Справа № 199/9931/18
Суддя: Спаї В. В.
Дата ухвалення: 2019-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/9931/18
РІШЕННЯ

Іменем України

15.01.2019 м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

за участю секретаря судового засідання Перетятько А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Чайки Олексія Леонідовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 11.12.2018 інспектором відділу безпеки дорожнього руху УПП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Чайкою О.Л. було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. ч. 2 та 3 ст. 140 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 680,00 грн. Вказану постанову інспектор Чайка О.Л. виніс, оскільки, на його переконання, начальник зміни Управління експлуатації мереж КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради ОСОБА_1, як відповідальна особа за проведення робіт у м. Дніпрі по вул. Барвінківська біля будинку №46, порушив вимоги щодо погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об'єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування (ч. 2 ст. 140 КУпАП); обладнання на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах місць: провадження робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій тощо, а так само не усунення після закінчення робіт перешкод і не приведення автомобільної дороги, вулиці, залізничного переїзду в стан, що гарантує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів та пішоходів (ч. 3 ст. 140 КУпАП).

Позивач повністю не погоджується із вказаною постановою, та вважає, що вона є незаконною і підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

11.12.2018 працівниками Управління експлуатації водопровідних мереж КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради на відповідних водопровідних мережах у м. Дніпрі по вул. Барвінківській біля будинку №46 проводились аварійно-відновлювальні роботи, перешкод для безпечного руху транспортних засобів та пішоходів створено не було, місце робіт було огороджено, робітники знаходились у сигнальних жилетах. Під час проведення робіт під'їхав екіпаж ВБДР УПП в Дніпропетровській області та без роз'яснення законних прав, можливістю скористатися правовою допомогою, не розглянувши адміністративну справу по суті, інспектором ВБДР УПП в Дніпропетровській області Чайкою О.Л. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення.

Посилаючись у позові на те, що з боку позивача не було будь-яких порушень, оскільки відповідно до посадової інструкції начальника зміни КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради (ОСОБА_1.) із зазначенням посадових обов'язків визначено, що позивач не є посадовою особою, до компетенції якої належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг і вулиць, вжиття заходів своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на автомобільних дорогах і вулицях місць проведення робіт та вчинення дій, передбачених ч.ч.2,3 ст. 140 КУпАП, а також на те, що відповідач незаконно розглянув справу на місці вчинення адміністративного правопорушення, позбавив позивача можливістю скористатися своїми права, передбаченими ст. 268 КУпАП та порушив вимоги щодо розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.ст. 278,279 КУпАП, у зв'язку з чим у позові й заявлено відповідну вимогу про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі.

Позивач в окремо наданій суду заяві просив суд розглядати справу у його відсутності, повідомив, що позов підтримує в повному обсязі та просив його задовольнити.

Відповідач не скористався правом брати участь у судових засіданнях та правом надання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідив докази, суд дійшов до наступного висновку.

Як встановлено судом на підставі відповідної постанови постановою відповідача серії БР № 472506 від 11.12.2018 на позивача було накладено адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч. 2, 3 ст.140 КУпАП. Згідно з постановою у м. Дніпро по вул. Барвінківській біля будинку №46 гр. ОСОБА_1, будучи відповідальною собою - начальник зміни УЕВ №1, при проведенні ремонтних робіт не позначив місце проведення робіт та не погодив схему з органами національної поліції (а.с. 8).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» безпосередньо встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою КМУ від 10.10.2001р. №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За змістом положень ч. 3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух», посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов'язані, зокрема, при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху; впроваджувати у повному обсязі заходи щодо безпеки дорожнього руху при здійсненні будівництва, реконструкції та ремонту доріг, вулиць та залізничних переїздів; позначати місця виконання робіт, місця, де залишено на дорозі, вулиці, залізничному переїзді машини і механізми, будівельні матеріали тощо, відповідними дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами, а в темний час доби і при тумані - сигнальними вогнями, передбаченими діючими нормами обладнувати їх технічними засобами регулювання дорожнього руху.

Відповідно до вимог ч.ч. 2-4 ст. 258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених ч.ч. 1, 2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Згідно із приписами ч.ч. 1, 3, 6, 9, 10 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Також, постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

У випадках, передбачених законодавством України, про захід стягнення робиться відповідний запис на протоколі про адміністративне правопорушення або постанова оформляється іншим установленим способом.

Так, як встановлено ч. 3 розділу 2 «Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 року №1395, при складанні протоколу про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 139, ч. 4 ст. 140 КУпАП або постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1-3 ст. 140 КУпАП (коли протокол не складається), до них необхідно долучати акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі (додаток 2) з відповідними замірами та схемою про:

1) пошкодження шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд, трамвайних колій чи технічних засобів регулювання дорожнього руху;

2) самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху;

3) перешкоду для дорожнього руху, у тому числі забруднення шляхового покриття;

4) пошкодження асфальтобетонного покриття доріг унаслідок руху машин на гусеничному ходу;

5) умови та стан шляху, які загрожують безпеці дорожнього руху;

6) порушення нормативів щодо обладнання на дорогах місць проведення ремонтних робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій;

7) порушення або невиконання правил на підприємствах, в установах та організаціях під час розроблення та виготовлення транспортних засобів і деталей до них або інших предметів їх додаткового обладнання, під час проектування, реконструкції та ремонту шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

За ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Втім, відповідач не виконав свій процесуальний обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, не надав на виконання ч. 2 ст. 77 КАС відзиву на позовну заяву, а також не надав будь-яких актів обстеження ділянки вулично-шляхової мережі з відповідними замірами та схемою (про наявність такого ату і не зазначено у оскаржувані постанові), а також фото чи відео фіксацію на підтвердження факту вчиненого правопорушення.

Згідно ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п. 45 рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011р; п. 75 рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р; п. 52 рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 р.).

Твердження позивача щодо порушення відповідачем вимог ст.ст. 278, 279 КУпАП суд не бере до уваги, оскільки вони спростовуються змістом ст. 258 КУпАП, про що викладено вище. Також суд не вважає слушними доводи позивача про те, що відповідно до своєї посадової інструкції він не є посадовою особою, до компетенції якої належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг і вулиць, вжиття заходів своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на автомобільних дорогах і вулицях місць проведення робіт та вчинення дій, передбачених ч.ч.2,3 ст. 140 КУпАП, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження вказаного.

Таким чином, суд, оцінюючи усі докази, які були досліджені, у їх сукупності, та враховуючи встановлені порушення вимог закону у діях відповідача при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 частково: оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню.

Разом з тим, відмовляючи в задоволенні вимоги позову про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд керується тим, що підстави для закриття справи про адміністративне правопорушення передбачені ст. 247 КУпАП, а також тим, що на виконання вимог ч. 1 ст. 247 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Повноваження суду у разі задоволенні позову визначені ч. 2 ст. 245 КАС України, перелік яких є вичерпним, та не передбачає можливості закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, тому в задоволенні даної вимоги адміністративного позову має бути відмовлено.

Щодо розподілу судових витрат, то на підставі ст. 139 КАС України у зв'язку із задоволенням адміністративного позову, а також враховуючи вимоги ст. 288 КУпАП (за умови оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення особа звільняється від сплати державного мита), суд дійшов до висновку про необхідність віднесення на рахунок держави судових витрат.

Керуючись ст.ст. 6-10, 12, 22, 25, 72-77, 79, 90, 139, 241-246, 250, 251, 255, 271, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Чайки Олексія Леонідовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора відділу безпеки дорожнього рух Управління патрульної поліції в дніпропетровській області лейтенанта поліції Чайки Олексія Леонідовича (м. Дніпро, вул. Троїцька площа, 2-А) серії БР № 472506 від 11.12.2018 про накладення на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1) адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відмовити в задоволенні вимоги адміністративного позову про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Повне судове рішення складене та підписане 15.01.2019.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї