Справа № 520/121/19
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2019-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про забезпечення адміністративного позову

"11" січня 2019 р. Справа № 520/121/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко О.В.,

при секретарі - Остропілець Є.Є.,

за участі представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову у адміністративній справі за позовом акціонерного товариства "Мегабанк" до Міністерства фінансів України про визнання дій протиправними та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

08.01.2019 року до Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Акціонерне товариство «МЕГАБАНК», з адміністративним позовом до Міністерства фінансів України, в якому просить суд визнати протиправними дії Міністерства Фінансів України щодо припинення виконання АТ «МЕГАБАНК» функцій уповноваженого банку, через який має здійснюватися виплата пенсій, грошової допомоги та заробітної плати працівникам бюджетних установ та скасувати рішення позачергового засідання конкурсної комісії Міністерства Фінансів України від 10.12.2018р., в частині припинення АТ «МЕГАБАНК» виконання функцій уповноваженого банку, через який має здійснюватися виплата пенсій, грошової допомоги та заробітної плати працівникам бюджетних установ.

Після подачі позову позивачем подано до суду заяву про забезпечення адміністративного позову, в якій він просить суд зупинити дію рішення конкурсної комісії, створеної Міністерством Фінансів України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2 ), винесеного за результатами позачергового засідання, що відбулося 10.12.2018 року, в частині припинення виконання АТ «МЕГАБАНК» (61002, м. Харків, вул. Алчевських, 30, ) функцій уповноваженого банку, через який має здійснюватися виплата пенсій, грошової допомоги та заробітної плати працівникам бюджетних установ; зобов'язати Міністерство Фінансів України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2, ) включити (повернути) АТ «МЕГАБАНК» (61002, м.Харків, вул. Алчевських, 30, ) до розміщеного на офіційному сайті Міністерства Фінансів України (https://www.minfin.gov.ua) Переліку уповноважених банків на виплату пенсій, грошової допомоги та заробітної плати працівникам бюджетних установ, відповідно до Порядку проведення конкурсного відбору банків, через які здійснюється виплата пенсій, грошової допомоги та заробітної плати працівникам бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 № 1231.

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що 10.12.2018р. у Міністерстві Фінансів України відбулося позачергове засідання конкурсної комісії з визначення уповноважених банків, через які має здійснюватися виплата пенсій, грошової допомоги та заробітної плати працівникам бюджетних установ. За результатами розгляду конкурсною комісією щоквартальної інформації Національного банку України, яку зобовязані надавати уповноважені банки, прийнято рішення про припинення виконання функцій уповноваженого банку АТ «МЕГАБАНК». При цьому будь-якої офіційної інформації щодо цього від відповідача до АТ «МЕГАБАНК» не надходило. Навпаки, про результат конкурсу позивач дізнався випадково, ввечері 14.12.2018р. з публікації на офіційному сайті відповідача. При цьому позивач зазначає, що 03.05.2018р. конкурсною комісією, створеною Міністерством Фінансів України прийнято рішення про визнання переможцем АТ «МЕГАБАНК» (правонаступник ПАТ «МЕГАБАНК») конкурсу з визначення уповноважених банків, через які має здійснюватись виплата пенсій, грошової допомоги та заробітної плати працівникам бюджетних установ. Після проходження конкурсного відбору АТ «МЕГАБАНК» з травня 2018 року уклало низку договорів щодо виконання функцій виплати пенсій, грошової допомоги та заробітної плати працівникам бюджетних установ. Відповідно до умов вказаних договорів (п.5.3 розділу V Договору № 43 від 25.05.2018р.) договір може бути розірвано на підставі оприлюднення в установленому порядку рішення конкурсної комісії про припинення Банком виконання функцій уповноваженого банку.

Позивач зазначив, що працює на фінансовому ринку України 28 років, обслуговує понад 575 тис. клієнтів. В Україні працюють 167 відділень банку. Активи банку складають 9,954 млрд грн. Також заявником зазначено, що за результатами опитування читачів порталу «Мінфін» в третьому кварталі 2018 року АТ «МЕГАБАНК» увійшов до п'ятірки провідних українських банків, яким вкладники готові довірити свої заощадження, та до двадцятки найбільш стійких банків України в першому кварталі 2018 року, зайнявши в рейтингу стійких банків 17-ту позицію. Банк потрапив в топ-10 провідних українських банків в категорії «лояльність вкладників», зайнявши в цьому списку восьму позицію.

Прийняття Міністерством фінансів України та виконання вказаного рішення призведе до значних фінансових втрат у вигляді не отримання прибутку від одного з основних видів банківської діяльності, а також втрати репутації та суспільної довіри до Банку, що може призвести до негативних наслідків у банківській системі в цілому.

Відповідно до ч.1 ст.154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Ч.ч. 2, 3 ст.154 КАС України передбачено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Представник заявника в судовому засіданні надав пояснення по суті поданої заяви, просив суд заяву задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином.

Дослідивши зміст заяви про забезпечення позову, заслухавши пояснення представника заявника, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст.150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч.1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно із ч. 2 ст. 151 КАС України, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов'язані з відновленням прав будуть значними.

Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Виходячи з завдання адміністративного судочинства та цілей, які спрямовані на вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку, що у заяві про забезпечення позову представником позивача наведені доводи, що невжиття таких заходів може унеможливити виконання рішення суду та ускладнити поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Зі змісту позовної заяви та заяви про забезпечення позову вбачається, що конкурсною комісією Міністерства фінансів України не виконані вимоги постанови КМУ №1231 від 26.09.2001р. в редакції постанови КМУ від 22.09.2016р. № 662.

Крім того, дії відповідача можуть призвести до суттєвого порушення особистих та майнових прав як позивача, так й інших осіб, соціальний захист яких гарантується державою.

Зокрема, згідно ст. 24 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.95 р. №108/95-ВР (далі - Закон N 108) за особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов'язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця.

Відповідно до ст. 25 Закону № 108 забороняється будь-яким способом обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених законодавством.

У відповідності до ч. 6 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 р. N 1596, одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунку.

В поєднанні вищезазначених та подібних норм права з гарантіями права на соціальний захист та оплату праці, передбаченими Конституцією України, повинен бути розумний компроміс між правом особи вільно обирати банк для обслуговування її коштів та обмеження такого вибору банківськими установами, що мають більшу ефективність при обслуговуванні цих коштів.

Проте, розумність такого компромісу, не може бути зміщена в бік зайвого звуження кола запропонованих банків, оскільки таке необґрунтоване звуження знівелює своєю суттю право вибору.

Згідно ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Для людини при виборі банківської установи першочерговим критерієм є своєчасність отримання коштів, доступність до банківської установи та банкоматів.

Фактор своєчасності отримання коштів включає і отримання коштів взагалі.

Обслуговування отримувачів бюджетних коштів позивачем протягом кількох років доводить відповідність позивача потребам людей, що ним обслуговуються.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» від 06.09.2012 р. N 5207-VI непряма дискримінація - ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, об'єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Відповідно до ст. 42 Конституції України держава забезпечує захист конкуренції у підприємницькій діяльності. Не допускаються зловживання монопольним становищем на ринку, неправомірне обмеження конкуренції та недобросовісна конкуренція.

Правове забезпечення стабільного розвитку і діяльності банків в Україні і створення належного конкурентного середовища на фінансовому ринку, створення сприятливих умов для розвитку економіки України визначені в якості мети прийняття Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції», економічна конкуренція (конкуренція) - змагання між суб'єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб'єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб'єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб'єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

Статтею 4 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, що державна політика у сфері розвитку економічної конкуренції та обмеження монополізму в господарській діяльності, здійснення заходів щодо демонополізації економіки, фінансової, матеріально-технічної, інформаційної, консультативної та іншої підтримки суб'єктів господарювання, які сприяють розвитку конкуренції, здійснюється органами державної влади, органами місцевого самоврядування та органами адміністративно-господарського управління та контролю.

Дії відповідача щодо припинення виконання функцій уповноваженого банку АТ «МЕГАБАНК» носять ознаки дискримінації суб'єкта господарювання - АТ «МЕГАБАНК» (встановлення заборон чи обмежень стосовно окремих суб'єктів господарювання або груп підприємців), недобросовісної конкуренції та є такими, що обмежують права позивача.

В силу положень статті 150 КАС України, забезпечення адміністративного позову спрямоване на захист прав та інтересів саме позивача, за захистом яких він звернувся (має намір звернутися) до суду.

Розглянувши подану позивачем до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову, зважаючи на фактичні обставини справи, виходячи із співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що заяву позивача про забезпечення адміністративного позову слід задовольнити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 150-154, 156, 241-243, 248, 256, 294, 295 пп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову у адміністративній справі за позовом акціонерного товариства "Мегабанк" до Міністерства фінансів України про визнання дій протиправними та скасування рішення - задовольнити.

Зупинити дію рішення конкурсної комісії, створеної Міністерством Фінансів України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2 ), винесеного за результатами позачергового засідання, що відбулося 10.12.2018 року, в частині припинення виконання АТ «МЕГАБАНК» (61002, м. Харків, вул. Алчевських, 30, ) функцій уповноваженого банку, через який має здійснюватися виплата пенсій, грошової допомоги та заробітної плати працівникам бюджетних установ.

Зобовязати Міністерство Фінансів України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2, ) включити (повернути) АТ «МЕГАБАНК» (61002, м.Харків, вул. Алчевських, 30, ) до розміщеного на офіційному сайті Міністерства Фінансів України (https://www.minfin.gov.ua) Переліку уповноважених банків на виплату пенсій, грошової допомоги та заробітної плати працівникам бюджетних установ, відповідно до Порядку проведення конкурсного відбору банків, через які здійснюється виплата пенсій, грошової допомоги та заробітної плати працівникам бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 № 1231.

Стягувачем за даною ухвалою є: Акціонерне товариство «Мегабанк» (61002, м. Харків, вул. Алчевських, 30, код в ).

Боржником за даною ухвалою є: Міністерство фінансів України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2 ).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання.

Суд зазначає, що згідно положень ч.8 ст. 154 КАС України, оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О.В.Шевченко