Справа № 461/7982/18
Суддя: Волоско І. Р.
Дата ухвалення: 2018-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №461/7982/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2018 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Волоско І.Р.

секретар судового засідання Мисько М.С.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

та представника відповідача Лубоцького Б.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (громадянин Республіки Польща, персональний код: НОМЕР_1; паспорт серії НОМЕР_2, виданий 11.02.2016 року; адреса: АДРЕСА_1) до Львівської митниці ДФС (79007, м. Львів, вул. Костюшка, 1) про скасування постанови про порушення митних правил № 4456/20900/18 від 11 вересня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Львівської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародній взаємодії Скоромного Я.І. від 11.09.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина Республіки Польща ОСОБА_1 за ч.3 ст.481 МК України та просить стягнути з Львівської митниці ДФС за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати та витрати за надання правової допомоги.

В обґрунтування поданого позову покликається на те, що вказана постанова, якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. прийнята на підставі протоколу про ПМП №4456/20900/18 від 26.07.2018 року, складеного державним інспектором ВМО №2 м/п «Рава-Руська» ЛМ ДФС Бондар А.В. є неправомірною та такою, що грубо порушує його права та інтереси. Зокрема, із вказаного протоколу вбачається, що 26.07.2018 року близько 08:29 год. громадянин Республіки Польща ОСОБА_1 слідував у приватну поїздку з Польщі в Україну через митний пост «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС автомобілем марки «HONDA CIVIC», реєстраційний номер НОМЕР_3 в якості пасажира. У ході здійснення митного контролю автомобіля та внесення інформації про нього до АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України було встановлено, що 08.05.2017 року о 23:23:41 год. громадянин Республіки Польща ОСОБА_1 ввіз на митну територію України через м/п «Мостиська» Львівської митниці ДФС в режимі тимчасового ввезення до 1 року та не вивіз з межі митної території України у встановлений ч.1 ст.380 МК України строк автомобіль марки «RENAULT LAGUNA», № кузова VIN: НОМЕР_4, реєстраційний НОМЕР_5. В наявних інформаційних базах даних митниці станом на 26.07.2018 року відсутня інформація щодо вивезення за межі митної території України автомобіль марки «RENAULT LAGUNA», № кузова VIN: НОМЕР_4, реєстраційний НОМЕР_5. Документів, які б підтверджували дії обставин непереборної сили, аварії або протиправних дій третіх осіб, зазначеною особою на момент складання цього протоколу надано не було. До найближчого органу доходів і зборів про обставини події (аварії або обставини непереборної сили), місцезнаходження товарів і транспортного засобу, вказаний громадянин не звертався.

Також, позивач звертає увагу суду на те, що у нього немає посвідчення водія транспортних засобів категорій АВТ, а відтак, він не міг здійснювати керування автомобілями. Тому, вважає незаконно складеними протокол про порушення митних правил №4456/20900/18 від 26.07.2018 року та ухвалену оскаржувану постанову. Разом з тим, просить поновити пропущений строк звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки копію оскаржуваної постанови отримав 08.10.2018 року.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Надали аналогічні викладеним в адміністративному позові пояснення. Позовні вимоги просили задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, до судового засідання подав відзив на адміністративний позов, в якому вказує, що вважає, що адміністративний позов є безпідставним та необґрунтованим, таким, що не підлягає до задоволення з наступних підстав. Зокрема, вважає, що громадянин Республіки Польща ОСОБА_1 перевищив встановлений МК України строк тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу, що перебуває під митним контролем більше, ніж на 10 діб. Зазначає, що не заслуговує на увагу посилання позивача на те, що позивач був позбавлений можливості реалізувати права, гарантовані позивачу митним законодавством України, зокрема права, передбачені ст.498 МК України, оскільки згідно з протоколом про ПМП №4456/20900/18 позивачу було роз'яснено його права, передбачені ст.63 Конституції України, ч.4 ст.494,498 МК України, в тому числі і право користуватися послугами захисника та перекладача, що підтверджується його підписом у відповідній графі протоколу. Щодо не залучення свідків та понятих при складанні протоколу, ЛМ ДФС зазначає, що згідно вимог МК України, свідки та поняті підписують протокол про порушення митних правил у тому випадку, якщо вони є. З приводу посилання позивача на те,що у нього відсутнє посвідчення водія транспортних засобів, а відтак, він не міг здійснювати керування автомобілем - Львівська митниця ДФС зазначає, що згідно «Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України», затверджених Наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року №1118, транспортний засіб (або користування ним) не підлягав би пропуску через митний кордон України за умови не подання позивачем документів, що підтверджують право власності.

Ухвалою суду від 29 жовтня 2018 року справі відкрито провадження та призначено до розгляду. Крім того вказаною ухвалою задоволено клопотання позивача про витребування доказів у Державної прикордонної служби України.

У даній справі заходи забезпечення доказів та забезпечення позову судом не застосовувалися.

Провадження у справі ухвалою суду не зупинялося, а тому не було підстав для його поновлення.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, керуючись принципами верховенства права та законності, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному доказів в їх сукупності, які є у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України - завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і в спосіб, передбачений Конституцією і законами України.

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлені наступні обставини.

26.07.2018 року державним інспектором ВМО №2 м/п «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС Бондар А.В. складено протокол про порушення митних правил №4456/20900/18 на громадянина Республіки Польща ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в Республіці Польща, проживає АДРЕСА_2,за ч.3 ст.481 МК України. Як вбачається із змісту вказаного протколу про порушення митних правил, 26.07.2018 року близько 08 год. 29 хв. гр. Республіки Польща ОСОБА_1 слідував у приватну поїздку з Республіки Польща в Україну через митний пост «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС автомобілем марки «HONDA CIVIC», реєстраційний номер НОМЕР_3 в якості пасажира. У ході здійснення митного контролю автомобіля та внесення інформації про нього до АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України було встановлено, що 08.05.2017 року о 23:23:41 год. громадянин Республіки Польща ОСОБА_1 ввіз на митну територію України через м/п «Мостиська» Львівської митниці ДФС в режимі тимчасового ввезення до 1 року та не вивіз з межі митної території України у встановлений ч.1 ст.380 МК України строк автомобіль марки «RENAULT LAGUNA», № кузова VIN: НОМЕР_4, реєстраційний НОМЕР_5.

Постановою заступника начальника Львівської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародній взаємодії Скоромного Я.І. від 11.09.2018 року громадянина Республіки Польща ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.481 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн.

07.05.2018 року позивачем було подано заяву-звернення про неправомірні дії працівників Львівської митниці ДФС щодо незаконних пред'явлених йому претензій про ввіз ним на митну територію України через м/п «Мостиська» Львівської митниці ДФС в режимі тимчасового ввезення до 1 року та невивезення за межі митної території України у встановлений ч.1 ст.380 МК України строк автомобіль марки «RENAULT LAGUNA», № кузова VIN: НОМЕР_4, реєстраційний НОМЕР_5.

У відповіді Жовківського ВП Кам'янко-Бузького ВП ГУНП у Львівській області від 31.08.2018 року вказано про те, що у зв'язку із встановленням нових обставин події, а саме місця перетину території державного кордону України через п/п «Медика-Шегиня» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС прийнято рішення про скерування матеріалів у Мостиське відділення поліції Яворівського ВП ГУНП у Львівській області для прийняття рішення згідно чинного законодавства.

У відповідь на адвокатський запит від 20.08.2018 року про надання інформації про особу водія, який 08.05.2017 року ввіз на митну територію України через м/п «Мостиська» Львівської митниці ДФС автомобіль марки «RENAULT LAGUNA» та/або керував даним транспортним засобом у вищевказаний час, а також іншої інформації про особу - водія, який міг в подальшому здійснювати керування даним автомобілем та перетинав державний кордон України, Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 30.08.2018 року повідомлено, що наявна запитувана інформація про конкретно визначених осіб, які перетинали державний кордон України на вказаному транспортному засобі без їх особистої письмової згоди буде надана на виконання відповідного судового рішення про витребування зазначеної інформації з усіма обов'язковими реквізитами про осіб згідно чинного законодавства, встановленим порядком.

