Справа № П/811/2284/17
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 грудня 2018 року м. Дніпросправа № П/811/2284/17

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Мельника В.В., Чепурнова Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2018 року

у адміністративній справі № П/811/2284/17 за позовом ОСОБА_1 до Олександрійська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2018 року частково задоволено позов ОСОБА_1, визнано протиправною бездіяльність Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області щодо невстановлення ОСОБА_1 надбавки до заробітної плати за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи за лютий, березень, квітень 2016 року, і зобов'язано Олександрійську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Кіровоградській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи за лютий, березень, квітень 2016 року у розмірі 40% посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання та надбавки за вислугу років.

Одночасно, зазначеним рішенням суду позивачу відмовлено у задоволені вимог позивача в частині зобов'язання Олександрійську ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку у загальному розмірі 1754,92 грн.

Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено до апеляційної інстанції як позивачем по справі, так і відповідачем по справі з підстав неповного врахування фактичних обставин, порушення норм матеріального права, яким регулюються спірні правовідносини, у зв'язку з чим кожен із апелянтів просять скасувати рішення суду в оскаржуваних ними частинах, і прийняти інше рішення. А саме: позивач просить прийняти нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі і вирішити питання щодо розподілу судових витрат; відповідач в свою чергу просить ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін по справі, обговоривши доводи їх апеляційних скарг та наведених у відзивах заперечень проти апеляційних скарг як позивача так і відповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин та проаналізувавши правильність застосування до спірних правовідносин норм матеріального права, судова колегія дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційних скарги позивача і відповідача у цій справі, виходячи з нижченаведеного

Як вбачається з матеріалів справи предметом спору у цій справі є не нарахування відповідачем та не виплата позивачу передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року №268 надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи за лютий, березень, квітень 2016 року, яка йому виплачувалася в розмірі 40% посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання та надбавки за вислугу років, та середного заробітку за весь час затримки виплати позивачу надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи за лютий, березень, квітень 2016 року по день фактичного розрахунку.

Вирішуючи спір у цій справі по суті, судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 1997 року по квітень 2016 року працював в органах податкової служби різних посадах, і в період перебування позивача на посаді головного державного інспектора з питань комунікацій Світловодської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області, яку він займав у період з 30.12.2014 року до звільнення 19.04.2016 року на підставі наказу Світловодської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області №25-о від 19.04.2016 року за п.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку зі скороченням штату, позивачу ОСОБА_1 щомісяця виплачувалася надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, в тому числі і у січні 2015 року в розмірі становив 50 % посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання та надбавки за вислугу років та в період лютого 2015 р по лютий 2016 р в розмірі 40 % посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання та надбавки за вислугу років.

Проте, як з'ясовано судом, у березні 2016 р. відповідачем було утримано з заробітної плати позивача суму виплаченої у лютому 2016 року надбавки і до дня звільнення ОСОБА_1 вказана надбавка останньому не виплачувалася, підставою чого що за твердження відповідача було не включення позивача до наказу №5-ф від 10.02.2016 року "Про встановлення надбавок окремим працівникам Світловодської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області", і відповідно, позивач не мав права на отримання невстановленої наказом №5-ф від 10.02.2016 року надбавки починаючи з лютого 2016 року і до часу його звільнення у квітні 2016 року.

Задовольняючи вимоги позивача у цій справі в частині захисту прав ОСОБА_1 на нарахування та виплати надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи за лютий, березень, квітень 2016 року у розмірі 40% посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання та надбавки за вислугу років, суд першої інстанції правильно виходив з безпідставності припинення відповідачем починаючи з лютого 2016 року виплати позивачу надбавки до заробітної плати за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, яка передбачена підпунктом 1 "в" пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року №268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" та яка була встановлена і виплачувалася ОСОБА_1 щомісячно в період січня 2015 і січня 2016 в розмірі 40% посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання та надбавки за вислугу років.

Наведений у попередньому абзаці висновок, суд першої інстанції спираючись на положення (чинні на час виникнення спору) ст.33 Закону України «Про державну службу», пп.1 п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», пункти 2.1, 2.2, 3.1, 3.2, 3.6, 3.8, 3.10 Положення про встановлення надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи працівникам Світловодської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області, затвердженого наказом Світловодської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області №2-ф від 15.01.2016 року «Про порядок організації бухгалтерського обліку та про деякі фінансові питання», ст.33, ст.94 КЗпП України, лист Міністерства праці та соціальної політики України у листі від 07.11.2007 року № 8379/0/14-07/13 «Щодо встановлення надбавок за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи державним службовцям» мотивував тим, що відповідачем не надано доказів втрати чинності або скасування наказу керівника, яким надбавка була встановлена позивачу у період з січня 2015 року до січня 2016 року чи ця надбавка встановлювалася на певний термін, який закінчився у лютому 2016 року, також як і не довів наявність підстав для позбавлення позивача раніше встановленої надбавки з лютого 2016 року, яка носила постійний характер і могла бути скасована внаслідок несвоєчасного виконання позивачем завдань, погіршення якості роботи чи порушення трудової дисципліни, оголошення йому догани, або змін у його функціональних обов'язках.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано узяв до уваги, що відповідач на вимогу суду не надав наказ (накази) керівника про встановлення надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, на підставі яких позивачу виплачувалася ця надбавка у 2015 році та переглядався її розмір, також як і не пояснив підстави для не включення позивача до переліку працівників, яким встановлювалася надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи для її виплати у період лютого-квітня 2016 року.

Окремо, також судова колегія звертає увагу у даному спірному випадку на те, що у лютому 2016 року позивачу була виплачена спірна надбавка у розмірі 40% посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання та надбавки за вислугу років. Факт утримання відповідачем у березні 2016 р. з заробітної плати позивача суми виплаченої у лютому 2016 року надбавки, на думку судової колегії не спростовує правомірність нарахування та виплати позивачу у лютому 2016 р надбавки, оскільки сектор фінансово - економічної роботи та бухгалтерського обліку ОДПІ має діяти лише на підставі чітко визначених документів, а відповідачем по справі взагалі не прояснено суду підстав наведених вище дій. Тобто, підстав нарахування та виплати позивачу надбавки у лютому 2016 року без включення позивача у відповідний наказ, та утримання в подальшому з заробітної плати позивача суми виплаченої також без відповідного наказу є неможливим з огляду на положення Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що також підтверджується відсутністю інформації про притягнення до відповідальності осіб, які припустилися помилки при виплаті позивачу надбавки у лютому 2016 р.

Не бере судова колегія також до уваги доводи апеляційної скарги відповідача стосовно неналежності наданих позивачем доказів у цій справі, оскільки хоча розрахункові листи, відомості заробітної плати, роздруківки з карти виплати зарплати та інш. хоча і не містять на собі підписи посадових осіб та відбитки печатки, але приведена в них інформація відповідачем не спростована, а пояснення згаданих відповідачем в апеляційній скарзі свідків не можуть мати пріоритет над письмовими доказами, тим більш, що пояснень вказані відповідачем свідки суду так і не надали. Тобто, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень не доведено суду правомірність своїх дій та бездіяльності у спірних з позивачем правовідносинах.

За вищенаведених обставин, судова колегія не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі в частині визнання протиправною бездіяльності Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області щодо не встановлення ОСОБА_1 надбавки до заробітної плати за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи за лютий, березень, квітень 2016 року, оскільки не зважаючи виключну компетенцію керівника на встановлення надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, таке право дійсно пов'язано не з бажанням керівника на свій розсуд установлювати, скасовувати чи знімати надбавку, а зумовлено певними обставини, визначеними чинни нормативними актами, і відповідачем не доведено, що відносно позивача він діяв за наведеними в ч.3 ст.2 КАСУ критеріями: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, що в свою чергу свідчить про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній відповідачем частині.

Не вбачає судова колегія також підстав для скасування рішення суду в частині, що оскаржується позивачем у цій справі, оскільки виходячи з принципу розподілу повноважень суду та суб'єкта владних повноважень, адміністративний суд не може вказувати відповідачу на конкретний розмір надбавки, яка має бути нарахована та виплачена позивачу, а може захистити порушене право позивача шляхом зобов'язання здійснити нарахування і виплату надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи з моменту її припинення і до звільнення з посади, тобто за лютий, березень, квітень 2016 року, у розмірі, в якому така надбавка раніше нараховувалася та виплачувалася позивачу.

Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія визнає за необхідне залишити без задоволення апеляційні скарги позивача та відповідача, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 315, 316, 322 325, 328 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2018 року - залишити без змін

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов