Справа № 520/11311/18
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

08 січня 2019 р. № 520/11311/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бадюков Ю.В.,

при секретарі судового засідання - Мурадли А.І.,

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1)

до Індустріального об'єднаного управління Пенсійного Фонду України міста Харкова (проспект Московський, 198/3, м. Харків, 61082, )

про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1) звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Індустріального об'єднаного управління Пенсійного Фонду України міста Харкова (далі по тексту - відповідач, Індустріальне ОУПФУ м. Харкова), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Індустріального об'єднаного управління Пенсійного Фонду України міста Харкова щодо відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 14.09.2018 року про переведення пенсії, раніше призначеної на користь доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за втратою годувальника ОСОБА_5 у розмірі 50%, на пенсію у зв'язку з втратою годувальника за умовами частини 19 статті 86 Закону України " Про прокуратуру" № 1697-VII у розмірі 60% пенсії померлого годувальника ОСОБА_5;

- скасувати рішення Індустріального об'єднаного управління Пенсійного Фонду України міста Харкова від 21.09.2018 року за № 417 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії в разі втрати годувальника згідно Закону України "Про прокуратуру";

- зобов'язати Індустріальне об'єднане управління Пенсійного Фонду України міста Харкова призначити ОСОБА_1 пенсію на користь доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за втратою годувальника ОСОБА_5 згідно з частиною 19 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" у розмірі 60 % його пенсії, з моменту звернення із заявою - 14.09.2018 року, здійснити нарахування і виплати з врахуванням раніше отриманих нею сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 з 02 лютого 2013 року. Від шлюбу має доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. ІНФОРМАЦІЯ_4 її чоловік помер.

Після смерті чоловіка, у серпні 2017 року позивач звернулась за місцем своєї попередньої реєстрації до Золочівського відділу Дергачівського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Харківської області для вирішення питання щодо призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника нашій малолітній доньці ОСОБА_4.

Органом Пенсійного фонду пенсія у зв'язку з втратою годувальника була призначена у розмірі 50 відсотків пенсії померлого чоловіка, тобто за правилами ст. 37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»: пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається у розмірі на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника

Поряд з цим, зазначає з 24.10.2001 року, її чоловік ОСОБА_5, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-2 від 05.11.1991 року, отримував пенсію за вислугу років в розмірі 90% від чинної на той час заробітної плати на посаді працівника прокуратури із якої сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-Х11, прокурори слідчі зі стажем роботи не менше двадцяти років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку, пенсія призначається в розмірі не менше 80 відсотків від суми їхньої місячної ( чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожний повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на два відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку. Отже на час призначення пенсії її чоловікові він мав стаж роботи в органах прокуратури, на посадах прокурорів і слідчих більше 10 років

Частиною 19 статті 86 чинного на даний час Закону України « Про прокуратуру» № 1697- VІІ від 14.10.2014 року визначено, що пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї прокурора або слідчого, які були на його утриманні на момент смерті (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), за наявності у померлого годувальника стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім'ї, 70 відсотків - на двох і більше членів сім'ї.

До непрацездатних членів сім'ї померлого прокурора або слідчого належать особи, зазначені у статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У зв'язку з цією обставиною, 14 вересня 2018 року позивач звернулась до Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова, з письмовою заявою про переведення її з пенсії, раніше призначеної на користь доньки ОСОБА_4 за втратою годувальника у розмірі 50% , на пенсію у зв'язку з втратою годувальника на умовах частини 19 статті 86 чинного на час звернення Закону України «Про прокуратуру», в розмірі 60% померлого годувальника - працівника прокуратури ОСОБА_5

За результатами розгляду заяви відповідач прийняв рішення за № 417 від 21.09.2018 року про відмову у призначенні пенсії за втратою годувальника ОСОБА_5 згідно Закону України «Про прокуратуру» за відсутністю для цього правових підстав.

Вважає дії позивача протиправними, у зв'язку з чим просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою від 13 грудня 2018 року відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. 08.01.2019 року у справи закінчено підготовче судове засідання та з урахуванням приписів ч.7 ст.181 КАС України суд перейшов до розгляду справи по суті.

У судове засідання представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти заявлених вимог, просив у задоволенні позову відмовити з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву, оскільки відповідно до статті 36 Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначені умови призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, за яких пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день його смерті страхового стажу.

Відповідно до частини 2 статті 36 Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зазначено, що непрацездатними членами сім'ї вважаються: 1) чоловік(дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; 2) діти померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

Статтею 37 Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначений розмір пенсії у зв'язку з втратою годувальника, згідно якої пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.

Згідно частити 1 статті 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника) призначається один із видів пенсії за її вибором.

Відповідно до положень статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VІІ, який був чинний на час звернення ОСОБА_1 з заявою про переведення на пенсію по втраті годувальника відповідно до частини 19 статті 86 Закону України «Про прокуратуру», прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення (з 01 жовтня 2017 по 30 вересня 2018) вислуги років не менше 23 роки 6 місяців у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років 6 місяців.

На час звернення ОСОБА_1 до управління із заявою про переведення пенсії в разі втрати годувальника згідно із частиною 19 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» та наданих позивачкою документів, вислуга років померлого годувальника, ОСОБА_5, становить 17 років 10 місяців 23 дні, з яких на посадах прокурорів 6 років 1 місяць 23 дні, що є не достатнім для призначення пенсії відповідно до частини 19 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Стаття 6 КАС України встановлює, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Як вбачається з матеріалів справи, та не заперечувалось сторонами, позивач 03.07.2018 року звернулась до відповідача з заявою щодо переведення на пенсію у зв'язку з втратою годувальника за умовами частини 19 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" у розмірі 60% пенсії померлого чоловіка ОСОБА_5 (а.с.26).

Рішенням від 21.09.2018 року № 417 відповідачем відмовлено позивачу в переведенні на пенсію по втраті годувальника, оскільки стаж роботи на посадах прокурорів годувальника ОСОБА_5 становить 6 років 1 місяць 23 дні, що є недостатнім для призначення пенсії відповідно до вимог статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року (а.с.27-29).

Не погоджуючись з прийнятим відповідачем рішенням позивач звернулась до суду з даним позовом.

Згідно записів трудової книжки ОСОБА_5 від 18.08.1960 року він у період з 21.09.1973 року по 10.02.1975 року та у період з 22.11.1990 року по 23.10.2001 року працював на прокурорських посадах в органах прокуратури Харківської області (а.с.16-25).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 02 лютого 2013 року був зареєстрований шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (а.с.11).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_4 батьками якої визначені ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (а.с.12).

Відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_4 зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.14).

Оцінивши за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Разом з тим, відповідно до ч. 19 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VII пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї прокурора або слідчого, які були на його утриманні на момент смерті (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), за наявності у померлого годувальника стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім'ї, 70 відсотків - на двох і більше членів сім'ї. До непрацездатних членів сім'ї померлого прокурора або слідчого належать особи, зазначені у статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" непрацездатними членами сім'ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до п. 1.1 та п. 1.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім'ї у зв'язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у місті та районі (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації); заява про призначення пенсії працюючим особам, а також членам сім'ї у зв'язку з втратою годувальника подається заявником до органу, що призначає пенсію, через уповноважену посадову особу підприємства, установи, організації (далі - посадова особа) за місцезнаходженням такого підприємства, установи або організації. За бажанням особи така заява може бути подана особисто за місцем проживання (реєстрації) або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або законного представника.

Згідно з п. 2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1) до заяви про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника подаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року, а також, зокрема, документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або свідоцтво про загальнообов'язкове державне соціальне страхування особи, якій призначається пенсія, та померлого годувальника (подається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, має такі документи); свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія; довідка про склад сім'ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім'ї з померлим годувальником (за наявності); свідоцтво органу ДРАЦС про смерть годувальника або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім або оголошення його померлим; документи про вік померлого годувальника сім'ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим; документи про місце проживання (реєстрації); документ про перебування членів сім'ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Так, пунктом 2.8 Порядку № 22-1 передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Враховуючи те, що позивач перебуває на обліку у відповідача та той факт, що ОСОБА_5 отримував пенсію за вислугу років згідно із Законом України "Про прокуратуру", документи, що вимагаються при призначенні пенсії, у відповідача наявні.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач, має право на передбачену ч.19 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

У зв'язку з цим, суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у задоволенні заяви про переведення її з одного виду пенсії на інший.

За наведених обставин, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що доводи позивача є обґрунтованими.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх дій та прийняття рішення від 21.09.2018 року.

Зважаючи на наявність рішення Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова №417 від 21.09.2018 року, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимоги про визнання протиправними дій щодо відмови у задоволенні заяви про переведення пенсії, оскільки рішення поглинає дії з відмови у вчиненні певних дій та створює відповідні правові наслідки для позивача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та їх часткового задоволення.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1) до Індустріального об'єднаного управління Пенсійного Фонду України міста Харкова (проспект Московський, 198/3, м. Харків, 61082, ) про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати рішення Індустріального об'єднаного управління Пенсійного Фонду України міста Харкова від 21.09.2018 року за № 417 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії у зв'язку з втратою годувальника згідно частини 19 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII у розмірі 60% пенсії померлого годувальника ОСОБА_5.

Зобов'язати Індустріальне об'єднане управління Пенсійного Фонду України міста Харкова (проспект Московський, 198/3, м. Харків, 61082, ) призначити ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1) пенсію на користь доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за втратою годувальника ОСОБА_5 згідно з частиною 19 статті 86 Закону України " Про прокуратуру" у розмірі 60 % його пенсії, з моменту звернення із заявою - 14.09.2018 року та здійснити належні нарахування і виплати з врахуванням раніше отриманих нею сум.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Індустріального об'єднаного управління Пенсійного Фонду України міста Харкова (проспект Московський, 198/3, м. Харків, 61082, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1) сплачену суму судового збору в розмірі 469,90 грн. (чотириста шістдесят дев'ять гривень 90 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 10 січня 2019 року.

Суддя Бадюков Ю.В.