Справа № 540/105/19
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2019-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

14 січня 2019 р. м. ХерсонСправа № 540/105/19

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Ковбій О.В., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Корабельного районного відділу державної виконавчої служби міста Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області , третя особа - Одеська обласна дирекція ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" про зняття арешту з карткового рахунку,

встановила:

ОСОБА_3 (ОСОБА_3, позивач) звернулась до суду з заявою, у якій просить:

- скасувати арешт коштів на зарплатному рахунку ОСОБА_3, відкритому у Комсомольському відділенні Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»;

- зобов'язати Корабельний районний відділ державної виконавчої служби м. Херсон головного територіального управління юстиції у Херсонській області повернути на зарплатний рахунок ОСОБА_3 безпідставно списані кошти.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до ст.2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З наведеного вище вбачається, що звернення до суду є способом захисту порушених суб'єктивних прав.

Зі змісту позовних вимог встановлено, що позивач просить захистити порушені права шляхом скасування арешту, накладеного відповідачем на його рахунок та шляхом зобов'язання відповідача вчинити дії, щодо повернення коштів на рахунок.

Тобто, позивач звернувшись до суду з даним позовом, фактично, вбачає порушення своїх прав діями відповідача.

Таким чином, позивачем заявлено дві вимоги, одна з яких - щодо скасування арешту коштів на зарплатному рахунку позивача має немайновий характер, інша - щодо зобов'язання повернути на зарплатний рахунок позивача безпідставно списані кошти є вимогою майнового характеру (при цьому, розмір суми, яку ОСОБА_3 бажає повернути на рахунок ним не зазначений).

Стосовно заявлених позовних вимог та вимог процесуального законодавства при зверненні до суду слід звернути увагу на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно положень ч.ч.1, 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

Так, згідно ст.4 вказаного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Цією ж нормою встановлено, що за подання до адміністративного суду фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру судовий збір складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання позову майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" установлено у 2019 році прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі з 1 січня 2019 року - 1921 гривня.

Таким чином, враховуючи, що позивачем подано позов з однією вимогою немайнового характеру та однією вимогою майнового характеру - судовий збір має бути обрахований наступним чином:

за вимогу немайнового характеру - 768,40 грн.(1921,00 грн.*0,4=768,40 грн.)

за вимогу майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також, суд зазначає, що конкретна сума судового збору за подачу позову в теперішній редакції обрахована бути не може, оскільки позивачем не конкретизовано розмір майнової вимоги, а саме розмір коштів, які він вважає безпідставно списаними та просить повернути на свій рахунок.

Отже, загальний розмір судового збору має бути обрахований ОСОБА_3 самостійно після уточнення позовної вимоги майнового характеру.

Дослідивши адміністративний позов та додані до нього документи судом встановлено, що позивачем не додано доказів сплати судового збору.

Натомість, позивачем подано заяву про звільнення його від сплати судового збору, з підстав того, що він самостійно виховує неповнолітню дитину та з липня 2018 року не отримує заробітну плату.

Частиною 1 ст. 133 КАС України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Вказана норма кореспондується з положеннями ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Аналіз зазначених норм показує, що єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цих нормах дій є майновий стан заявника. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу.

В даному випадку заява ОСОБА_3 не підкріплена жодними доказами його незадовільного матеріального стану. В позові наявне лише свідоцтво про народження дитини.

Доказів списання з його рахунку коштів, відсутності інших доходів окрім заробітної плати, відсутності доходів у інших членів його сім'ї, доказів самостійного виховання позивачем дитини суду не надано, як і не надано жодних інших доказів його незадовільного матеріального стану.

Підсумовуючи зазначене, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви позивача про звільнення його від сплати судового збору за даним позовом.

Таким чином, на даний час, сума судового збору, підлягає сплаті позивачем.

Окрім зазначеного, відповідно до ч. 2 ст. 106 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Проте, до позовної заяви не додано жодного документа, який би свідчив про вчинення відповідачем відносно нього дій, який ОСОБА_3 оскаржує.

Частиною 1, 2 ст. 80 КАС України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу.

У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Натомість, позивачем не наведеного жодного обґрунтування, передбаченого ч. 2 ст. 80 КАС України необхідності витребування судом від відповідача та третьої особи у справі доказів.

Таким чином, позивач не пояснив причини не надання копії документів, які він бажає витребувати, не вказав про заходи, які він вживав з метою отримання зазначених доказів, у зв'язку з чим суд не має підстав для задоволення клопотання про витребування, а також не має можливості визначити коло доказів по даній справі.

Частинами 1, 4 статті 161 КАС України визначено, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч.ч.2, 4, 5 ст.94 КАС України письмовими доказами є документ (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Позивачем в порушення вказаних вимог до позовної заяви долучено копії документів, які не засвідчені в установленому законом порядку.

Враховуючи викладені обставини вбачаються підстави для залишення позовної заяви без руху для надання строку на подання заяви про усунення наступних недоліків:

- подання до суду доказів сплати судового збору у сумі, яка підлягає визначенню ним самостійно з урахуванням приписів даної ухвали та конкретизованого розміру майнової вимоги;

- надати належним чином засвідчені копії документів, які долучено до позовної заяви;

- подати до суду належним чином завірені документи, якими обґрунтовуються позовні вимоги позивача, або клопотання про витребування таких доказів, складеного відповідно до вимог ст. 80 КАС України.

Тому така заява відповідно до ч.1 ст. 169 КАС України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 169 КАС України,

ухвалив:

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із вказівкою на номер справи 540/105/19 та зазначенням прізвища судді, який прийняв ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремо не оскаржується.

Суддя Ковбій О.В.