Справа № 804/2929/18
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2019-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

09 січня 2019 року м. Дніпросправа № 804/2929/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача: Шальєвої В.А.
суддів: Білак С.В., Юрко І.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2018 р. (суддя Врона О.В.) в справі № 804/2929/18 за позовом ОСОБА_1 до Новомосковського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Новомосковського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) про визнання неправомірними дій з відмови у здійсненні перерахунку пенсії по інвалідності відповідно до вимог ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язання здійснити перерахунок пенсії та виплачувати пенсію на рівні з військовослужбовцями строкової служби відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», постанови Кабінету Міністрів від 15 жовтня N9851 та ст. 3 п- г) Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 1 жовтня 2017 року як військовослужбовцю, інваліду 2 групи, захворювання (каліцтво) якого пов`язане з виконанням обов`язків військової служби; зобов`язання виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період з 01 жовтня 2017 року до моменту виплати.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2018 р. позов задоволено, визнано неправомірними дії Новомосковського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії по інвалідності відповідно до вимог ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_1 , інваліда 2 групи; зобов`язано Новомосковський відділ обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії та виплачувати ОСОБА_1 пенсію на рівні з військовослужбовцями строкової служби відповідно до ст. 59 п. 3 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», постанови Кабінету Міністрів від 15 жовтня N851 та ст. 3 п-г) Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 1 жовтня 2017 року як військовослужбовцю, інваліду 2 групи, захворювання (каліцтво) пов`язане з виконанням обов`язків військової служби; зобов`язано Новомосковський відділ обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплатити ОСОБА_1 різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період з 01 жовтня 2017 року до моменту виплати.

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Вказує, що на час участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, яка призвела до інвалідності, позивач не проходив дійсну строкову військову службу, відповідно відсутні підстави для застосування до позивача ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

Справа судом апеляційної інстанції розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга має бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є пенсіонером, отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про статут і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

27 березня 2018 року позивач звернувся до Новомосковського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про перерахунок пенсії учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження позивачем дійсної строкової служби, який став особою з інвалідністю, у зв`язку зі зміною частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом Новомосковського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № Г 4821 від 29.03.2018 року позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії на тій підставі, що позивач не підпадає під коло осіб відповідно постанови Кабінету Міністрів України № 851 від 15.11.2017 р. «Про внесення змін до порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки згідно з документами пенсійної справи позивач є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС (призваний на спеціальні збори).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач як особа, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи як військовослужбовець, відноситься до категорії осіб, яка має право на отримання пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Суд вважає такий висновок необґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалідом 2 групи за захворюванням, пов`язаним з ліквідацією аварії на Чорнобильській АЕС, при виконанні обов`язків військової служби.

Позивач отримує пенсію по інвалідності відповідно до ст. ст. 54 та 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач як військовозобов`язаний у серпні 1986 р. призваний на військові збори та в складі військової частини НОМЕР_1 в період з 18.08.1986 р. по 09.10.1986 р. приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

В березні 2018 року позивач звернувся до Новомосковського сервісного центру ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії, у якій просив провести перерахунок пенсії відповідно до ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.

Листом відповідача від 29.03.2018 року № Г4821-18 відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку пенсії на тій підставі, що заявник приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не під час проходження дійсної строкової служби.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» стосується виключно військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Визначені у цій статті умови та підстави призначення пенсії по інвалідності відповідній категорії осіб у Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ у редакціях: законів України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 05 жовтня 2006 року № 231-V (діяла до 01 жовтня 2017 року) та «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII (діє з 01 жовтня 2017 року) не змінювалися.

Частиною третьою статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 05 жовтня 2006 року № 231-V було визначено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

Отже, частиною третьою статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції, чинній до 01 жовтня 2017 року, було визначено одну категорію осіб, які мали право на обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а саме: особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами.

Водночас, частиною третьою статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції, чинній з 01 жовтня 2017 року, передбачено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року.

Таким чином, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» розширено перелік категорій осіб, на яких вказана норма розповсюджується, а саме: осіб, які брали участь у інших ядерних аваріях та випробуваннях, а також осіб, які брали участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Враховуючи вищезазначене, частина третя статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що її дія (право на обчислення пенсії по інвалідності за особливою процедурою) поширюється на осіб, які відповідають наступним критеріям:

1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, або

2) особа брала участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій та випробувань, або

3) особа брала участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Таке право виникає у зазначених осіб лише за наявності у сукупності трьох умов (розширене тлумачення зазначеної статті без внесення змін до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не допускається):

1) особа має статус особи з інвалідністю;

2) особа отримала статус особи з інвалідність виключно внаслідок участі у ліквідації відповідних наслідків та у військових навчаннях;

3) особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби.

Таким чином, оскільки позивач в період участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не проходив дійсну строкову військову службу, на позивача не розповсюджується дія ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Крім того, суд зазначає наступне.

Пунктом 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. № 1210, передбачено, що за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Порядок №1210 доповнено пунктом 9-1 згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 851 від 15.11.2017 року та застосовується з 1 жовтня 2017 року.

Цією ж постановою Кабінету Міністрів України внесено зміни до пункту 1 Порядку № 1210, а саме розширено перелік статей Закону № 796-XII, на які поширюється дія порядку, шляхом включення до нього статті 59 Закону № 796-XII, зазначені зміни застосовуються з 1 жовтня 2017 року.

Відповідно до п. 1. Порядку № 1210 зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 851, цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Тобто, Порядком № 1210 визначається лише механізм обчислень та виплат пенсій особам, право на які встановлено ст.ст. 54, 57, 59 Закону № 796-XII.

Позивач вважає, що має право на обчислення його пенсії на підставі п. 9-1 Порядку № 1210 з 01 жовтня 2017 року, оскільки зазначена норма поширюється на осіб, які отримують пенсію за ст. 54 Закону № 796-XII.

Проте, доповнення Порядку № 1210 пунктом 9-1 здійснено законодавцем для визначення механізму обчислення пенсій особам, які мають таке право саме за ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

При цьому, як зазначено вище, позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобільській АЕС не під час проходження строкової військової служби, а тому на нього не поширюється дія ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ, відповідно, й п. 9-1 Порядку № 1210.

Приведені вище обставини та приписи законодавства не враховано судом першої інстанції при ухваленні рішення, що призвело до неправильного вирішення справи.

Приведене вище правозастосування відповідає правовому висновку, викладеному Верховним Судом, зокрема, в постанові від 11.12.2018 р. в справі № 822/1346/18.

Суд вважає необґрунтованим застосування до цих правовідносин правової позиції, викладеної Верховним Судом в постанові від 17.04.2018 р. в справі № 527/1063/17, зважаючи на наступне.

Верховним Судом в постанові від 17.04.2018 р. в справі № 527/1063/17 розглянуте питання призначення дострокової пенсії за віком відповідно до абз. 6 пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, правовідносини в цій справі є відмінними від правовідносин, що розглянуті Верховним Судом в справі № 527/1063/17, відповідно, викладені в цій постанові правова позиція не може бути застосована до спірних правовідносин.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Оскільки предметом позову в цій справі є дії (рішення) суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України в редакції, яка діє з 15.12.2017 р. та підлягає застосуванню судом апеляційної інстанції відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2018 р. в справі № 804/2929/18 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2018 р. в справі № 804/2929/18 за позовом ОСОБА_1 до Новомосковського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії скасувати.

Ухвалити в справі № 804/2929/18 нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Новомосковського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 09.01.2019 р. та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 09.01.2019 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко