Справа № 755/5279/18
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2019-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 січня 2019 року №755/5279/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: 02090, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (04053, м.Київ, вул.Бульварно-Кудрявська, 16, ) про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі також - позивач) до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (далі також - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії державного службовця;

- зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу за період з 01 грудня 2015 року до 01 травня 2016 року і виплатити різницю між перерахованою і виплаченими пенсіями.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 05 квітня 2018 року адміністративну справу №755/5279/18 передано за підсудністю до Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.05.2018 відкрито провадження в адміністративній справі №755/5279/18, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Позов мотивовано тим, що позивач має право на перерахунок пенсії державного службовця, оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» з 01.12.2015 встановлені нові розміри посадових окладів працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери.

Відзив на адміністративний позов подано правонаступником Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві - Головним управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві (далі - ГУ ПФУ в м.Києві), яке проти позову заперечило з огляду на відсутність підстав для перерахунку пенсії позивачу, оскільки з 01.05.2016 набрав чинності Закон України «Про державну службу» №889, який не передбачає проведення перерахунку пенсії державних службовців.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м.Києві та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723- XII (пенсійне посвідчення НОМЕР_2 від 28.01.2011).

24.02.2018 позивач через веб-портал електронних послуг звернулась до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві із скаргою стосовно ненадання останнім відповіді на її звернення від 04.10.2017 №48 про перерахунок пенсії. До вказаного звернення позивачем було додано довідку господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України від 02.10.2017 №767 про заробітну плату за відповідною посадою станом 01.12.2015.

Довідка господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України №767 від 02.10.2017 видана ОСОБА_1 про те, що вона працювала в Секретаріаті Кабінету Міністрів України на посаді головного спеціаліста, заробітна плата, з якої призначається пенсія зазначеній особі, станом на 01.12.2015 становить 14 216,22 грн.

07.03.2018 позивач отримала відповідь в електронному кабінеті веб-порталу електронних послуг Пенсійного фонду України, а пізніше поштою також лист Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 12.03.2018 №4195/15 про відмову у перерахуванні пенсії.

Позивач, вважаючи дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії протиправними, звернулася до суду з адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить із наступного.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 визначалися Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ (далі - Закон № 3723-ХІІ).

Відповідно до ст. 37-1 зазначеного Закону у редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

З 01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі-Закон №76-VIII), яким, зокрема, статтю 37-1 Закону України №3723-ХІІ викладено у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Правове регулювання Урядом зазначеного питання у період з 01.01.2015 по 01.12.2015 здійснювалось Постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865, за змістом п.п. 4., 5 якої, підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця було передумовою для перерахунку пенсії.

Так, пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 03.05.2000 №865 у редакції, що діяла до 01.12.2015 було передбачено наступне.

У разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від

16 січня 2003 р. N 432-IV "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу" заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу" (3723-12), визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Мінсоцполітики (пункт 5 постанови Кабінету Міністрів України №865).

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», якою підвищено розміри заробітку працюючих державних службовців та яка відповідно до пункту 6 застосовується з 01.12.2015, виключено пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України №865, а пункт 5 викладено в такій редакції: «форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

З 01.05.2016 набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VII (згідно з п.1 розділу ХІ вказаного Закону). Згідно з п.2 розділу ХІ вказаного Закону, визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про державну службу", крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

При цьому, відповідно до ст.90 Закону №889-VII, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно зі статтею 22 Конституції України, на яку покликається позивач, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Посилання позивача на порушення статті 22 Конституції України у зв'язку зі зміною правого регулювання спірних правовідносин є безпідставними, адже ні Закон України №76-VIII, яким, зокрема, статтю 37-1 Закону №3723-ХІІ викладено у новій редакції, ні стаття 90 Закону України №889-VIII, не визнані неконституційними Конституційним Судом України, який до того ж у Рішенні від 26.12.2011 №20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень (вказана правова позиція відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 07.11.2017 у справі №398/4332/16).

Відповідно до ст.58 Конституції України, на яку також посилається позивач, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у рішенні від 09.02.1999 №1-рп/99 зазначив, що за загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, враховуючи вищевикладене у сукупності, суд констатує, що станом на момент звернення позивача до органу Пенсійного фонду України, норми законодавства, які передбачали можливість перерахунку пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, втратили чинність. А відтак, відповідачем правомірно відмовлено позивачу у перерахунку пенсії державного службовця.

Тому, підстави для задоволення позовних вимог та визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії державного службовця, а також зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу за період з 01 грудня 2015 року до 01 травня 2016 року і виплатити різницю між перерахованою і виплаченими пенсіями, - відсутні.

Позивач, в силу положень ч.1 ст.77 КАС України, повинен довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, проте всупереч вказаній нормі не довів суду належними доказами наявність обставин, що обґрунтовують його позовні вимоги.

Відповідач, в силу положень частини 2 статті 77 КАС України, довів відповідність оскаржуваних дій вимогам ч.3. ст.2 КАС України.

Відповідно до ст.52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Зважаючи на те, згідно з відомостями Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України припинено, суд вважає необхідним задовольнити клопотання ГУ ПФУ в м.Києві та замінити первісного відповідача на правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві.

Зважаючи на те, що позов задоволенню не підлягає, судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись статтями 72-77, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: 02090, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (04053, м.Київ, вул.Бульварно-Кудрявська, 16, ) про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко