Справа № 460/3017/18
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2019-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 січня 2019 року м. Рівне №460/3017/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дорошенко Н.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доВолодимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області
про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернулась до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (далі - відповідач) , за змістом якого просить суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку пенсії позивача з урахуванням частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та п.9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивача з урахуванням частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75% заробітку, починаючи з 16 жовтня 2018 року, та виплачувати пенсію з урахуванням проведеного перерахунку;

зобов'язати відповідача перерахувати та виплачувати пенсію з 16.10.2018, з врахуванням проведених виплат, на підставі п.9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона перебуває на обліку у Володимирецькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області, отримує пенсію, також є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1- ї категорії. Вказала, що згідно з постановою Кузнецовського міського суду від 27.10.2009 у справі №2а-222/09 відповідач був зобов'язаний, крім іншого, здійснити позивачу нарахування збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 15 років, на підставі ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". З моменту винесення постанови Кузнецовського міського суду від 27.10.2009, її правовий статус не змінився, проте відповідач протиправно відмовляється нараховувати їй підвищення до пенсії, передбачене ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", повністю ігноруючи висновки Верховного Суду України щодо застосування даної норми права. Також вказала, що відповідно до Порядку обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210, вона має право на обчислення пенсії з урахуванням п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Проте, відповідач листом від 16.10.2018 №2601/Н-181 відмовив позивачу у здійсненні перерахунку її пенсії, виходячи з кратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернулась до суду.

Ухвалою від 11 грудня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, визначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

У встановлений судом строк відповідач подав відзив на позовну заяву (а.с.27-28), в якому заперечував проти задоволення позовних вимог повністю. Вказав, що позивач отримує пенсію по інвалідності ІІ групи захворювання, яке пов'язане з наслідками аварії на ЧАЕС за нормами Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". 11.10.2017 у відповідній частині набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" №2148-VIII, згідно із п. 2 п.п. 3 розділу І норму ст. 56 ч. 2 Закону №796-ХІІ доповнено словами і цифрами "у разі призначення пенсії на умовах частини другої ст. 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". У цьому випадку визначається розмір пенсії, яка складається із двох частин: частина пенсії, яка припадає на період стажу до набрання чинності Законом та частини пенсії, яка припадає на період страхового стажу після набрання чинності Законом. Такий порядок нарахування пенсії позивачу є невигідним для неї, оскільки розмір її пенсії після проведення перерахунку відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зменшиться.

Відтак, на думку відповідача, підстав для перерахунку пенсії позивача з 01.10.2018 з урахуванням частини 2 статті 56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" немає.

Також відповідач вказав, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" щодо підвищення пенсії внесено зміни до статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Пунктом 9.1 визначено, що за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи , інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року. Враховуючи викладене, провести перерахунок позивачу пенсії з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати немає підстав.

Відповідач також зауважив, що постанова Кузнецовського міського суду від 27.10.2009 виконана управлінням Пенсійного фонду України в м. Кузнецовськ (розпорядження №109700 від 17.09.2010). Доплату, яка виникла внаслідок проведеного перерахунку пенсії на виконання рішення суду в сумі 46333,69 грн. позивачу було виплачено в жовтні місяці 2010 року разом із пенсією за жовтень 2010. Таким чином, відсутні законні підстави для перерахунку пенсії позивачу.

З'ясувавши доводи та аргументи сторін, наведені в заявах по суті справи, встановивши обставини справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх у сукупності сукупності, відповідно до вимог закону, суд встановив та врахував таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується копією посвідчення Серія НОМЕР_2, виданого 22.11.2004 Рівненською обласною державною адміністрацією, та вкладкою до посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи НОМЕР_3 від 22.11.2004. Також позивач є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок аварії на ЧАЕС (а.с.10,14).

Перебуваючи на обліку у Володимирецькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області, ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності 2 групи захворювання, яке пов'язане з наслідками аварії на ЧАЕС за нормами Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с.14-17, 31-33).

Постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27.10.2009 №2а-222/09 позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Кузнецовську Рівненської області про перерахунок пенсії задоволено повністю.

Визнано незаконною відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Кузнецовську Рівненської області у виплаті ОСОБА_1 пенсії з 22.05.2008 як інваліду другої групи інвалідності, пов'язаної із Чорнобильською катастрофою, у розмірі, встановленому ст. 54 ч. 4 та ст. 50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Кузнецовську Рівненської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 22.05.2008 по 27.10.2009 відповідно до положень ст. 54 ч. 4 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як інваліду ІІ-ї групи інвалідності, пов'язаної з Чорнобильською катастрофою - в розмірі не нижчому восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особі, віднесеній до категорії 1, на підставі положень ст. 50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Кузнецовську Рівненської області здійснити нарахування збільшення пенсії ОСОБА_1 з 21.04.2009 по 27.10.2009 на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 15 років, на підставі ст. 56 ч. 2 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с.18-20).

На підставі розпоряджень від 17.09.2010 №109700 ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії по інвалідності в розмірі фактичних збитків із 22.05.2008 та з 21.04.2009 (а.с. 14,17).

На звернення ОСОБА_1 стосовно перерахунку пенсії від 09.10.2018, відповідач листом від 16.10.2018 №2601/Н-181 повідомив позивача про відсутність підстав для перерахунку пенсії з урахуванням ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у зв'язку з тим, що вказаний порядок нарахування пенсії є невигідним для позивача, оскільки розмір пенсії ОСОБА_1 після проведення перерахунку зменшиться. Також вказав, що за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року. За наведених підстав, відмовив у перерахунку пенсії позивача (а.с.12-13).

Не погодившись з відмовою відповідача у проведенні перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Частиною 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.03.2003 №1058-ІV, який набрав чинності 01.01.2004 (далі - Закон №1058-ІV), передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я врегульовані Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII (далі - Закон №796-XII), який створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Статтею 1 Закону №796-XII визначено, що цей Закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв'язання пов'язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв'язання пов'язаних з цим проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв'язання пов'язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Тобто, метою Закону є захист громадян, які постраждали внаслідок: - Чорнобильської катастрофи; - інших ядерних аварій та випробувань; - військових навчань із застосуванням ядерної зброї.

Статтею 49 Закону №796-XII передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді:

а) державної пенсії;

б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Крім того, як встановлено частиною 2 статті 56 Закону №796-XII, право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Тобто, частиною 2 статті 56 Закону №796-XII передбачено право громадян, віднесених до категорій 1, 2, 3, 4, на державну пенсію за віком в повному розмірі за умови зниженого стажу роботи.

Пунктом 13 Перехідних положень Закону №1058-ІV (в редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії, щомісячного довічного грошового утримання відповідно до законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про статус суддів", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України та цього Закону, призначається одна пенсія, щомісячне довічне грошове утримання за її вибором.

Таким чином, цією нормою надано право особі обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом №1058-ІV або спеціальним Законом №796-XII.

Разом з тим, статтею 54 Закону №796-XII передбачено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв'язку смерті з Чорнобильською катастрофою. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Матеріалами справи стверджується, що позивач обрала право обчислення її пенсії по інвалідності в розмірі фактичних збитків, тобто в порядку, передбаченому статтею 54 Закону №796-XII, а не відповідно до Закону №1058-IV.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 №851 (далі - Порядок №1210) та визначено механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Порядок визначення розміру заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, для обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, передбачений пунктами 2-5 Порядку №1210.

Відповідно до пп.1 п.13 Порядку №1210, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виплачується у таких розмірах для інших осіб з інвалідністю, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою: особам з інвалідністю IІ групи - 379,60 гривні.

Із наданих сторонами копій розпоряджень про перерахунок пенсії №109700 від 17.09.2010, №109700 від 07.11.2012, рішення №00 від 05.12.2018 судом встановлено, що пенсія позивача визначається в розмірі відшкодування фактичних збитків. При цьому надбавка до пенсії за понаднормативний стаж у спірний період ОСОБА_1 не встановлювалась (а.с.14-17,31-33).

Таким чином, розмір пенсії ОСОБА_1 передбачений статтею 54 Закону №796-XII, виплачується у повному розмірі, визначеному відповідно до статті 54 Закону №796-XII та Порядку №1210.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що проведення перерахунку пенсії із обчисленням її розміру відповідно до ч.2 ст.56 Закону №796-XII здійснюється з врахуванням стажу роботи пенсіонера, який застосовується при обчисленні пенсії за віком, та не враховується при обчисленні пенсії по інвалідності. Позивачу призначена та виплачується пенсія по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків, який встановлений Постановою №1210, як особі з інвалідністю ІІ групи, щодо якої встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, незалежно від стажу роботи.

Відтак, відповідачем не порушені законні права ОСОБА_1, оскільки у Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області відсутні підстави для застосування пільг, передбачених ч.2 ст.56 Закону №796-XII, при перерахунку пенсії особам, яким пенсія призначена по інвалідності та обчислюється у повному розмірі, передбаченому Порядком №1210.

За наведених обставин, в позові про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо нездійснення перерахунку пенсії позивача з урахуванням частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивача з урахуванням частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75% заробітку, починаючи з 16 жовтня 2018 року, та виплачувати пенсію з урахуванням проведеного перерахунку слід відмовити.

Також суд враховує, що статтею 59 Закону №796-XII (в редакції Закону України від 05.10.2006 №231-V) передбачалось, що пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону.

Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством України для осіб, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов'язків військової служби (службових обов'язків) або відповідно до статті 54 цього Закону.

Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

Тобто, до внесення змін Законом України від 03 жовтня 2017 року №2148-VIII частина третя статті 59 Закону регулювала порядок обчислення пенсії тільки однієї категорії осіб, а саме: осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами.

Законом України від 03 жовтня 2017 року №2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" статтю 59 Закону викладено в такій редакції: "Пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону.

Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством для осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов'язків військової служби (службових обов'язків), або відповідно до статті 54 цього Закону.

Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року".

Порівняльний аналіз попередньої та чинної редакцій частини 3 статті 59 Закону №796-XII свідчить про те, що дана норма регулювала та регулює порядок обчислення пенсії особам, які проходили дійсну строкову службу, але, вносячи зміни до частини 3 цієї статті, законодавець, на виконання мети та основних завдань закону, розширив перелік осіб, які мають право на обчислення пенсії у п'ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановивши у переліку окрім осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали особами з інвалідністю, ще й інших осіб, які брали участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Так, зокрема, частина 2 статті 59 Закону №796-XII врегульовує порядок призначення пенсій військовослужбовцям, які стали особами з інвалідністю внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї.

З огляду на це, до статті 59 Закону №796-XII, яка регулює порядок призначення пенсій військовослужбовцям, включено частину 3, яка встановлює порядок обчислення пенсії особам, які під час проходження саме дійсної строкової служби брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Таким чином, суд дійшов висновку, що для отримання пенсії за частиною третьою статті 59 Закону №796-XII особа має відповідати наступним критеріям:

1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, або

2) особа брала участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій та випробувань, або

3) особа брала участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Таке право виникає у зазначених осіб лише за наявності у сукупності трьох умов:

1) особа має статус особи з інвалідністю;

2) особа отримала статус особи з інвалідність виключно внаслідок участі у ліквідації відповідних наслідків та у військових навчаннях;

3) особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби.

Таким чином, частина третя статті 59 Закону №796-XII не містить норм, які можуть викликати неоднозначність у її застосуванні.

Суд враховує висновки, висловлені Верховним Судом в ухвалах від 08.05.2018 (провадження №Пз/9901/33/18) та від 21.05.2018 (провадження №Пз/9901/37/18).

Матеріалами справи підтверджується, що позивач дійсно є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. При цьому, сторони визнають, що ОСОБА_1 брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зв'язку з чим в подальшому набула статусу особи з інвалідністю ІІ групи, ліквідатора 1 категорії.

В позовній заяві позивач не вказує, що у період участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вона перебувала на дійсній строковій службі.

Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивач проходила дійсну строкову службу у цей період ОСОБА_1 суду не надала.

Відтак, суд дійшов висновку, що дія норми частини 3 статті 59 Закону №796-ХІІ на позивача не поширюється.

При цьому, як уже зазначалось судом, на правовідносини щодо обчислення розміру пенсії позивача поширюється Порядок №1210.

15 листопада 2017 року (після внесення змін до статті 59 Закону №796) постановою Кабінету Міністрів України за №851 внесено зміни до Порядку №1210, а саме: у першому реченні пункту 1 слова і цифри "статей 54 і 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" замінено словами і цифрами "статей 54, 57 і 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та доповнено Порядок пунктом 9-1 такого змісту: "За бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року".

Отже, пункт 9-1 Порядку прийнятий на реалізацію норми частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а відтак, може бути застосований виключно до осіб, на яких поширюється дія частини 3 статті 59 вказаного Закону.

За таких обставин та враховуючи те, що на позивача не поширюється дія частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідачем правомірно відмовлено в перерахунку пенсії.

Згідно з ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході судового розгляду справи відповідач підтвердив правомірність його поведінки у спірних правовідносинах.

Таким чином у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Відповідно до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (вул. Соборна, 28, смт. Володимирець, 34400, ЄДРПОУ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинення певних дій - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 11 січня 2019 року.

Суддя Дорошенко Н.О.