Справа № 234/17584/18
Суддя: Літовка В. В.
Дата ухвалення: 2019-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/234/332/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2019 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Літовки В.В.,

секретар Лебединець Г. С.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до батальйону патрульної поліції в містах Краматорська та Слов'янська управління патрульної поліції в Донецькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 09.11.2018 р. звернувся в суд з позовом до відповідача про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В позовній заяві вказує, що постановою ЕАВ № 718042 від 07.11.2018 року на нього було накладено штраф у розмірі 1020 грн., за адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.122 КУпАП. З вказаною постановою не згоден, вважає, що її було винесено незаконно та безпідставно. Оскільки на місці зупинки транспортного засобу яким він керував було встановлено дорожній знак 5.38 ( місце для стоянки) із табличкою 7.17 ( інвалід) та 7.2.5 ( зона дії). Вважає, що на місці його зупинки повинен бути встановлений один із заборонених знаків, а саме : 3.34, 3.35, 3.36, 3.37 ПДР. А вище названі ним знаки встановлені із порушенням ПДР. Просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити, так як він ПДР не порушив. Не заперечував, що зупинився на автомобілі на місці стоянки інвалідів, але йому необхідно було отримати посилку, передану потягом, тому автомобіль простояв близько п'яти хвилин. Вважає, що для завантаження та розвантаження вантажу зупинятися на місці стоянки інвалідів не забороняється ПДР. Вважає, що на місці його зупинки повинен бути встановлений один із заборонених знаків, а саме : 3.34, 3.35, 3.36, 3.37 ПДР. А вище названі ним знаки встановлені із порушенням ПДР. Просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення.

В судове засіданні відповідач не з'явився, надав письмові заперечення, з яких вбачається, що позов він не визнає та вважає винесену ним 07.11.2018 року постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.5 КУпАП законною та обґрунтованою. В задоволенні позову просить відмовити.

Суд вважає, що справу можливо вирішити на підставі наявних доказів, які надали суду сторони по справі.

Як вбачається з постанови ЕАВ № 718042 від 07.11.2018 року у відношенні позивача, 07.11.2018 року відповідачем накладено штраф у розмірі 1020 грн. за те, що позивач 07.11.2018 року о 07-57 год. керував транспортним засобом та здійснив стоянку на місцях, що позначена дорожньою розміткою 1.30 ПДР на яких дозволено стоянку та зупинку лише транспортних засобів якими керують водії з інвалідністю або водії які перевозять осіб з інвалідністю, чим порушив п.8.5.1 ПДР -порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки.

Згідно ст. 283 КУ про АП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа, опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Статтею 280 КУ про АП передбачено, що орган ( посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів на розгляд громадської організації, трудового колективу а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно ч.1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 5 статті 77 КАС України передбачено, що якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається , суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд, скасовує постанову і закриває справу, змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні становлено, що позивач 07.11.2018 р. зупинив транспортний засіб, яким він керував на стоянці по вул. Комерційній де встановлений дорожній знак 5.38 ПДР ( місце для стоянки) із табличкою 7.17 ПДР ( інвалід) та дорожнім знаком 7.2.5ПДР (зона дії).

Інформаційно-вказівний знак 5.38 ( місце для стоянки) застосовується для позначення місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів.

Табличка 7.17 (інвалід) до дорожніх знаків означає, що дія знаку 5.38 поширюється лише на мотоколяски і автомобілі, на яких установлено розпізнавальний знак «Інвалід» відповідно до вимог цих Правил.

Табличка 7.2.5, 7.2.6 (зона дії) до дорожніх знаків -напрямок і зону дії знаків 3.34-3.37 у разі заборони зупинки або стоянки вздовж однієї сторони майдану, фасаду, забудови та ін. У разі застосування разом із забороненими знаками таблички зменшують зону дії знаків.

Пункт 1.30 ПДР, Горизонтальна дорожня розмітка - позначає місце стоянки транспортних засобів, які перевозять інвалідів чи на яких установлено розпізнавальний знак «Інвалід».

Відповідач прийшов до висновку, що позивач порушив вимоги п.8.5.1. ПДР , який передбачає, що горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по поверху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил, тому притягнув позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно розділу 8, п.8.1. ПДР, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальника.

Суд, вислухавши доводи позивача, дослідивши заперечення відповідача, матеріали справи, прийшов до висновку, що постанова винесена відповідачем законно і обґрунтовано, тому залишає постанову без зміни, так як позивач порушив вимоги п.8.5.1. ПДР, за що передбачена відповідальність ч.5 ст. 122 КУпАП.

ПДР України не передбачено, що крім вище встановлених дорожніх знаків на місці зупинки автомобіля позивача, обов'язково повинен бути встановлений один із дорожніх знаків 3.34-3.37 ПДР.

Диспозиція ч.5 ст.122 КУпАП передбачає притягнення до адміністративної відповідальності за зупинку чи стоянку транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними знаками або ж дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів , якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю ( крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знаку «Водій з інвалідністю».

Таким чином, дії відповідача щодо виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та складання постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі такого виявлення передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про Національну поліцію», Інструкцією № 1395, що має наслідком прийняття відповідної постанови у справі про адміністративне правопорушення, тому самі по собі дії щодо складення постанови у справі про адміністративне правопорушення не можуть бути визнані протиправними, а відповідно постанова винесена законно тому не підлягає скасуванню.

При таких обставинах, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

Керуючись ст. ст. 2,5,9, 122, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 7, 22, 289, 293 КУ п АП, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до батальйону патрульної поліції в містах Краматорська та Слов'янська управління патрульної поліції в Донецькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Першого апеляційного адміністративного суду.

Головуючий суддя:

Рішення постановлено і надруковано в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Головуючий суддя: