької міської ради про зобов'язання вчинити дії та утриматися від дій, стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

05 червня 2018 року Волинським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Луцької міської ради про зобов'язання привести рішення від 06.12.2017 року №743-1 "Про перелік категорій громадян, яким додатково надаватимуться пільги при здійсненні перевезень пасажирів у автобусах на міських маршрутах в м. Луцьку у 2018 році" у відповідність до законодавства України та зобов'язання утриматись від прийняття рішень, що суперечать нормативно-правовим актам, які мають вищу юридичну силу, стягнення з відповідача 1 000 000 грн. завданої моральної шкоди.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивачем - ОСОБА_1, подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення із зміною описової, мотивувальної та резолютивної частини рішення, а саме резолютивну частину рішення викласти в такій редакції: «Зобов'язати виконавчий комітет Луцької міської ради привести рішення від 06.12.2017 року №743-1 "Про перелік категорій громадян, яким додатково надаватимуться пільги при здійсненні перевезень пасажирів у автобусах на міських маршрутах в м. Луцьку у 2018 році" у відповідність до законодавства України шляхом виключення положення щодо надання інвалідам по зору та з ураженням опорно-рухового апарату першої та другої груп (з одним супроводжуючим інваліда першої групи права безкоштовного проїзду у міському автобусному транспорті) та зобов'язання утриматись від прийняття рішень, що суперечать нормативно-правовим актам, які мають вищу юридичну силу, стягнення з відповідача 1 000 000 грн. завданої моральної шкоди».

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови було порушено норми матеріального та процесуального права. Також вказано, що згідно із статтею 38-1 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю" передбачено право безкоштовного проїзду у міському пасажирському транспорті для осіб з інвалідністю І та ІІ групи незалежно від характеру захворювання.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, тому відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, що пунктом 1 рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 06.12.2017 року №743-1 "Про перелік категорій громадян, яким додатково надаватимуться пільги при здійсненні перевезень пасажирів у автобусах на міських маршрутах в м. Луцьку у 2018 році" затверджено перелік категорій громадян, яким у 2018 році будуть додатково, окрім держзамовлення на соціально значущі послуги, надаватися безоплатно та бездотаційно послуги при здійсненні перевезень пасажирів у автобусах на міських маршрутах (при пред'явленні відповідного посвідчення). Даним рішенням також зобов'язано підприємства та підприємців, які здійснюють перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах включити пункт 1 рішення до переліку візуальної інформації у транспортних засобах (а. с. 27-28).

01.06.2018 року водієм автобуса, який здійснював перевезення за маршрутом №4, на зупинці "Драмтеатр" ОСОБА_1 було відмовлено у безкоштовному проїзді. Позивач пред'явив водію посвідчення інваліда другої групи та повідомив, що пільги на безкоштовний проїзд у міському транспорті передбачені Законом України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю" та постановами Кабінету Міністрів України "Про безплатний проїзд пенсіонерів на транспорті загального користування" №354 від 17.05.1993 року та "Про поширення чинності постанови Кабінету Міністрів України від 17 травня 1993 р. №354" №555 від 16.08.1994 року. Проте водій повідомив позивача, що він керується рішенням виконкому Луцької міської ради від 06.12.2017 року, яким визначено виключний перелік громадян які мають право на пільговий проїзд, тому позивач вважає рішенням виконкому Луцької міської ради від 06.12.2017 року незаконним.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 38-1 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю" особи з інвалідністю I та II групи, діти з інвалідністю та особи, які супроводжують осіб з інвалідністю I групи або дітей з інвалідністю (не більше однієї особи, яка супроводжує особу з інвалідністю I групи або дитину з інвалідністю), мають право на безплатний проїзд у пасажирському міському транспорті (крім таксі) за наявності посвідчення чи довідки, зазначених у цьому Законі, а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - також електронного квитка, який видається на безоплатній основі.

Згідно статті 12 Закону України "Про транспорт" підприємства транспорту зобов'язані, зокрема, забезпечувати права на пільги громадян щодо користування транспортом.

