Справа № 0540/7751/18-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2019-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року справа №0540/7751/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Шишова О.О., секретар судового засідання Романченко Г.О., за участі представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача Хлудєєвої А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року (повне судове рішення складено 30 жовтня 2018 року у м. Слов'янську) у справі № 0540/7751/18-а (суддя в І інстанції Бабаш Г.П.) за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 через представника звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (далі - Управління) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову зазначив, що 27.07.2018 він звернувся до Управління із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (список №2) відповідно до п.2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням Управління від 03.08.2018 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії з причин того, що до стажу, який дає право на пенсію за віком за списком №2 неможливо зарахувати періоди роботи на Донецькому виробничо-технічному підприємстві «Укрчерметавтоматика» з 29.11.1983 по 12.12.1990, оскільки первинні документи підприємства знаходяться на тимчасово непідконтрольній Україні території за адресою м. Донецьк, а уточнені довідки містять протиріччя. Позивач з вказаною позицією не згоден, у зв`язку з чим вважає необґрунтованим рішення прийняте відповідачем про відмову в призначенні пенсії, отже, просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління від 03.08.2018 №86 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2;

- зобов'язати відповідача зарахувати ОСОБА_3 до пільгового стажу за списком №2 періоди роботи на Донецькому виробничо-технічному підприємстві "Укрчерметавтоматика" з 29.11.1983 по 12.12.1990 в повному обсязі;

- зобов'язати Управління повторно розглянути заяву позивача від 27.07.2018 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 і прийняти рішення з врахуванням включеного пільгового стажу роботи на Донецькому виробничо-технічному підприємстві "Укрчерметавтоматика" з 29.11.1983 по 12.12.1990.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з таким судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Апелянт наголошує, що позивачем надані вичерпні докази наявності права на пільгову пенсію, а трудовий стаж підтверджується як записами в трудовій книжці, так і відповідними довідками. Зазначеним обставинам на переконання апелянта судом не надано оцінки.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, проти чого заперечував представник відповідача.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити частково, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач звернувся до Управління з заявою від 27.07.2018 №8692 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (список №2) відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України від 09.07.2003 року №1058-VI «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-VI).

Разом з зазначеною заявою позивачем були надані наступні документи: копія паспорта ВА №№809436; копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера; копія трудової книжки від 01.09.1980; копія військового білету серії НУ № 8774155; копія диплому серії Б № 254140; довідка уточнююча особливий характер роботи або умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії (по списку №1) від 20.02.2014 №01-2/334/14; довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії (по списку №2) від 20.02.2014 №01-22/319/14; довідка про перейменування підприємства від 03.05.2014 № 01-22/324/14; довідка від 20.02.2014 № 01-22/319/14; копія особової картки № 3462; копії наказів № 28 від 30.08.1999, №83 від 26.07.1994 про підсумки атестації робочих міст по умовам праці по Донецькому колективному-технічному підприємству «Укрчерметавтоматика»; копія ухвали Господарського суду Донецької області від 30.01.2014 по справі №5/217; довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (по списку № 2) від 03.07.2017 № 16/248, від 15.09.2017 № 16/346; виписка з наказу № 149 від 14.06.1994 про затвердження «Переліку робочих міст, професій, посад», зайнятість в яких дає право на пільгове пенсійне забезпечення по ПАТ «Краматорський завод важкого верстатобудування»; довідка про стаж від 03.07.2017 № 16/250, видана ПАТ «Краматорський завод важкого верстатобудування».

Рішенням Управління від 03.08.2018 №86 позивачу відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах за списком №2 згідно п.2 ч.2 ст. 114 Закону №1058-IV.

Періоди роботи з 29.11.1983 по 12.12.1990 на Донецькому виробничо-технічному підприємстві «Укрчерметавтоматика» не зараховано до пільгового стажу у зв`язку з тим, що довідки про пільговий стаж містять суперечливі дані, а провести перевірку немає можливості.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий суд виходив з того, що при винесенні спірного рішення від 03.08.2018 №86 відповідачем дотримано приписи чинного законодавства, позивачем доводи пенсійного органу не спростовані, отже позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже, правова норма статті 62 вказаного Закону передбачає, що основним документом для підтвердження стажу роботи є трудова книжка і лише при її відсутності, або записів у ній, стаж підтверджується у відповідності до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 637.

Зі змісту п. 20 зазначеного Порядку вбачається, що в тих випадках, коли у трудовій книжці немає відомостей, які визначають право на пенсію на пільгових умовах чи за вислугою років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Зазначену довідку видає підприємство, установа чи організація, де працювала особа. Якщо підприємство в стадії ліквідації, то уточнюючу довідку надає ліквідатор або його правонаступник на підставі первинних документів за час виконання робіт.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердже6ння трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно із записами трудової книжки, з 29.11.1983 по 12.12.1990 позивач працював в Донецькому виробничо-технічному підприємстві «Укрчерметвтоматика» на посаді електромонтера з ремонту електрообладнань.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-ІV врегульовано Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що за змістом підпункту «в» пункту 7 Порядку заробітна плата для призначення пенсії за період роботи до 1 липня 2000 року підтверджується довідкою підприємства, установи, організації (форма і зміст довідки визначено в додатку 1 Порядку).

Така довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами (пункт 17 Порядку).

Дійсно, згідно з п. 2.10 Порядку № 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об'єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Пунктом 2.23 Порядку № 22-1 визначено, що документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.

З аналізу наведених вище положень законодавства слідує, що обов'язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період до 1 липня 2000 року є не лише наявність відповідної довідки про заробітну плату (дохід), але й підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 15.12.2015 по справі № 2-а/576/29/14 та Верховним Судом у постанові від 20.03.2018 по справі №527/1655/17.

Місцевий суд також послався на висновки колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, що обов'язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Іншого чинним законодавством не передбачено.

Згідно частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Однак, апеляційний суд зауважує, що спору щодо неприйняття відповідачем довідки про заробітну плату позивача на теперішній час не існує. Управлінням взагалі відмовлено в призначенні пенсії позивачу, тому і його заробіток як складова розміру пенсії відповідачем не обраховувався. Немає подібних вимог і в позовній заяві ОСОБА_3

Відтак, висновки суду першої інстанції з цього приводу не можуть вважатися обґрунтованими і такими, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Спірним питанням в цій справі є відмова Управління в призначенні пенсії позивачу на пільгових умовах, в зв'язку з не врахуванням останньому відповідачем пільгового стажу роботи з 29.11.1983 по 12.12.1990 в Донецькому виробничо-технічному підприємстві «Укрчерметвтоматика» на посаді електромонтера з ремонту електрообладнань.

Вирішуючи обґрунтованість позовних вимог, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що місцезнаходженням Донецького виробничо-технічного колективного підприємства «Укрчерметавтоматика» є м. Донецьк.

Крім того, до відомостей про юридичну особу внесений запис про перебування підприємства в стані припинення на підставі рішення Господарського суду Донецької області від 24.01.2006 у справі № 5/217б про визнання юридичної особи банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Згідно ухвали господарського суду Донецької області від 30.01.2014 продовжено строк ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора на три місяці, тобто, до 30.04.2014 (а.с.62).

Статтею 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено, що арбітражний керуючий - фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Згідно статті 41 наведеного закону ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Ліквідатор з дня свого призначення виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута.

ОСОБА_4 виконував обов`язки ліквідатора до 30.04.2014, що вбачається з відповідної ухвали господарського суду. Тобто, саме ОСОБА_4 здійснював функції керівника Донецького виробничо-технічного підприємства «Укрчерметавтоматика» в період 30.01.2014 по 30.04.2014.

Надана позивачем довідка від 20.02.2014 №01-22/334/14 Донецького виробничо-технічного підприємства «Укрчерметавтоматика» підписана керівником ОСОБА_5 (а.с.25).

З огляду на це, місцевий суд критично поставився до наданої позивачем довідки з огляду на відсутність повноважень особи, яка її підписала.

При цьому суд першої інстанції врахував, що згідно розпорядження КМУ від 07.11.2014 № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Донецьк відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Тому, вчинити дії по перевірці вказаних в довідці даних пенсійний фонд також не має можливості.

З такими висновками місцевого суду не може погодитись судова колегія, з огляду на наступне.

При тому, що стаж ОСОБА_3 у спірний період підтверджено трудовою книжкою, останній ще надав Управлінню довідки від 20.02.2014 № 01-22/319/14, від 20.02.2014 № 01-22/319/14 (з особовою карткою), від 20.02.2014 № 01-22/319/14 (зарплата), накази про атестацію.

При цьому наявність довідок від 20.02.2014 за підписом ліквідатора підприємства ОСОБА_6 суд проігнорував і не надав їм належної правової оцінки.

В той же час, надана позивачем довідка за підписом ліквідатора підприємства ОСОБА_6 від 20.02.2014 № 01-22/319/14 за змістом відповідає Додатку 5 до п.20 Порядку №637, вона підписана уповноваженою особою, містить штамп підприємства та печатку, відомості про підстави її видачі: особова картка ф. Т-2, картки обліку відпрацьованого часу у шкідливих умовах, розрахункові листки за 1983-1990 р.р., тобто відомості про первинні документи, на підставі яких вона видана, а тому мала бути прийнята органом Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії позивачу.

Посилання заявника апеляційної скарги на неможливість перевірити достовірність виданої підприємством довідки через знаходження первинних документів на території, яка не підконтрольна українській владі, суд до уваги не приймає, оскільки такі обставини не є підставою для позбавлення позивача права на отримання пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 за наявності у нього необхідного загального і спеціального стажу.

Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в справі №172/718/17 та від 31 липня 2018 року в справі №415/760/17 (номери в Єдиному Державному реєстрі судових рішень - 72505829 та 75631775 відповідно).

Таким чином, апеляційний суд бере до уваги відомості, визначені в довідці за підписом ліквідатора ДК ПТП «Укрчерметавтоматика» ОСОБА_6 від 20.02.2014 № 01-22/319/14 стосовно наявності у позивача пільгового стажу за Списком № 2 в розмірі 6 років 1 місяця та 10 днів.

Окрім трудової книжки, наданих довідок та наказів пільговий стаж ОСОБА_3 підтверджується наступним:

постанова Кабміну СРСР від 26.01.1991 р. N 10 "Об утверждении списков производств, работ, профессий, должностей и показателей, дающих право на льготное пенсионное обеспечение" - список N 2 производств, работ, профессий, должностей и показателей с вредными и тяжелыми условиями труда, занятость в которых дает право на пенсию по возрасту (по старости) на льготных условиях: 20300000 И. Рудоподготовка, обогащение, окускование (агломерация, брикетирование, окомкование), обжиг руд и нерудных 2030000а Рабочие - 2030000а-19861 Электромонтеры по ремонту и обслуживанию электрооборудования. 20400000 III. Металлургическое производство (черные металлы) 20401000 1. Доменное производство 20401000а Рабочие - 2040100а- 19861 Электромонтеры по ремонтуй обслуживанию электрооборудования.

постанова Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р № 1173 "Об утверждении списков производств, цехов, профессий и должностей, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах" - электромонтер на горячих участках работ.

Також відповідно до наказу міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 "Про затвердження порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" - п. 4.4 - якщо атестація була вперше проведена після 21.08.1997, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.1992, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього порядку.

Більш того, в спірний період роботи позивача (1983-1990 роки) законодавством взагалі не було передбачено вимог щодо проведення атестації робочих місць. Такий обов'язок підприємств з'явився лише в 1992 році.

Слід зазначити, що відповідач в оскаржуваному рішенні не заперечував належність професії позивача до пільгової категорії.

Слід також зазначити, що згідно діючого законодавства, якщо період роботи включається до пільгової за Списком №1 (що міститься в довідці - а.с.25), він включається і до Списку №2: пункт 4«а» роз'яснень Міністерства соціального захисту населення України, Міністерства праці України від 10.05.94 N 01-3/406-02-2 «Про порядок застосування Списків N 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах».

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, розглянувши надані докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний суд дійшов висновку, що місцевий суд прийняв рішення, не дотримавшись норм як матеріального, так і процесуального права, а позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню.

В той же час, його вимоги підлягають лише частковому задоволенню.

Так, в позовній заяві зазначено прохання зобов'язати відповідача зарахувати ОСОБА_3 до пільгового стажу за списком №2 періоди роботи на Донецькому виробничо-технічному підприємстві "Укрчерметавтоматика" з 29.11.1983 по 12.12.1990 в повному обсязі.

Однак, з врахуванням даних довідки за підписом ліквідатора ДК ПТП «Укрчерметавтоматика» ОСОБА_6 від 20.02.2014 № 01-22/319/14, яку апеляційний суд визнав належним доказом, у позивача в наявності пільговий стаж за Списком № 2 в розмірі 6 років 1 місяця та 10 днів. Саме в такому розмірі Управління і повинно врахувати пільговий стаж ОСОБА_3

Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду за те, що вимоги позивача фактично задоволені, частковість їх задоволення не впливає на сутність вирішення питання про розподіл судових витрат, тому витрати позивача по сплаті судового збору за подачу позову в сумі 704,80 грн. (а.с.3) та за подачу апеляційної скарги в сумі 1 057,20 грн. (а.с.79) підлягають стягненню в повному обсязі за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в загальному розмірі 1762,00 грн.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 250, 310, 315, 317, 321, 322, ч.1 ст. 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року у справі № 0540/7751/18-а - скасувати.

Позов ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області від 03.08.2018 №86 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області зарахувати ОСОБА_3 до пільгового стажу за списком №2 періоди роботи на Донецькому виробничо-технічному підприємстві "Укрчерметавтоматика" з 29.11.1983 по 12.12.1990 відповідно до довідки ліквідатора ДК ПТП «Укрчерметавтоматика» від 20.02.2014 № 01-22/319/14.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 27.07.2018 № 8692 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 і прийняти рішення з врахуванням включеного пільгового стажу роботи на Донецькому виробничо-технічному підприємстві "Укрчерметавтоматика" з 29.11.1983 по 12.12.1990 відповідно до довідки ліквідатора ДК ПТП «Укрчерметавтоматика» від 20.02.2014 № 01-22/319/14.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (84313, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Поштова, 5, ) на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) судові витрати в сумі 1762 (однієї тисячі сімсот шістдесят дві) гривні.

Повне судове рішення - 16 січня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Сіваченко

Судді А.А. Блохін

О.О. Шишов