Справа № 357/7136/17
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2019-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 січня 2019 року

Київ

справа №357/7136/17

адміністративне провадження №К/9901/1817/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Анцупової Т.О., Мороз Л.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення у справі №357/7136/17 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до начальника відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради Дороганя Володимира Леонідовича про визнання протиправними постанов та їх скасування, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 вересня 2017 року в задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - залишено без задоволення. Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 вересня 2017 року - залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Верховного Суду від 13 грудня 2018 року касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задоволено. Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року у справі № 357/7136/17 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду касаційної інстанції мотивоване тим, що судом апеляційної інстанції було розглянуто справу за відсутності позивача, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, що є обов'язковою підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд відповідно до пункту 3 частини 3 статті 353 КАС України.

27 грудня 2018 року від фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення у справі №357/7136/17 (провадження №К/9901/1817/18) про розподіл судових витрат згідно квитанції №QS79792401 від 03 січня 2018 року у розмірі 5200 грн. та №QS60298301 від 23 січня 2018 року у розмірі 256,16 грн., понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Вирішуючи питання, порушені у заяві про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів виходить з наступного

Згідно з частиною першою статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За правилом частини шостої цієї ж статті якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат

Порядок вирішення питання щодо розподілу судових витрат визначений статтею 143 КАС України. Зокрема, за приписами частин третьої, п'ятої цієї статті суд може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Верховний Суд постановою від 13 грудня 2018 року касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнив, ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року у справі № 357/7136/17 скасував, а справу направив на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Таким чином, Верховний Суд не приймав рішення по суті позовних вимог, тому заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення задоволенню не підлягає.

Питання щодо розподілу судових витрат має бути вирішено судом апеляційної інстанції після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 139, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 в задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

Т.О. Анцупова

Л.Л. Мороз ,

Судді Верховного Суду