Справа № 826/5266/17
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/5266/17 Суддя (судді) першої інстанції: Арсірій Р.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Ісаєнко Ю.А., Файдюка В.В.

за участю секретаря: Рагімової Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва С. Репецького на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Прокуратури м.Києва, третя особа: Броварська місцева прокуратура про скасування Наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності №401к від 24.03.2017,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Прокуратури м.Києва, третя особа: Броварська місцева прокуратура про скасування Наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності №401к від 24.03.2017.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано Наказ № 401к прокурора м. Києва державного радника юстиції 3 класу Говди P.M. від 24 березня 2017 року про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани прокурору Київської місцевої прокуратури № 3 міста Києва юристу 1 класу Голубу Є.О.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог даного позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було не повно досліджено обставини, що мають значення для справи та не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 з 05 вересня 2007 року працює в органах прокуратури, з лютого 2015 року призначений на посаду прокурора прокуратури Деснянського району м. Києва, а в грудні 2015 року призначений на посаду прокурора Київської місцевої прокуратури № 3 міста Києва.

Наказом №555 к ОСОБА_3 звільнено з посади прокурора Київської місцевої прокуратури №3 в порядку переведення до органів прокуратури Київської області.

Позивач до прокурора міста Києва подав рапорт в якому повідомив про таємне викрадення 27.02.2017 року о 21 год. на вул. Балукова 1а, в селі Крюківщина, Київської області з автомобіля марки «Тойота Хай-Лендер», д.н.з. НОМЕР_1, його особистих речей, серед яких знаходилося службове посвідчення працівника прокуратури України.

Наказом виконуючого обов'язки прокурора міста Києва П.Кононенка № 34 від 02.03.2017 року призначено службову перевірку стосовно прокурора Київської місцевої прокуратури № 3 м. Києва юриста 1 класу ОСОБА_3 за фактом викрадення його службового посвідчення.

За результатами службової перевірки 24.03.2017 року складений висновок службового розслідування за фактом викрадення службового посвідчення прокурора Київської місцевої прокуратури № 3 м. Києва юриста 1 класу ОСОБА_3 .

За результати службового розслідування прийнято рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за неналежне виконання службових обов'язків, яке полягає у недбалому зберіганні службового посвідчення працівника прокуратури України, внаслідок чого воно втрачено.

Наказом прокурора м. Києва державного радника юстиції 3 класу Говди P.M. № 401к від 24 березня 2017 року до ОСОБА_3 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за неналежне виконання службових обов'язків, яке полягає у недбалому зберіганні службового посвідчення працівника прокуратури України, внаслідок чого воно втрачено.

Позивач не погоджуючись із вказаним наказом, звернувся до суду з вищезазначеним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 43 Закону України «Про прокуратуру», прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження, зокрема, з таких підстав: невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків.

Частиною 3 статті 48 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що за порушення закону, неналежне виконання службових обов'язків чи скоєння ганебного вчинку прокурори несуть відповідальність згідно з Дисциплінарним статутом прокуратури України, який затверджується Верховною Радою України.

Згідно статті 9 Дисциплінарного статуту прокуратури України дисциплінарними стягненнями є: 1) догана; 2) пониження в класному чині; 3) пониження в посаді; 4) позбавлення нагрудного знаку "Почесний працівник прокуратури України"; 5) звільнення; 6) звільнення з позбавленням класного чину.

За правилами статті 8 Дисциплінарного статуту прокуратури України дисциплінарні стягнення щодо прокурорсько-слідчих працівників, а також працівників навчальних, наукових та інших установ прокуратури застосовуються за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків або за проступок, який порочить його як працівника прокуратури.

Дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню вини та тяжкості проступку. Прокурор, який вирішує питання про накладення стягнення, повинен особисто з'ясувати обставини проступку та одержати письмове пояснення від особи, яка його вчинила.

В разі необхідності може бути призначено службову перевірку (Ст.11 Дисциплінарного статуту прокуратури України).

Відповідно до затвердженої наказом Генерального прокурора України від 24.09.2014 року № 104 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань (перевірок) в органах прокуратури України (далі по тексту - Інструкція), підставами для проведення службового розслідування (перевірки) є утрата або викрадення у працівника прокуратури службового посвідчення (п.2.1.9 Інструкції).

За правилами п.п.10.1, 10.6 Інструкції, результати службового розслідування (перевірки) оформляються висновком, який підписується головою та членами комісії, затверджується керівником органу прокуратури, який його призначив.

За результатами службового розслідування (перевірки) працівники прокуратури можуть бути притягнуті до встановленої законом відповідальності, у тому числі з урахуванням пропозицій, викладених у висновку службового розслідування (перевірки).

Як зазначалося вище, передумовою прийняття відповідачем оскаржуваного наказу від 24.03.2017 № 401к стала проведена прокуратурою м. Києва службова перевірка за фактом втрати позивачем службового посвідчення, за результатом якої складено відповідний висновок, затверджений Прокурором м. Києва 24.03.2017 року.

В ході проведеного службового розслідування досліджувались обставини стосовно вчинення позивачем дисциплінарного проступку, які пов'язані з подією, що сталася 27.02.2017 року, а саме: викрадення у позивача сумки з грошима та службовим посвідченням.

Скасовуючи наказ від 24.03.2017 р. № 401к, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем при проведенні службової перевірки не було належним чином враховано той факт, що посвідчення у ОСОБА_3 було викрадене невідомою особою, тобто втрачене з незалежних від позивача та його дій (бездіяльності) обставин.

Судом враховано, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану за неналежне виконання службових обов'язків, яке полягає у недбалому зберіганні службового посвідчення працівника прокуратури України, внаслідок чого воно втрачено. При цьому, згідно з наказом №3 дане порушення ОСОБА_3 було допущено у не робочий час та не під час виконання службових обов'язків.

На думку суду першої інстанції, притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності на підставі п.1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 8 Дисциплінарного статуту прокуратури України, можливе лише за неналежного виконання визначених службових обов'язків.

Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції не погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1.2 Інструкції про службове посвідчення працівника прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України від 11.06.2012 року № 55 та п. 1 Положення про службове посвідчення працівника прокуратури України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2015 № 386, службове посвідчення працівника прокуратури України є документом, який засвідчує належність посадової особи до системи органів прокуратури та підтверджує її повноваження, визначені Конституцією України, Законом України «Про прокуратуру» та іншими законодавчими актами.

За приписами п. 4.1 Інструкції №55, власник посвідчення зобов'язаний забезпечити належне зберігання та правомірне використання посвідчення, унеможливити його втрату, псування та доступ до нього сторонніх осіб.

Відповідно до п. 4.2 Інструкції № 55, п. 9 Положення № 386, використання посвідчення допускається протягом перебування працівника прокуратури на відповідній посаді та лише під час виконання службових обов'язків.

У разі звільнення з органів прокуратури або переведення працівника прокуратури на іншу посаду посвідчення здається у кадровий підрозділ відповідної прокуратури.

Як вбачається із висновку службового розслідування, ОСОБА_3, працюючи в органах прокуратури міста Києва з 2007 року отримував службові посвідчення згідно займаних посад. В останнє отримав службове посвідчення 04.12.2012 року за № 013623, працюючи на посаді прокурора прокуратури Шевченківського району міста Києва.

У подальшому, грубо порушуючи вимоги Інструкції про службове свідчення працівника прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України №55 від 11.06.2012, ОСОБА_3 не обмінював службові посвідчення при зміні місця роботи та посади, як того вимагає Інструкція.

Так, переведений наказом прокурора міста Києва за № 341к від 03.02.2015 з посади прокурора прокуратури Шевченківського району міста Києва на посаду прокурора прокуратури Деснянського району міста Києва, позивач не виконав вимогу п.п. 1.6 та 6 Інструкції, а саме не повернув до кадрового підрозділу прокуратури міста Києва старе посвідчення і не отримав нове посвідчення згідно своєї посади.

Також, призначений наказом прокурора міста Києва за № 4147к від 14.12.2015 р. на посаду прокурора Київської місцевої прокуратури №3 м. Києва ОСОБА_3 проігнорував вимоги Інструкції, знову ж таки не повернув до кадрового підрозділу старе посвідчення і не отримав нове посвідчення згідно призначеної посади.

