Справа № 500/2450/18
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2019-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

14 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/245/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Кухтея Р. В.
суддів -Носа С. П.
Шевчук С. М.

перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року про повернення позовної заяви у справі № 500/2450/18 за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про повернення виконавчого збору,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року зповернуто позовну заяву ОСОБА_4 до Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про повернення виконавчого збору.

Не погодившись із прийнятим рішенням, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що апелянт не повинен сплачувати судовий збір в даних правовідносинах, оскільки відповідно до п.4 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі - у справах щодо спорів, пов'язаних з виплатою компенсації, поверненням майна звільняються від сплати судового збору.

Проаналізувавши подану апелянтом заяву, колегія суддів зазначає наступне.

Так, п.4 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах щодо спорів, пов'язаних з виплатою компенсації, поверненням майна, або у справах щодо спорів, пов'язаних з відшкодуванням його вартості громадянам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні".

З аналізу вказаної норми законодавства вбачається, що звільненню від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях підлягають громадяни, реабілітовані відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні" у спорах пов'язаних з виплатою компенсації, поверненням майна, або у справах щодо спорів, пов'язаних з відшкодуванням його вартості.

Статтею 1 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» визначено вважати реабілітованими осіб, які з політичних мотивів були необґрунтовано засуджені судами або піддані репресіям позасудовими органами, в тому числі "двійками", "трійками", особливими нарадами і в будь-якому іншому позасудовому порядку, за вчинення на території України діянь, кваліфікованих як контрреволюційні злочини за кримінальним законодавством України до набрання чинності Законом СРСР "Про кримінальну відповідальність за державні злочини" від 25 грудня 1958 року, за винятком осіб, зазначених у статті 2 цього Закону.

Визнати реабілітованими також громадян, засуджених за:

- антирадянську агітацію і пропаганду за статтею 7 Закону СРСР "Про кримінальну відповідальність за державні злочини" від 25 грудня 1958 року і статтею 62 Кримінального кодексу України ( 2001-05, 2002-05 ) в редакціях до прийняття Закону Української РСР від 28 жовтня 1989 року "Про затвердження Указу Президії Верховної Ради Української РСР від 14 квітня 1989 року "Про внесення змін і доповнень до Кримінального і Кримінально-процесуального кодексів Української РСР";

- поширення завідомо неправдивих вигадок, що порочать радянський державний і суспільний лад, тобто за статтею 187-1 Кримінального кодексу України;

- порушення законів про відокремлення церкви від держави і школи від церкви, посягання на особу та права громадян під приводом справляння релігійних обрядів, якщо вчинені дії не були поєднані з заподіянням шкоди здоров'ю громадян чи статевою розпустою.

Дія цієї статті поширюється на осіб, громадян України, які постійно проживали в Україні і яких з різних причин було переміщено за межі колишнього Радянського Союзу, необґрунтовано засуджено військовими трибуналами, Верховним Судом Союзу РСР чи піддано репресіям позасудовими органами.

Підлягають реабілітації також особи, щодо яких з політичних мотивів застосовано примусові заходи медичного характеру.

Суд зазначає, що доказів віднесення ОСОБА_4 до реабілітованих осіб, визначених статтею 1 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні», позивачем суду не надано.

За таких обставин суд вважає безпідставним посилання позивача на пункт 4 статті 5 Закону України «Про судовий збір», як на підставу для звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, проаналізувавши матеріали апеляційної скарги та доводи скаржника, суд дійшов висновку про відсутність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору згідно з пунктом 4 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки вказана справа не стосується спорів, пов'язаних з виплатою компенсації, поверненням майна, або спорів, пов'язаних з відшкодуванням його вартості громадянам, реабілітованим відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні», а отже вказана апеляційна скарга не відповідає вимогам, встановленим статтею 296 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки до неї не додано документа про сплату судового збору.

Ставки судового збору за подання апеляційної скарги на судове рішення визначені Законом України «Про судовий збір».

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу станом на 01 січня 2018 року становить 1762 грн.

Частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено ставки судового збору, відповідно до якої, за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на ухвалу суду сплачується 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи наведене, розмір судового збору за подання апеляційної скарги становить 1762 грн 00 коп.

Вказаний недолік апеляційної скарги повинен бути усунений шляхом надіслання до Восьмого апеляційного адміністративного суду оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 1762 грн 00 коп. за наступними реквізитами «Отримувач коштів - УК у Галицькому районі м.Львова; код отримувача за ЄДРПОУ - 38007573; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); МФО - 899998; рахунок отримувача - 1057; код класифікації доходів бюджету - 22030101; призначення платежу - *;101; код платника; судовий збір; № справи; Восьмий апеляційний адміністративний суд».

За таких обставин, відповідно до статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення вказаного недоліку.

Також слід роз'яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що у разі неусунення недоліку апеляційної скарги у встановлений строк, відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України така буде їй повернута.

Керуючись статтями 169, 296, 298 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року про повернення позовної заяви у справі № 500/2450/18 за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про повернення виконавчого збору - залишити без руху.

Встановити ОСОБА_4 десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліку апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
С. М. Шевчук