Справа № 826/14303/18
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2019-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

11 січня 2019 року м. Київ № 826/14303/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аблова Є.В., розглянувши без повідомлення учасників справи заяву про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
до треті особи про Міністерства охорони здоров'я України, Національний медичний університет ім. О.О. Богомольця, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Міністерство юстиції України, визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування наказів, встановлення відсутності компетенції (повноважень),
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (далі -позивачі) звернулись до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Міністерства охорони здоров'я України (далі - відповідач), за участю третіх осіб, в якій, з урахуванням заяв про зміну предмета позову, просять суд:

визнати протиправними дії Міністерства охорони здоров'я України щодо винесення наказу від 14.08.2018 № 42-о «Про покладення обов'язків»;

визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства охорони здоров'я України від 14.08.2018 № 42-о «Про покладення обов'язків»;

встановити відсутність у Міністерства охорони здоров'я України компетенції (повноважень) на призначення виконувача обов'язків ректора Національного медичного університету імені О.О. Богомольця (далі - НМУ імені О.О. Богомольця), крім випадків, прямо визначених положеннями ч. 4 ст. 42 Закону України «Про вищу освіту»;

визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства охорони здоров'я України від 07.09.2018 № 1639 «Про деякі питання управління Національним медичним університетом імені О.О. Богомольця»;

визнати протиправними дії Міністерства охорони здоров'я України щодо винесення наказу від 01.10.2018 № 48-о «Про звільнення ОСОБА_7»;

визнати протиправним та скасувати наказ від 01.10.2018 № 48-о «Про звільнення ОСОБА_7»;

встановити відсутність у Міністерства охорони здоров'я України компетенції (повноважень) достроково розривати контракт з ректором НМУ імені О.О. Богомольця без подання вищого колегіального органу громадського самоврядування НМУ імені О.О. Богомольця;

визнати протиправними дії Міністерства охорони здоров'я України щодо винесення Наказу від 08.01.2019 № 1-о «Про звільнення ОСОБА_7»;

визнати протиправним та скасувати Наказ від 08.01.2019 № 1-о «Про звільнення ОСОБА_7».

Судом вживались заходи забезпечення позову:

- за результатами розгляду заяви позивачів про забезпечення позову, ухвалою суду від 05.09.2018, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2018, заяву задоволено частково, а саме: зупинено дію наказу Міністерства охорони здоров'я України від 14.08.2018 № 42-о «Про покладення обов'язків»; заборонено Міністерству охорони здоров'я України призначати виконуючого обов'язки ректора НМУ імені О.О. Богомольця та вчиняти будь-які інші дії щодо покладення обов'язків ректора НМУ імені О.О. Богомольця на будь-яку особу, окрім випадків, визначених положеннями Закону України «Про вищу освіту».

- за результатами розгляду заяви позивачів про забезпечення позову від 28.09.2018, ухвалою суду від 01.10.2018, залишеною без змін ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2018, заяву задоволено: зупинено дію наказу Міністерства охорони здоров'я України «Про деякі питання управління Національним медичним університетом імені О.О. Богомольця» від 07.09.2018 № 1639.

- за результатами розгляду заяв позивачів про забезпечення позову від 17.12.2018 та від 18.12.2018, ухвалою суду від 20.12.2018, заяви задоволено: заборонено скликання та/або проведення засідання вченої ради Національного медичного університету імені О.О. Богомольця, окрім як під головуванням чинного голови вченої ради Національного медичного університету імені О.О. Богомольця ОСОБА_7; заборонено ОСОБА_6, ОСОБА_8 та будь-яким іншим особам, крім обраного у встановленому чинним законодавством порядку ректора Національного медичного університету імені О.О. Богомольця, вчиняти дії, спрямовані на виконання повноважень ректора (виконуючого обов'язки ректора) Національного медичного університету імені О.О. Богомольця, визначених, зокрема, але не виключно, положеннями ст. 34 Закону України «Про вищу освіту», Статутом Національного медичного університету імені О.О. Богомольця, Положенням про ректорат Національного медичного університету імені О.О. Богомольця; зупинено дію наказу Міністерства охорони здоров'я України від 01.10.2018 № 48-о «Про звільнення ОСОБА_7».

Представник позивачів 10.01.2019 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив, у зв'язку з ігноруванням МОЗ України положень пункту 3 частини другої статті 15 Закону України «Про вищу освіту», пункту 7 частини першої розділу ІІІ Статуту НМУ ім. О.О. Богомольця, частини першої статті 39 Закону України «Про вищу освіту» вжити додаткових заходів забезпечення, а саме:

зупинити дію наказу Міністерства охорони здоров'я України від 08 січня 2019 року № 1-о «Про звільнення ОСОБА_7»;

заборонити усім без виключення державним реєстраторам юридичних осіб, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, нотаріусам, акредитованим суб'єктам, Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України проводити будь-які реєстраційні дії щодо відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про Національний медичний університет ім. О.О. Богомольця;

заборонити усім без виключення державним реєстраторам юридичних осіб, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, нотаріусам, акредитованим суб'єктам, Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України скасовувати реєстраційні дії щодо відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про Національний медичний університет ім. О.О. Богомольця;

заборонити усім без виключення державним реєстраторам юридичних осіб, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, нотаріусам, акредитованим суб'єктам, Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України проводити будь-які реєстраційні дії щодо відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про Національний медичний університет імені О.О. Богомольця щодо прізвища, імені, по батькові, дати обрання (призначення) осіб, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та даних про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи, у тому числі, але не виключно: вносити зміни до відомостей про керівника Національного медичного університету імені О.О. Богомольця, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; вносити зміни до відомостей про фізичних осіб - платників податків, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори тощо, щодо Національного медичного університету імені О.О. Богомольця, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; скасовувати реєстраційні дії щодо відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про Національний медичний університет імені О.О. Богомольця щодо керівника (підписанта);

заборонити Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України виконувати рішення Міністерства юстиції України, передбачені пунктом 2 частини шостої статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» щодо проведення будь-яких реєстраційних дій щодо відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про керівника або відомостей про керівника Національного медичного університету імені О.О. Богомольця (місцезнаходження: 01601, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 13, ідентифікаційний код: 02010787).

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представником позивача зазначено, зокрема, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушуваних прав та інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулися до суду.

Відповідно до приписів частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

На підставі наведених вимог КАС України розгляд поданих заяв про забезпечення позову здійснюється без повідомлення учасників справи.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості заяви про забезпечення адміністративного позову суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю. Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Згідно з частиною першою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено, зокрема, зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених КАС України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Стосовно заяви про забезпечення позову щодо: зупинення дії наказу Міністерства охорони здоров'я України від 08.01.2019 № 1-о «Про звільнення ОСОБА_7»., суд зазначає наступне.

Представник позивачів у заяві посилається на те, що позовні вимоги в частині визнання протиправним наказу № 1-о обґрунтовані відсутністю у МОЗ України повноважень на звільнення ректора НМУ імені О.О. Богомольця у випадку відсутності відповідного подання вищого колегіального органу громадського самоврядування НМУ імені О.О. Богомольця.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 15 Закону України «Про вищу освіту» засновник (засновники) закладу вищої освіти або уповноважений ним (ними) орган за поданням вищого колегіального органу громадського самоврядування закладу вищої освіти достроково розриває контракт із керівником закладу вищої освіти з підстав, визначених законодавством про працю, чи за порушення статуту закладу вищої освіти та умов контракту.

Аналогічне положення передбачене підпунктом 7 пункту 1 розд. III Статуту НМУ імені О.О. Богомольця, відповідно до якого МОЗ України за поданням вищого колегіального органу громадського самоврядування Університету достроково розриває контракт з ректором Університету з підстав, визначених законодавством про працю чи за порушення цього Статуту та умов контракту.

Відповідно до частини першої статті 39 Закону України «Про вищу освіту» вищим колегіальним органом громадського самоврядування закладу вищої освіти є загальні збори (конференція) трудового колективу, включаючи виборних представників з числа студентів (курсантів).

Відповідно до п. 1 розд. VI Статуту НМУ імені О.О. Богомольця вищим колегіальним органом громадського самоврядування Університету є конференція трудового колективу, включаючи виборних представників з числа студентів.

Представник позивачів стверджує, що МОЗ України має повноваження достроково розірвати контракт з ректором НМУ імені О.О. Богомольця за порушення умов контракту виключно за поданням конференції трудового колективу НМУ імені О.О. Богомольця, як це прямо передбачено законодавством України та Статутом НМУ імені О.О. Богомольця.

Натомість, як свідчать матеріали справи, МОЗ України повторно достроково розірвало контракт із ОСОБА_7 шляхом прийняття наказу № 1-о від 08.01.2019, серед підстав для винесення якого не зазначено будь-якого подання загальних зборів (конференції) трудового колективу НМУ імені О.О. Богомольця. Отже, представник позивачів вважає очевидною протиправність такого наказу.

Суд зауважує, що забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього та тимчасового судового захисту.

Відповідно до частини першої статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» (Заява № 11901/02) зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, та і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» (Заява № 50389/99) Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного прав. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, проаналізувавши у сукупності вказані обставини, в контексті зазначених правових норм та наявних доказів, виходячи зі змісту вказаної заяви про вжиття заходів забезпечення позову, а також доводів, викладених в заяві про зміну предмета позову, суд вбачає ознаки очевидної протиправності оскаржуваного наказу від 08.01.2019 № 1-о «Про звільнення ОСОБА_7», що є підставою, за правилами частини другої статті 150 КАС України, для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

При цьому, суд зазначає, що позовні вимоги в частині протиправності дій відповідача щодо винесення наказу № 1-о від 08.01.2019 і визнання його протиправним та скасування, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки вказаний спір не є трудовим спором, в матеріалах справи відсутні докази укладення нового контракту з ректором НМУ імені О.О. Богомольця, а судом в межах заявлених позовних вимог перевіряються лише процедура та порядок прийняття відповідачем оскаржуваного наказу.

Стосовно заяви про забезпечення позову в іншій частині, суд зазначає наступне.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, зокрема, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушуваних прав та інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулися до суду.

20.12.2018 ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва про забезпечення позову зупинено дію Наказу МОЗ України № 48-о від 01.10.2018 «Про звільнення ОСОБА_7». Крім того, визначеною ухвалою суду заборонено ОСОБА_6, ОСОБА_8 та будь-яким іншим особам, крім обраного у встановленому чинним законодавством порядку ректора НМУ ім. О.О. Богомольця, вчиняти дії, спрямовані на виконання повноважень ректора (виконуючого обов'язки ректора) НМУ ім. О.О. Богомольця, визначених, зокрема, але не виключно, положеннями ст. 34 Закону України «Про вищу освіту», Статутом НМУ ім. О.О. Богомольця, Положенням про ректорат НМУ ім. О.О. Богомольця.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань містяться наступні відомості щодо НМУ ім. О.О. Богомольця: прізвище, ім'я, по батькові, дата обрання (призначення) осіб, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи - ОСОБА_7 - керівник з 17.04.2018.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, представник позивачів зазначає, що незважаючи на встановлену судом заборону будь-якій особі, крім ОСОБА_7, виконувати повноваження ректора НМУ ім. О.О. Богомольця та відсутність погодження конференції трудового колективу МОЗ України вкотре видало незаконний наказ про звільнення ОСОБА_7

У зв'язку з викладеним, на думку представника позивачів, існує реальна загроза, що за час розгляду справи в суді МОЗ в черговий раз покладе виконання обов'язків ректора НМУ ім. О.О. Богомольця на іншу особу, в результаті чого можуть бути внесені зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ректора Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця. Також представник позивачів зазначає, що такі дії можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про визнання дій МОЗ України протиправними, визнання протиправними та скасування наказів, встановлення відсутності повноважень, оскільки призведуть до необхідності скасовувати також незаконні реєстраційні дії.

При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення поданої заяви про забезпечення адміністративного позову суд враховує те, що невжиття заходів забезпечення даного адміністративного позову у визначений позивачем спосіб (забороною вчиняти дії, що стосуються предмета спору) може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулись до суду, оскільки в разі ухвалення в подальшому судового рішення, за наслідком розгляду судом справи по суті, на користь позивачів, останнім необхідно буде докласти значних зусиль та витрат для відновлення своїх порушених прав та інтересів, за захистом яких вони звернулись до суду.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

У той же час, суд враховує, що згідно з Рекомендаціями № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятими Комітетом Міністрів Ради Європи 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов'язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов'язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв'язку з оскарженням адміністративного акту.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність, зокрема, полягає в тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову за вартістю. Адекватність заходу до забезпеченню позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Аналіз викладених обставин дає підстави для висновку, що необхідним є вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, які є повністю співмірними з позовними вимогами та відповідають принципу адекватності заходу забезпечення.

Суд погоджується із доводами представника позивачів щодо існування ризику внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зокрема, щодо керівництва НМУ ім. О.О.Богомольця. Оскільки предметом розгляду даної справи є визнання протиправними та скасування наказів МОЗ України про покладення обов'язків ректора НМУ ім. О.О.Богомольця, та, враховуючи ухвалу суду про забезпечення позову в цій справі від 20.12.2018, такий захід забезпечення позову, як заборона проведення будь-яких реєстраційних дій щодо НМУ ім. О.О.Богомольця, є співмірним із заявленими позовними вимогами та відповідає принципу адекватності заходу забезпечення.

Зважаючи на викладене у сукупності, а також те, що правомірність оскаржуваних дій та рішень буде встановлюватися судом в межах даної адміністративної справи, суд дійшов висновку, що виконання останніх до ухвалення рішення в даній адміністративній справі, створює очевидну небезпеку істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, та, відповідно, ефективного захисту (поновлення) порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулись до суду, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

При вирішенні даної заяви щодо забезпечення адміністративного позову, суд також дійшов висновку, що застосуванням заходів забезпечення позовів не буде завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

При цьому, заходи забезпечення адміністративних позовів, про які у заяві просить представник позивачів, відповідають предмету позову та, водночас, часткове вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачами були надані належні та переконливі докази того, що невжиття заходів забезпечення даного адміністративного позову може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулись до суду.

Таким чином, розглянувши подану представником позивачів до Окружного адміністративного суду міста Києва заяву про забезпечення адміністративного позову у вказаній частині, зважаючи на фактичні обставини справи, виходячи із співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, шляхом заборони усім без виключення державним реєстраторам юридичних осіб, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, нотаріусам, акредитованим суб'єктам, Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України проводити будь-які реєстраційні дії щодо відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця (місцезнаходження: 01601, м. Київ, бульв.Т.Шевченка, буд.13, ідентифікаційний код: 02010787), у тому числі, але не виключно, скасовувати реєстраційні дії щодо відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, стосовно Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця (місцезнаходження: 01601, м. Київ, бульв.Т.Шевченка, буд.13, ідентифікаційний код: 02010787).

Суд вважає за необхідне додатково наголосити, що вказаний спосіб забезпечення позову, в розрізі вимог, які представник позивачів ставить у поданій заяві про забезпечення позову, є достатнім для захисту оспорюваних прав позивачів.

При цьому, суд не вбачає належних правових підстав для заборони Департаменту державної реєстрації та нотаріату Мін'юсту виконувати рішення Мін'юсту, передбачені п. 2 ч. 6 ст. 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» щодо проведення будь-яких реєстраційних дій щодо відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про НМУ імені О.О.Богомольця, з огляду на те, що такий спосіб поглинається тим способом, який судом визнано обґрунтованим та задоволено, тобто він фактично дублюється.

Одночасно, суд зауважує, що не висловлює думку щодо законності чи правомірності спірних дій та рішень, а рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не має визначального впливу на рішення, яке згодом може бути ухвалено у зв'язку з оскарженням зазначених дій та рішень.

Крім того, за приписами частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі повинні бути зазначені окрім іншого й: повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; строк пред'явлення рішення до виконання.

Відповідно вірність та повнота зазначення такої інформації є вимогою до форми ухвали в розумінні статті 156 КАС України.

За змістом частини першої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Тому, враховуючи що позивачами у даній справі й відповідно - стягувачами, не є суб'єкти владних повноважень, тому такий строк встановлено терміном 3 роки.

При цьому, держатель Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - Міністерство юстиції України, яке вживає організаційних заходів, пов'язаних із забезпеченням функціонування Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).

Отже, виходячи з вказаних норм, зважаючи на необхідность забезпечення виконання даного рішення та виконання вимог Закону України «Про виконавче провадження», суд вважає за необхідне покласти обов'язок щодо виконання даної ухвали, в т.ч. на Міністерство юстиції України, як держателя Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлюючи при цьому спосіб виконання ухвали про забезпечення адміністративного позову шляхом внесення Міністерством юстиції України відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

За таких обставин, керуючись статтями 150-154, 156, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву представника ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про забезпечення позову частково.

2. Зупинити дію наказу Міністерства охорони здоров'я України від 08.01.2019 № 1-о «Про звільнення ОСОБА_7».

3. Заборонити усім без виключення державним реєстраторам юридичних осіб, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, нотаріусам, акредитованим суб'єктам, Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України проводити будь-які реєстраційні дії щодо відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про Національний медичний університет ім. О.О. Богомольця (місцезнаходження: 01601, м. Київ, бульв.Т.Шевченка, буд.13, ідентифікаційний код: 02010787), у тому числі, але не виключно, скасовувати реєстраційні дії щодо відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, стосовно Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця (місцезнаходження: 01601, м. Київ, бульв.Т.Шевченка, буд.13, ідентифікаційний код: 02010787).

4. Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження та може бути пред'явлена до виконання у порядку та спосіб, встановлених Законом України «Про виконавче провадження», у строк до 11.01.2022.

5. Визначити спосіб і порядок виконання пункту 3 резолютивної частини даного судового рішення, шляхом зобов'язання Міністерства юстиції України внести відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

6. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

7. Ухвалу направити для виконання сторонам у справі.

8. Ухвала діє до закінчення розгляду справи по суті та набрання рішенням у справі законної сили.

Заявники (стягувачі): ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1), ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_2), ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, місце проживання: АДРЕСА_3), ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4, місце проживання: АДРЕСА_4), ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5, місце проживання: АДРЕСА_5).

Боржники: Міністерство охорони здоров'я України (місце знаходження: 01021, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 7; ідентифікаційний код: 00012925; номер засобу зв'язку: )

Міністерство юстиції України (01001, Київ, вулиця Архітектора Городецького, 13, ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, передбаченими статтями 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.В. Аблов