Крім цього, із висновку службового розслідування вбачається, що ОСОБА_3 повертаючись додому з роботи 27.02.2017 року близько 21 год., проїжджаючи повз приватні магазини по вул. Балукова у с.Крюківщина Київської області, зупинив автомобіль марки «Тойота Хай-Лендер», д.н.з. НОМЕР_1, закрив його та пішов за покупками. При цьому, в автомобілі залишилась чорна шкіряна сумка з грошима та посвідченням працівника прокуратури України на ім'я ОСОБА_3, яку останній заховав у підлокітник між передніми сидіннями. Водночас, повернувшись з магазину позивач виявив, що двері автомобіля відчинені та у підлокітнику відсутні його особисті речі, у тому числі службове посвідчення працівника прокуратури України.

Отже, з наведеного вбачається, що ОСОБА_3 у неробочий час, не виконуючи свої службові обов'язки, не забезпечив належне зберігання службового посвідчення працівника прокуратури України, залишивши його в автомобілі без нагляду, що призвело до його втрати.

За таких обставин, відповідач за наслідками проведеного службового розслідування дійшов висновку про те, що у порушення вимог Інструкції про службове свідчення працівника прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України №55 від 11.06.2012 та ігноруючи неоднаразові вказівки керівництва прокуратури міста Києва із забезпечення належного зберігання службових посвідчень, неприпустимості їх зберігання у барсетках, сумках, залишення без відповідного догляду на вулицях, магазинах, автомобілях та інших доступних місцях стороннім особам, прокурор Київської місцевої прокуратури №3 міста Києва ОСОБА_3 несумлінно поставився до виконання своїх службових обов'язків щодо забезпечення належного зберігання службового посвідчення працівника прокуратури України, що призвело до його втрати.

Крім того, надаючи правову оцінку наказу відповідача від 24.03.2017 № 401к, суд першої інстанції залишив поза увагою ту обставину, що підставою для притягнення позивача до відповідальності став саме факт недбалого ставлення до зберігання службового посвідчення, що є порушенням службових обов'язків позивача. Крім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач втратив посвідчення прокурора прокуратури Шевченківського району міста Києва, що додатково свідчить про неналежне виконання ним службових обов'язків щодо обміну посвідчення у разі переведення на іншу посаду, як то передбачено п. 3 Положення № 386.

Позивачу, як працівнику органів прокуратури відомі вимоги Інструкції про службове посвідчення працівника прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України від 11.06.2012 № 55, Положення про службове посвідчення працівника прокуратури України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2015 № 386, а також вимоги, які ставляться до працівників прокуратури щодо належного використання та збереження службового посвідчення.

Виходячи з вищевказаного, колегія суддів дійшла висновку, що позивач всупереч вимогам наведених вище Інструкції та Положення про службове посвідчення працівника прокуратури України не забезпечив належного зберігання службового посвідчення працівника прокуратури України, оскільки мав його при собі у не робочий час та не під час виконання ним службових обов'язків.

Отже, відповідачем в ході службового розслідування вірно встановлено недотримання позивачем нормативно-правових норм, що регламентують порядок використання та збереження службового посвідчення працівника прокуратури України, що призвело до його втрати.

Таким чином, на думку колегії суддів, виявлені відповідачем в ході службового розслідування обставини є достатньою підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання ним службових обов'язків.

При цьому, приймаючи наказ №401к від 24.034.2017 про оголошення позивачу догани за неналежне виконання службових обов'язків, відповідачем також враховано обставини, що можуть обтяжувати або пом'якшувати ступінь і характер відповідальності позивача, його особисті характеристики, і притягнуто до найлегшого виду дисциплінарного стягнення.

Таким чином, аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_3, а тому оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі спростовують висновки суду першої інстанції та знайшли своє належне підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва С. Репецького - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2018 року - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Прокуратури м.Києва, третя особа: Броварська місцева прокуратура про скасування Наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності №401к від 24.03.2017 - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Суддя Ісаєнко Ю.А.

Суддя Файдюк В.В.