Справа № 400/2721/18
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2019-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2019 р. № 400/2721/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївське заводобудівельне управління № 8", вул. Нікольська, 23/1а, м. Миколаїв, 54030

до відповідача:Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001

про:визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.08.2018 № 3 частково,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Миколаївське заводобудівельне управління № 8" звернулося з позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.08.2018 р. № 3 частково в сумі 30773,40 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що податкова накладна від 17.10.2016 р. № 6 виписана помилково, що відображено в розрахунку коригування до неї від 02.11.2016 р. № 1. Вказані дії позивач вважає належним усуненням недоліків податкового обліку, за що не може наставати відповідальність.

12.12.2018 р. відповідач подав відзив на позов, згідно з яким позивачем порушено строк реєстрації податкової накладної. Податковим законодавством не передбачено звільнення платника податків від відповідальності за порушення граничних термінів реєстрації помилкових (зайвих) податкових накладних. Податкова консультація, на яку посилається позивач, має індивідуальний характер і не може бути застосована в спірних правовідносинах.

08.01.2019 р. позивач подав відповідь на відзив, відповідно до якої відповідач посилається на розрахунок коригування від 01.11.2016 р., якого позивач не складав. Податкова консультація від 04.05.2018 р. викладена на офіційному сайті Державної фіскальної служби України та визначає позицію, на яку може спиратися платник податків в аналогічних спорах. Вважає, що відповідач не мав підстав застосовувати до позивача штрафні санкції в розмірі 30773,40 грн.

За клопотанням представника позивача справу розглянуто в порядку письмового провадження.

З'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

24.07.2018 р. відповідачем проведена камеральна перевірка позивача щодо своєчасності реєстрації податкових накладних в ЄРПН за жовтень 2016 р., квітень, серпень 2017 р. Результати перевірки оформлені актом від 04.07.2018 р. № 6260/14-29-12-03-06/32997486.

За результатами перевірки встановлено, що на порушення п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) позивачем несвоєчасно зареєстровано податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації до 15 календарних днів на загальну суму ПДВ 310548,57 грн. У тому числі, несвоєчасно зареєстровано податкову накладну від 17.10.2016 р. № 6 на суму ПДВ 307734,00 грн, яку зареєстровано лише 02.11.2016 р., тобто з пропуском встановленого ПК України строку на 1 день.

15.08.2018 р. відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № 3, яким до позивача застосовано штраф у сумі 31054,86 грн. З розрахунку до податкового повідомлення-рішення суд встановив, що за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної від 17.10.2016 р. № 6 до позивача застосовано штраф у сумі 30773,40 грн. Саме вказану суму штрафу й оскаржує позивач.

Оскарження податкового повідомлення-рішення від 15.08.2018 р. № 3 до ДФС України не призвело до його скасування.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем виписано на адресу ТОВ "Миколаївський глиноземний завод" податкову накладну від 17.10.2016 р. № 6 на суму ПДВ 307734,00 грн.

Виявивши, що вказана податкова накладна виписана помилково, позивач склав розрахунок коригування від 02.11.2016 р. № 1. Відповідні дані відображені в додатку 1 до податкової декларації з ПДВ за листопад 2016 р. Реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних також здійснена 02.11.2016 р.

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України (в редакції на момент складення податкової накладної) передбачалося, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Таким чином, строк для реєстрації податкової накладної від 17.10.2016 р. № 6 тривав до 01.11.2016 р. включно.

У той же час, згідно з п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

До того ж, згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Таким чином, податкова накладна має бути складена на дату виникнення податкових зобов'язань, якою може бути перша з подій: дата зарахування коштів або дата відвантаження товарів.

Як зазначив позивач та не заперечив відповідач постачання товарів на адресу ТОВ "Миколаївський глиноземний завод" та зарахування коштів на рахунок відбулося 02.11.2016 р. Будь-якої з вказаних подій 17.10.2016 р. не відбувалося. Тобто, податкова накладна від 17.10.2016 р. № 6 виписана помилково. Для виправлення своєї помилки позивачем було складено розрахунок коригування від 02.11.2016 р. № 1, який зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідальність платника податку за порушення строків реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування в ЄРПН передбачена ст. 200-1 ПК України.

Оскільки податкова накладна 17.10.2016 р. не повинна була складатися, а відтак і не мала бути зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних до 01.11.2016 р., то й штрафні санкції за її несвоєчасну реєстрацію не можуть бути застосовані до платника податків.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: обґрунтовано, тобто, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (п. 3); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи й цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (п. 8).

Вказані вимоги чинного законодавства зобов'язують суд при вирішенні справи у кожному конкретному випадку встановити та надати вичерпну оцінку фактичним обставинам у межах спірних правовідносин, з метою з'ясування об'єктивних причин та факторів, що зумовили настання для платника податків негативних наслідків у вигляді порушеного права, що підлягає захисту. При цьому, з урахуванням вимог чинного процесуального законодавства, суд вважає за необхідне ретельно дослідити відповідність рішення контролюючого органу вимогам, зокрема, принципу обґрунтованості, справедливості та співмірності заподіяної платником шкоди державним інтересам та настання відповідальності останнього за такі дії.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується також з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у п. 110 рішення у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" суд визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління. При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися й позиції, висловленої у рішенні Європейського суду з прав людини у п. 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення та не довів правомірності винесення ним оскаржуваного рішення, яким до позивача застосовано штраф.

З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, що є підставою для задоволення позову.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивач надав платіжне доручення про сплату судового збору в сумі 1762,00 грн, що й підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 241, 244, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївське заводобудівельне управління № 8" (вул. Нікольська, 23/1-А, м. Миколаїв, 54030, ідентифікаційний код 32997486) до Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 39394277) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.08.2018 р. № 3 частково в сумі 30773,40 грн - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області від 15.08.2018 р. № 3 частково в сумі 30773,40 грн.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 39394277) судовий збір у сумі 1762,00 грн (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн 00 коп.) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївське заводобудівельне управління № 8" (вул. Нікольська, 23/1-А, м. Миколаїв, 54030, ідентифікаційний код 32997486).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П'ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 10.01.2019 р.

Суддя Н.В. Лісовська