Надання соціально значущих послуг автомобільного транспорту здійснюється відповідно до законодавства з питань поставки продукції для державних потреб. Соціально значущими послугами автомобільного транспорту є послуги з перевезення пасажирів автобусними маршрутами загального користування за визначеними уповноваженими органами тарифами та на пільгових умовах відповідно до законодавства (стаття 11 Закону України "Про автомобільний транспорт").

Згідно підпунктів 10-12 пункту а частини першої статті 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчий комітет наділений власними повноваженнями щодо регулювання сфери організації міського транспорту.

Постановою Кабінету Міністрів № 803 від 13.06.2002 року "Про заходи щодо проведення моніторингу цін і тарифів на споживчому ринку" визначено, що послуги міського пасажирського транспорту є соціально значущими.

Пунктом 1 рішення виконкому Луцької міської ради від 06.12.2017 року №743-1 затверджено перелік категорій громадян, яким у 2018 році будуть, окрім держзамовлення на соціально значущі послуги, надаватися безоплатно та бездотаційно послуги при здійсненні перевезень пасажирів у автобусах на міських маршрутах.

За приписами частини першої статті 31 Закону України "Про автомобільний транспорт" відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міських, приміських та міжміських, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, у якому встановлюються: перелік маршрутів загального користування, які буде обслуговувати автомобільний перевізник, умови організації перевезень, показники якості транспортного обслуговування населення, термін роботи автомобільного перевізника, зобов'язання органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо облаштування маршруту, підтримки проїзної частини автомобільної дороги та під'їзних шляхів у належному стані (тільки для міських автобусних маршрутів), розмір компенсації витрат автомобільного перевізника внаслідок перевезення пільгових пасажирів та регулювання тарифів, механізм їх виплати.

Пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, забезпечують автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування. Автомобільному перевізнику, який здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, забороняється відмовлятися від пільгового перевезення, крім випадків, передбачених законом. Безпідставна відмова від пільгового перевезення тягне за собою відповідальність згідно із законом. Види та обсяги пільгових перевезень установлюються замовленням, у якому визначається порядок компенсації автомобільним перевізникам, які здійснюють перевезення пасажирів на маршрутах загального користування, збитків від цих перевезень (стаття 37 Закону України "Про автомобільний транспорт").

Встановлено, що рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 14.10.2010 року № 659-1 затверджено типовий договір на перевезення пасажирів автомобільним транспортом (а. с. 68-72). У пункті 2.2.15 типового договору визначено, що додатково, окрім держзамовлення на соціально значущі послуги, безкоштовно та бездотаційно перевозяться пасажири пільгових категорій згідно з переліком, встановленим рішенням виконавчого комітету на відповідний рік, не більше семи пасажирів одночасно в салоні автобусу під час руху на маршруті. Також відповідачем надано копії договорів із перевізниками, які є чинними і у всіх із них є зазначений вище пункт 2.2.15. Тобто перевізники погодились прийняти умови виконавчого комітету міської ради і зобов'язані дотримуватись їх при перевезенні пасажирів пільгових категорій.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що рішення виконкому Луцької міської ради від 06.12.2017 року №743-1 не звужує зміст визначених прав осіб з інвалідністю, визначених Законом України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю". У ньому чітко зазначено, що перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах, зобов'язані включити пункт 1 рішення до переліку візуальної інформації у транспортних засобах. Окрім візуалізації такої інформації вони повинні виконувати дане рішення, а також дотримуватися законодавства України щодо пільгового перевезення осіб з інвалідністю, яке оскаржуваним рішенням ніяк не виключено.

Отже, виходячи з вищенаведеного, відповідачем не вчинено жодного порушення прав позивача, і органи місцевого самоврядування не несуть відповідальності за дії перевізників. Тому вимога позивача щодо стягнення моральної шкоди за відмову перевізника безкоштовно надати послугу з перевезення ОСОБА_1 також є безпідставною.

Згідно з ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 229, 241, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року в справі №803/993/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 14.01.2019 року