Справа № 01-07/1/19
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2019-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

з питання забезпечення адміністративного позову

11.01.19р. справа №01-07/1/19

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шляхова О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 (адреса місця проживання: 61204 АДРЕСА_1; р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1) про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

встановив:

10.01.2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_1, який має намір звернутися до Харківського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради (код ЄДРПОУ - 03196593, адреса: 61166, Харківська область, місто Харків, проспект Науки, буд. 17-А) про скасування Рішення № 05/9-18 від 13 грудня 2018 року начальника УПСЗНА Шевченківського району ХМР ОСОБА_2 про скасування дії довідки внутрішньо переміщеної особи № НОМЕР_2 від 21.10.2014 року гр. ОСОБА_1 (документ 5.6. із додатки 5), визнання дій з прийняття цього рішення неправомірними та безпідставними, вчиненими з недотриманням наданих законом повноважень, відновлення порушених з боку субєкта владних повноважень моїх прав та інтересів та зобовязанням судом цього субєкту вчинити певні дії.

В означеній заяві про забезпечення позову заявник, стверджуючи про наявність обставин, які свідчать про необхідність вжиття заходів для забезпечення позову, а саме: Рішення № 05/9-18 від 13 грудня 2018 року УПСЗНА Шевченківського району ХМР про скасування дії довідки ВПО № НОМЕР_2 від 21.10.2014 року гр. ОСОБА_1, що вже спричинило негативні та невиправні наслідки для його прав та інтересів, про існування очевидних ознак протиправності спірного рішення, просив суд вжити заходів забезпечення адміністративного позову, а саме: 1) зупинити дію Рішення № 05/9-18 від 13 грудня 2018 року за підписом начальника УПСЗНА Шевченківського району ХМР ОСОБА_2 про скасування дії довідки гр. ОСОБА_1 (документ 5.6. із додатки 5); 2) зобовязати УПСЗНА Шевченківського району ХМР (яке може отримати статус учасника справи в якості відповідача) внести відомості про зупинення дії Рішення № 05/9-18 від 13 грудня 2018 року про скасування дії довідки гр. ОСОБА_1 № НОМЕР_2 від 24.10.2014 року до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Вирішуючи по суті означене клопотання, суддя відмічає, що правовідносини з приводу забезпечення адміністративного позову унормовані приписами Глави 10 КАС України.

Згідно до ч.4 ст.150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст.154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Беручи до уваги положення ч.1 ст.154 КАС України суд дійшов висновку про розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Так, згідно з ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Частиною 2 вказаної статті визначено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

З положень наведеної норми кодексу в кореспонденції з положеннями ст.ст. 72-77, 90, 211 КАС України слідує, що розглядаючи питання про забезпечення позову, необхідно, з урахуванням доказів, наданих особою на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

При цьому, розв'язуючи клопотання про забезпечення позову, суд не має права вирішувати наперед ті питання, котрі стосуються суті заявлених вимог, тобто входити до оцінки обставин, котрі є предметом доказування по справі.

Суддя зазначає, що зміст заявленого клопотання, не дозволяє судді дійти до переконливого висновку про існування в даному випадку передбачених ст. 150 КАС України підстав для забезпечення позову, оскільки жодних доводів на підтвердження існування у спірних правовідносинах таких обставин (окрім самого лише твердження про необхідність забезпечити позов).

Питання відповідності закону оскарженого рішення владного суб'єкта підлягає з'ясуванню виключно під час розв'язання спору по суті.

При розвязанні заяви по суті, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 21.01.1999р. у справі «ОСОБА_3 проти Іспанії», від 22.02.2007р. у справі «Красуля проти Росії», від 05.05.2011р. у справі «Ільяді проти Росії», від 28.10.2010р. у справі «Трофимчук проти України», від 09.12.1994р. у справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 01.07.2003р. у справі «Суомінен проти Фінляндії», від 07.06.2008р. у справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та ОСОБА_4 (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії»), згідно з якими право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Разом із тим, суд бере до уваги, що за змістом перелічених рішень вимога п. 1 ст. 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов'язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

У ході розгляду заяви суддя надав оцінку усім аргументам заяви, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення заяви по суті, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення заяви, і дійшов висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити.

Судом встановлено, що позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження обставин зазначених у ч.2 ст.150 КАС України для забезпечення даного адміністративного позову.

Виходячи з завдання адміністративного судочинства та цілей, які спрямовані на вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку, що позивачем не наведено обґрунтованих підстав, що вказували б на існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та можливість істотного ускладнення виконання рішення суду або ефективного захисту чи поновлення порушених прав або інтересів останнього, за захистом яких він звернувся до суду.

Розглянувши заяву про забезпечення адміністративного позову, суддя вважає, що підстави для застосування заходів забезпечення позову передбачені ч.2 ст.150 КАС України відсутні. Отже, застосування заходів забезпечення позову є безпідставним, а заява ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 150, ст. 248, ст. 256, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

Ухвалив:

1. Заяву ОСОБА_1 (адреса місця проживання: 61204 АДРЕСА_2; р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1) від 10.01.2019 року про забезпечення адміністративного позову до подання позовної заяви - залишити без задоволення.

2. Копію даної ухвали направити особі, яка звернулась із заявою.

3. Роз'яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, тобто протягом 15 днів з дати складення повного судового рішення, а набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України, тобто негайно після підписання.

Роз'яснити, що скарга може бути подана у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України.

Суддя Шляхова О.М.