Справа № 1340/5787/18
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2019-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1340/5787/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судового засідання Жовковська Ю.В.

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу №1183 о/с від 15.11.2018 року «Про звільнення»; поновлення на посаді помічника дільничого інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Шевченківського районного відділу ЛМУ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області з 06.11.2015 року; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Аргументами позовних вимог є те, що оскаржуваний наказ винесено всупереч ст.129 Конституції України та ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», так як всупереч рішенню суду позивача звільнено зі служби в міліції без поновлення на попередній посаді. Також, позивача не було попереджено про скорочення та про наступне звільнення у встановлений законодавством строк; позивачу не було запропоновано іншу посаду для проходження публічної служби. Крім того, під час звільнення позивача з посади відповідачем протиправно не вчинено жодних дій щодо працевлаштування позивача, як працівника ліквідованої установи.

Представник позивача просить справу розглядати без його участі.

Відповідач в письмових запереченнях на позов зазначає, що зважаючи на повну ліквідацію територіальних органів МВС України, скорочення усіх штатних посад ГУ МВС України у Львівській області, реальну відсутність можливості подальшого проходження служби в міліції, не прийняття на службу до поліції, у відповідача залишався один законний варіант, який був реалізований - це звільнення позивача через скороченням штатів.

При цьому, суд відмовляє у клопотанні відповідача про відкладення розгляду справи, оскільки причини неприбуття представника суб'єкта владних повноважень не підтвердженні жодними доказами.

Ухвалою від 05.12.2018 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання на 20.12.2018 року.

Ухвалою, занесеною в протокол судового засідання, судовий розгляд було відкладено на 15.01.2019 року.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджуються наступні обставини справи.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30.10.2018 року у справі №2а-6782/12/1370 визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області за № 240 о /с від 13.07.2012 року «По особовому складу» в частині звільнення з органів внутрішніх справ України у запас Збройних сил України за п. 64 "є" (за порушення дисципліни) сержанта міліції ОСОБА_1, помічника дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Шевченківського районного відділу ЛМУ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області.

Також, згаданим рішенням ОСОБА_1 поновлено на посаді помічника дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Шевченківського районного відділу ЛМУ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області з 01.08.2012 року.

Наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Львівській області за №1181 о/с від 15.11.2018 року «Про виконання рішення суду» ОСОБА_1 поновлено на посаді помічника дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Шевченківського районного відділу ЛМУ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області з 01.08.2012 року.

Наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Львівській області за №1183 о/с від 15.11.2018 року, відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил за п.63 «з» (через скорочення штатів), сержанта міліції ОСОБА_1, помічника дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Шевченківського районного відділу Львівського міського управління Головного управління МВС України у Львівській області, з 06.11.2015 року.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Абзацом першим пункту 9 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року №580-VIII, з наступними змінами та доповненнями, працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

В абзаці другому цього ж пункту зазначено, що посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Як передбачено абзацом першим пункту 10 цього ж розділу, працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Згідно з абзацом другим цього пункту указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

При цьому, слід зазначити, що наведені пункти набирають чинності з дня, наступного за днем опублікування Закону України «Про Національну поліцію» (опублікований 06.08.2015 року у Газеті «Голос України» №141-142).

Як вбачається зі змісту наказу відповідач при звільненні позивача керувався підп. «з» п.63 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Уряду від 29 липня 1991 року №114, з наступними змінами та доповненнями.

Так, у відповідності до наведеного підпункту особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Дана норма також кореспондується з порядком визначеним у п.9 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію», а саме «призначення за згодою», «пропозиція посад» та «проходження конкурсу».

Відтак, звільнення зі служби допускається за умови відсутності можливості подальшого використання на службі позивача, шляхом пропозиції посад або проходження конкурсу.

При цьому, судом не беруться до уваги посилання відповідача на те, що позивач не вжив заходів з приводу виявлення бажання проходити службу в поліції, оскільки такі обставини не звільняють суб'єкта владних управлінських функцій від обов'язку дотримуватись порядку звільнення визначеного чинним законодавством, а саме дослідити обставини можливості подальшого використання на службі.

Лише за умови дослідження таких обставин при звільненні позивача на підставі підп. «з» п.63 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, процедура звільнення буде відповідати критеріям законності (п.1 ч.2 ст.2 КАС України) та обґрунтованості (п.3 ч.2 ст.2 КАС України).

Також, суд вважає, що прийняття наказу від 15.11.2018 року за №1183 о/с про звільнення позивача з 06.11.2015 року не відповідає порядку, встановленому трудовим законодавством, зокрема п.2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, оскільки дана норма передбачає внесення до трудової книжки запису про звільнення працівника безпосередньо в день такого звільнення, що в даному випадку не може бути зроблено.

Враховуючи те, що позивачем не було дотримано критеріїв законності та обґрунтованості при прийнятті спірного наказу, суд вважає його протиправним.

При цьому, судом не беруться до уваги заперечення відповідача з урахуванням викладеної позиції суду у цій справі.

Згідно з п.24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік.

Якщо заява про поновлення на службі розглядається більше одного року не з вини особи рядового, начальницького складу, така особа має право на отримання грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

Також, враховуючи положення абзацу другого п.2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за №110, позивача належить поновити з 16.11.2015 року, оскільки день його поновлення (15.11.2018 року) являється останнім робочим днем.

Крім того, у відповідності до положень ч.2 ст.235 КЗпП України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв'язку із затримкою виконання судового рішення.

Так, у відповідності до підп. «з» п.1, п.5 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100, основою для визначення середнього заробітку є середньоденна (годинна) заробітна плата.

Як встановлено рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30.10.2018 року у справі №2а-6782/12/1370 середньоденний розмір грошового забезпечення позивача становить 107 грн. 50 коп., а середньомісячний - 2096 грн. 21 коп.

При цьому, як вбачається з клопотання представника позивача (вх.№41359 від 21.12.2018 року), визначаючи розмір грошового забезпечення за час вимушеного прогулу такий керувався положеннями ст.236 КЗпП України (період з 31.10.2018 року по 15.11.2018 року) та ч.2 ст.235 КЗпП України (період з 16.11.2018 року по день ухвалення рішення у справі), а тому суд вважає за необхідне стягнути грошове забезпечення за вказані періоди.

З врахуванням викладеного, сума, яка підлягає стягненню, дорівнює 5590 грн. 00 коп., за виключенням податків та обов'язкових платежів (52 робочих дні х 107 грн. 50 коп.).

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню повністю.

Крім того, рішення в частині поновлення та стягнення середнього заробітку в межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню в силу положень ст.371 КАС України.

Судові витрати у відповідності до вимог ст.139 КАС України не належить стягувати із сторін.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління МВС України у Львівській області за №1183 о/с від 15.11.2018 року «Про звільнення».

Поновити ОСОБА_1 на посаді помічника дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Шевченківського районного відділу ЛМУ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області з 16.11.2018 року.

Стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, що знаходиться за адресою м.Львів, пл.Ген.Григоренка, 3, на користь ОСОБА_1, що мешкає за адресою Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, вул.Л.Українки, 42, 5590 (п'ять тисяч п'ятсот дев'яносто) грн. 00 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за виключенням податків та інших обов'язкових платежів.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць у розмірі 2096 грн. (дві тисячі дев'яносто шість) грн. 21 коп., за виключенням податків та інших обов'язкових платежів, підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 15 січня 2019 року.

Суддя В.Я.Мартинюк