Справа № 420/128/19
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2019-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/128/19
УХВАЛА

14 січня 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Андрухів В.В.,

розглянувши матеріали:

за позовною заявою ОСОБА_1 АДРЕСА_1)

до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (вул. Преображенська, 44, м. Одеса, 65045)

про визнання неправомірним та скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, в якому позивач просить:

- визнати неправомірним та скасувати наказ Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області №137 від 20.07.2018 року про відмову в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту;

- зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області у відповідності з процедурою, передбаченою ст.8 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», прийняти рішення про оформлення документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», рішення про відмову в прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, протягом п'яти робочих днів з дня отримання повідомлення про відмову можуть бути оскаржені в установленому законом порядку до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, а також до суду у строки, встановлені цим Законом.

Вказаний адміністративний позов представник позивача подав до суду 09.01.2019 року.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач просить суд визнати неправомірним та скасувати наказ Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області №137 від 20.07.2018 року про відмову в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Відповідно до ч.6 ст.161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов'язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Разом з позовною заявою представник позивача надав заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій зазначив, що оскаржуваний наказ, яким було встановлено права і обов'язки позивача, йому ніколи не надавався. Натомість, позивачу 16.08.2018 року було надано для ознайомлення копію повідомлення про відмову в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, що підтверджується власноручним підписом позивача на копії вказаного повідомлення. Водночас, позивач копії цього повідомлення не отримав.

Представник позивача вказав, що вищевказане повідомлення складене українською мовою. Позивач є громадянином Російської Федерації, який не володіє українською мовою. Переклад вказаного повідомлення для позивача в будь-якій формі не здійснювався. Позивач був не в змозі вірно зрозуміти який саме документ наданий йому для ознайомлення та яким чином цей документ впливає на його права і обов'язки. Також позивачеві, який не є фахівцем в галузі українського права, ніколи не роз'яснювалося його право звернутися до адміністративного суду з оскарженням даного документу.

Також представник позивача зазначив, що на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20.06.2018 року у справі № 522/1195/18 позивача було затримано та поміщено до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, де він і перебуває по теперішній час. Перебуваючи в ув'язненні, позивач не отримував правової допомоги і не мав технічної можливості звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Проте, вказані доводи суд вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Як вбачається з наданої до позовної заяви заяви про поновлення строку звернення до суду, представник позивача зазначає, що позивачу 16.08.2018 року було надано для ознайомлення копію повідомлення про відмову в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, водночас позивач копії цього повідомлення не отримав. Проте, представник позивача не вказує хто і коли отримав копію повідомлення про відмову в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, яка додана до позовної заяви.

Крім того, представник позивача зазначив, що на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20.06.2018 року у справі №522/1195/18 позивача було затримано та поміщено до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, де він і перебуває по теперішній час.

Разом з тим, в порушення ч.6 ст.161 КАС України позивач не додав до заяви про поновлення строку звернення до суду докази поважності причин його пропуску, зокрема, вказане рішення суду.

При цьому, як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, під №522/1195/18 знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом, зазначених позивачем в заяві про поновлення строку звернення до суду.

Згідно ч.1 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, суд вважає, що адміністративний позов підлягає залишенню без руху та роз'яснює позивачу, що виявлені недоліки мають бути усунені шляхом звернення до суду з заявою, в якій вказано інші поважні підстави для поновлення строку звернення до суду.

Керуючись ст.ст. 123, 169, 248, 256, 293 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання неправомірним та скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати позивачу для усунення недоліків позовної заяви 10-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Роз'яснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу з усіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В.В. Андрухів