07.05.2018 року ОСОБА_1 звертався з заявою на адресу ГУНП у Львівській області та ГУ ДФС у Львівській області, на яку отримав відповідь з повідомленням про те, що відповідно до бази даних Львівської митниці ДФС було встановлено ввезення на митну територію України через п/п «Медика-Шегині» громадянином Польщі ОСОБА_1 автомобіля марки «RENAULT LAGUNA», № кузова VIN: НОМЕР_4, реєстраційний НОМЕР_5 та вказано, що особу водія було ознайомлено про умови ввезення автомобіля та відповідальність за їх порушення.

Згідно Довідки KTD.I.5432.32.2018.HW від 17.04.2018 року, яка видана адміністрацією повіту Люблін, філія відділу комунікації, транспорту та експлуатації доріг в м.Белжице, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на даний момент не має права на керування механічними транспортними засобами. Дублікат посвідчення водія транспортних засобів категорій НОМЕР_6 виданий 30.04.1990 року адміністрацією міста Белжице, знаходиться на зберіганні в адміністрації повіту в зв'язку з позбавленням права керування механічними транспортними засобами терміном на 30 місяців, а саме: від 05.05.1990 року до 04.01.1992 року. Від дня закінчення дії цього покарання, ОСОБА_1 не вживав заходів, щоб відновити свої права.

Згідно ч.3 ст.481 МК України перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст.380 МК України встановлено, громадянам-нерезидентам дозволяється тимчасове ввезення на митну територію України транспортних засобів на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов'язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України э реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

В наявних інформаційних базах даних миниці станом на 26.07.2018 року відсутня інформація щодо вивезення за межі митної території України автомобіль марки «RENAULT LAGUNA», № кузова VIN: НОМЕР_4, реєстраційний НОМЕР_5, країна реєстрації - Республіка Польща або поміщення його в інший митний режим.

Таким чином, громадянин Республіки Польща ОСОБА_1 перевищив встановлений МК України строк тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу, що перебуває під митним контролем більше, ніж 10 діб.

У зв'язку із цим, було прийнято рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.481 МК України.

Згідно з главою 55 розділу ХІІ МК України поміщення громадянином - резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обов'язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених Митним кодексом України (письмове зобов'язання, застосування заходів гарантування тощо).

Нормами ст.ст.90 та 93 МК України визначено що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, перебувають під митним контролем і повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст.95 МК України.

У відповідності до ст.95 МК України, для автомобільного транспорту встановлено строк їх транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - п'ять діб. Згідно із нормами ч.2 ст.95 МК України до строків, визначених у ч.1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст.192 МК України.

Проте, як зазначає представник відповідача, документів, які б підтверджували дії обставин неперборної сили, аварії або протиправних дій третіх осіб, зазначеною особою на момент складання цього протоколу надано не було. У відповідності до ст.192 МК України, до найближчного органу доходів і зборів про обставини події (аварії або дії обставин непереборної сили), місцезнаходження товарів і транспортного засобу, вказаний громадянин не звертався. Таким чином, вважає, що гр. Республіки Польща ОСОБА_1 перевищив встановлений МК України строк тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу, що перебуває під митним контролем більше, ніж на 10 діб.

Відповідно до ст.489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.7,9 «Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України», затвердженим Наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року №1118, власник транспортного засобу або вповноважена особа, який переміщує транспортний засіб через митний кордон України, пред'являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів, що підтверджують право власності на транспортний засіб або коритсування ним ( у тому числі з правом розпорядження). Не підлягає пропуску через митний кордон України транспортний засіб, увезення якого в Україну заборонено згідно із законодавством або на який відсутні документи, що підтверджують право власності на ТЗ або коритсування ним ( у тому числі з правом розпорядження).

Пунктом 4.19.8 Технологічної схеми пропуску осіб, транспортних засобів та вантажів через державний кордон у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Шегині», затвердженої наказом Мостиського прикордонного загону від 01.12.2015 року №535 передбачено, що під час здійснення контролю посадовою особою митниці перевіряються документи, що підтверджують право власності на транспортний засіб (або користування ним), реєстраційні (технічні) документи, що підтверджують постійне місце проживання особи, а також вносяться до відповідних електронних журналів необхідні відомості.

Як вбачається з протоколу про порушення митних правил №4456/20900/18 від 26.07.2018 року, підставою складення такого протоколу була інформація з АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України.

Із долученого представником відповідача в судовому засіданні витягу із електронного журналу пасажирського ПП видно, що декларантом ТЗ «RENAULT LAGUNA», № кузова VIN: НОМЕР_4 був ОСОБА_1, а пасажирами ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 Однак, з вказаного документу не можливо встановити, на якій підставі саме громадянин Республіки Польща ОСОБА_1 вказаний декларантом ТЗ.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як встановлено під час судового розгляду, жодних належних та допустимих доказів відповідачем в підтвердження існування підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.481 МК України суду не надано. Зокрема, Львівською митницею ДФС не вказано та не надано суду доказів того, що громадянин Республіки Польща ОСОБА_1 станом на день складення протоколу про порушення митних правил був власником транспортного засобу або уповноваженою особою, яка переміщувала транспортний засіб через митний кордон України. Відтак, не спростовано тверджень позивача про те, що ним вищевказаний транспортний засіб не ввозився, відповідних документів для проходження митного контролю він не подавав, а перетинав кордон у якості пасажира, його пояснення не були взяті до уваги посадовими особами Львівської митниці ДФС.

Тобто, у даному випадку відповідачем не доведено правомірності винесення оскаржуваної постанови, зокрема, того, що вона винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо.

З урахуванням завдань та принципів адміністративного судочинства, обов'язку доказування, принципу правової визначеності слід трактувати будь-які «сумніви» не інакше, як неспроможність суб'єкта владних повноважень переконливо довести обґрунтованість та правомірність власних рішень у спірних правовідносинах, що є невиконанням ним його процесуального обов'язку.

Нездатність державного органу довести обґрунтованість та законність власних рішень є підставою судового захисту порушених прав позивача. Будь-який інший висновок, фактично, зводить нанівець всю систему завдань адміністративного судочинства.

З огляду на вищенаведене, факти, викладені у оскаржуваній постанові, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, слід скасувати постанову заступника начальника Львівської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародній взаємодії Скоромного Я.І. від 11.09.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина республіки Польща ОСОБА_1 за ч.3 ст.481 МК України.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, враховуючи, що позов задоволений повністю, слід стягнути з Львівської митниці ДФС за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 /ОСОБА_1/ 6183,00 грн. витрат, понесених на правничу допомогу адвоката.

Положеннями ч.1 ст.122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч.4 ст.529 МК України, скарга (адміністративний позов) на постанову органу доходів і зборів у справі про порушення митних правил подається у строк, встановлений КУпАП.

Відповідно до ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

При цьому, стаття 289 КУпАП та частина 4 статті 529 МК України передбачають, що в разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Таким чином, враховуючи вищенаведене та те, що 08.10.2018 року позивач отримав копію оскаржуваної постанови від 11.09.2018 року, а 12.10.2018 року повідомлення про прийняте рішення надійшло на адресу представника позивача - адвоката ОСОБА_2, вважаю, що наявні усі правові підстави для поновлення позивачу строку на оскарження вказаної вище постанови, оскільки пропущений позивачем строк є з поважних та незалежних від нього причин.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 77, 90, 139, 241-246, 286 КАС України, ст.ст. 257, 265, 467, 485, 526, 531 МК України, ст.ст.38, 247 КУпАП суд -

В И Р І Ш И В:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Постанову у справі про порушення митних правил № 4456/20900/18 від 11 вересня 2018 року, згідно якої ОСОБА_1 /ОСОБА_1/ визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. - скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути з Львівської митниці ДФС (79007, м. Львів, вул. Костюшка, 1) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 /ОСОБА_1/(громадянин Республіки Польща, персональний код: НОМЕР_1; паспорт серії НОМЕР_2, виданий 11.02.2016 року; адреса: АДРЕСА_1) 6183,00 грн. витрат, понесених на правничу допомогу адвоката.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 08 січня 2019 року.

Суддя І.Р.Волоско