Справа № 523/13369/18
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2019-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

Про повернення позовної заяви

09 січня 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Харченко Ю.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про скасування Постанови №44738531 від 12.09.2014р. щодо арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Суворовського районного суду м.Одеси з адміністративним позовом щодо скасування Постанови Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області №44738531 від 12.09.2014р. щодо арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 03.10.2018р. адміністративну справу №523/13369/18 за позовом ОСОБА_1 до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про скасування Постанови №44738531 від 12.09.2014р. щодо арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, передано на розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23.11.2018р. вищеозначену позовну заяву, відповідно до положень ст.169 КАС України, було залишено без руху, у зв'язку з невідповідністю вимогам ст.ст.160, 161 КАС України. Зокрема, судом встановлено, що спірну Постанову №44738531 щодо арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Другим Приморським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області винесено 12.09.2014р.

В адміністративному позові позивач - ОСОБА_1 стверджує, що про наявність оскаржуваної Постанови Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області №44738531 від 12.09.2014р. щодо арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження йому стало відомо лише 10.09.2018р.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що ОСОБА_1 повинен був звернутися до суду з даною позовною заявою у десятиденний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Водночас, слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи охоронюваних законом інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому, "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов'язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Отже, з урахуванням вищеозначеного, судом встановлено, що ОСОБА_1 оскаржує Постанову Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області №44738531 від 12.09.2014р. щодо арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Натомість, судом з'ясовано, що з даною позовною заявою про скасування Постанови Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області №44738531 від 12.09.2014р. щодо арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, позивач - ОСОБА_1 до суду звернувся лише 24.09.2018р., тобто після спливу законодавчо визначеного строку для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.

Відповідно до ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов'язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Такми чином, беручи до уваги наведене, судом встановлено, що позивачем - ОСОБА_1, у порушення вимог ч.6 ст.161 КАС України, до адміністративного позову не додано жодних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з даною позовною заявою.

Частиною 3 статті 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Водночас, судом встановлено, що позивачем - ОСОБА_1 до матеріалів позовної заяви не додано відповідних доказів на підтвердження сплати судового збору, як і не надано доказів на підтвердження звільнення від його сплати.

Відповідно до ч.4 ст.161 КАС України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Натомість, позивачем до матеріалів справи не додано жодного доказу, що підтверджує обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Крім того, пунктом 2 частини 5 статті 160 КАС України передбачено, що в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти. Водночас, судом встановлено, що позивачем - ОСОБА_1 у позовній заяві не зазначено власний ідентифікаційний номер, та ідентифікаційний код Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України).

З огляду на наявність зазначених недоліків позивачу встановлено строк для їх усунення протягом десяти днів з дня отримання даного судового рішення, шляхом подання до Одеського окружного адміністративного суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даною позовною заявою з підтверджуючими доказами та матеріалами; доказів на підтвердження сплати судового збору; уточненого адмніністративного позову, з урахуванням положень ст.ст.160, 161 КАС України, з його копією для відповідача.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 17.12.2018р. належним чином повідомлений про залишення без руху його позовної заяви до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про скасування Постанови №44738531 від 12.09.2014р. щодо арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, та необхідність протягом десяти днів з дня отримання Ухвали суду від 23.11.2018р. усунути визначені в судовому рішенні недоліки, про що свідчить наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що позивачем - ОСОБА_1 у встановлений судом строк недоліки позовної заяви не усунуто, суд дійшов висновку щодо наявності законодавчо передбачених для повернення даної позовної заяви позивачеві, відповідно до приписів п.1 ч.4 ст.169 КАС України.

Керуючись п.1 ч.4 ст.169, ст.ст.243, 248, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про скасування Постанови №44738531 від 12.09.2014р. щодо арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, повернути позивачеві.

Роз'яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали разом з позовною заявою та всіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачеві.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст.256 КАС України.

Ухвала суду може бути оскаржена, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду у строки визначені статтею 295 КАС України.

Відповідно до п.п.15.5 п.15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Харченко Ю.В.