Справа № 240/4858/18
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року м. Житомир справа № 240/4858/18

категорія 10.3.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Панкеєвої В.А.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання донарахувати та виплатити грошову компенсацію вартості домоволодіння,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила:

- визнати бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації, що полягає у не донарахуванні індексації, протиправною;

- зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації донарахувати та виплатити грошову компенсацію вартості її домоволодіння, яке знаходилося у АДРЕСА_1. з урахуванням індексації балансової вартості житлового фонду за 2009-2018 роки.

В обґрунтування позову зазначає, що на праві власності ОСОБА_2 належав будинок за адресою АДРЕСА_1. З 06.07.2009 ОСОБА_2 поставлено на чергу відповідачем для виплати компенсації за втрачене домоволодіння. З 29.09.2015 ОСОБА_1 набула права на спадщину. При зверненні до відповідача із заявою про виплату компенсації за втрачене на радіоактивній забрудненій території майно, вона отримала відмову у проведенні таких виплат. У листі вказано, що вона дійсно, перебуває на черзі у відповідача для отримання компенсації та кошти за втрачене домоволодіння не виплачені у зв'язку з відсутністю фінансування. До цього часу компенсація їй не виплачена та на неї не нарахована відповідна індексація її вартості, у зв'язку з тривалим часом невиконання судового рішення та несплати компенсації вона зазнає матеріальних збитків.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 7 листопада 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику (повідомлення) учасників справи.

Відповідач у строк, визначений ч.5 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та встановлений ухвалою суду від 07.11.2018 відзив на адміністративний позов не надіслав.

Зважаючи на незначну складність справи, суд вважає за необхідне розглянути її в порядку п.2 ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до частини четвертої статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з частиною п'ятою статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

03.11.2008 житловий будинок ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1., прийнятий на баланс Слобідської сільської ради (а.с.9).

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 03.02.2009 зобов'язано УПСЗН Овруцької РДА Житомирської області поставити ОСОБА_2 на чергу для отримання компенсації за здане домоволодіння АДРЕСА_1 в сумі 40503,00 грн (а.с. 7-8).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10) та згідно свідоцтва на спадщину №1571 спадкоємцем є дочка ОСОБА_1 (а.с.11).

ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про виплату компенсації за втрачене на радіоактивній території домоволодіння.

Листом від 23.08.2018 №07-04/3227 Управління праці та соціального захисту населення Овруцької РДА Житомирської області повідомило заявника, що дійсно, позивач з 06.07.2009 перебуває на черзі за рішенням суду для отримання компенсації в сумі 40503,00 грн. Управлінням праці не здійснювалася виплата коштів згідно рішень судів, оскільки Законами України "Про Державний бюджет України" та кошторисами видатків кошти на виплату допомог та компенсацій згідно рішень суду для управління праці не передбачалися. Крім того, вказав, що відповідно до постанови КМУ від 18.11.2009 № 1243 "Про затвердження Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивної території" нарахування та виплата індексації за втрачене майно не передбачена. Тому провести індексацію за втрачене майно за 2009-2018 роки немає законних підстав (а.с.17).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 58 Конституції передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з п.1 ч.1 ст.35 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" компенсація громадянам за втрачене у зв'язку з евакуацією, відселенням або самостійним переселенням відповідно до статті 4 цього Закону майно включає грошову компенсацію у повному розмірі вартості жилих, дачних, садових будинків, гаражів, господарських будівель та споруд, яка здійснюється за цінами, встановленими на момент припинення права власності.

Приписами частини 1 пункту 8 Положення "Про порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №755 від 15.07.1997 (редакція на час перебування позивача у черзі) у разі, коли у період до перерахування грошової компенсації Кабінетом Міністрів України були прийняті нормативні акти, за якими вартість житлового фонду індексується, компенсація виплачується з урахуванням цієї індексації.

Відповідно до п. 7 Положення про порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 року за №755, грошова компенсація перераховується на особистий рахунок переселенця (спадкоємця) у порядку черги, встановленої місцевими органами виконавчої влади.

У зв'язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 18 листопада 2009 року №1243 "Про затвердження Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території" (набрала чинності 28 листопада 2009 року) визнана такою, що втратила чинність постанова Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 року № 755 "Про затвердження Положення про порядок виплати компенсацій громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій" та затверджено Порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території.

Згідно з п. 1 Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2009 року № 1243, цей Порядок визначає механізм виплати громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, компенсації за майно, втрачене у зв'язку з їх відселенням або самостійним переселенням відповідно до статті 4 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Дія цього Порядку поширюється на громадян, які не отримали зазначену компенсацію на дату набрання чинності постановою, якою затверджено цей Порядок, в тому числі тих громадян, які перебувають на черзі на отримання компенсації.

При цьому, проведення індексації компенсації за втрачене нерухоме майно цим Порядком не передбачено.

Однак, суд вважає помилковими доводи позивача, що до спірних правовідносин, а саме в частині нарахування індексації за 2009-2018 роки, може бути застосоване Положення про порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 року за №755, яким передбачалося нарахування відповідної індексації.

Так, дійсно ст.58 Конституції України передбачено, що Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України в рішенні у справі за конституційним поданням щодо офіційного тлумачення положень статті 58 Конституції України, статей 6, 81 Кримінального кодексу України (справа про зворотну дію кримінального закону в часі) від 19 квітня 2000 року справа № 1-3/2000 вказав, що в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Як вже зазначалося, з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 18 листопада 2009 року № 1243 змінилося правове регулювання порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно, при цьому цим нормативним актом імперативно визначено, що дія цього порядку поширюється на громадян, які не отримали зазначену компенсацію на дату набрання чинності постановою.

Таким чином, суд вважає безпідставними твердження позивача, що її права обмежені, оскільки у зв'язку із зміню правового регулювання, позивач не позбавлена права на отримання компенсації. В той же час, суд звертає увагу на те, що питання індексації цієї компенсації відповідно до п.8 постанови від 15 липня 1997 року за №755 віднесене до виключної компетенції Кабінету Міністрів України, який з листопада 2009 року по-іншому врегулював це питання.

Крім того, відповідно до пункту 5 Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2009 року №1243, сума компенсації перераховується за рішенням райдержадміністрації (виконавчого органу ради міста обласного значення), що прийнято на підставі документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку, відділенням Державного казначейства місця відселення на особистий рахунок переселенця або спадкоємця, відкритий ним у будь-якому банку України, у порядку черговості, встановленої райдержадміністрацією (виконавчим органом ради міста обласного значення) з урахуванням дати реєстрації заяви щодо отримання компенсації в обліковому журналі. Контроль та відповідальність за дотриманням черговості покладається на райдержадміністрацію (виконавчий орган ради міста обласного значення).

Таким чином, питання щодо виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території законодавчо урегульовано. Виплата даної компенсації не обмежена будь-яким терміном чи періодом.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду від 17.03.2016 у справі №К/800/41543/15 (286/2220/15-а).

Таким чином, рішенням Управління праці та соціального захисту населення Овруцької РДА позивача поставлено на чергу для виплати грошової компенсації за втрачене домоволодіння АДРЕСА_1. за реєстраційним № 1304, номер у черзі 1304, відтак право на отримання грошової компенсації за здане, відповідно до статті 35 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи", домоволодіння вже захищено належним способом та не потребує додаткового захисту.

Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, передбачений законом, а тому позовні вимоги безпідставні та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, інд. код НОМЕР_1) відмовити в повному обсязі за безпідставністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Панкеєва