Справа № 200/13766/18-а
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2019-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2019 р. Справа№200/13766/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Циганенка А.І., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Великоновосілківської районної державної адміністрації Донецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

01 грудня 2018 року шляхом надіслання поштою позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, Управління соціального захисту населення Великоновосілківської районної державної адміністрації Донецької області, у якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в виплаті сум допомоги при народженні дитини, які не виплачені за минулий період з 01 жовтня 2017 року по 01 травня 2018 року на утримання ОСОБА_2;

- зобов'язати відповідача виплатити суми допомоги при народженні дитини, які не виплачені за минулий період з 01 жовтня 2017 року по 01 травня 2018 року на утримання ОСОБА_2.

Позов обґрунтований тим, що позивач 15 червня 2018 року звернулась до відповідача для призначення допомоги при народженні дитини. Комісією з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам було прийнято рішення про призначення допомоги при народженні дитини. У серпні місяці 2018 року призначена допомога була виплачена з червня 2018 року. Заборгованість яка виникла з 01 жовтня 2017 року виплачена не була. Позивач покликається на те, що Закон України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» не передбачає такої підстави не сплати заборгованості по соціальним виплатам за минулий період, як прийняття окремого порядку визначеного Кабінетом Міністрів України. Позивач просив розглянути справу без його участі.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому вимоги позивача не визнав, просив відмовити в їх задоволенні в повному обсязі з наступних підстав. Після звернення позивача внутрішньо переміщеної особи із заявою для призначення допомоги при народженні дитини. Рішенням комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при райдержадміністрації, управлінням було призначено допомогу з 01.10.2017 по 31.10.2020 (01.10.2017 по 31.10.2017 - у сумі 10320,00 гривень, 01.11.2017 по 31.10.2020 - у сумі 860,00 гривень - щомісячно), як це передбачено Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та Порядком призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженим постановою Кабінетом Міністрів України від 27.12.2001 №1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми». Призначена допомога була виплачена у серпні 2018 року за червень, липень, серпень 2018 року. Відповідач вважає що діяв в межа чинного законодавства, а невиплачені суми соціальних виплат за минулий період, обліковуються в органі та будуть виплачені після затвердження окремого порядку визначеного кабінетом Міністрів України. У задоволені позовних вимог просив відмовити в повному обсязі.

10 грудня 2018 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначений за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд встановив наступне.

06 грудня 2017 року народився ОСОБА_2, матір'ю якого є позивач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, виданим Великоновосілківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

12 червня 2018 року ОСОБА_2 видана довідка НОМЕР_2 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

12 червня 2018 року ОСОБА_1 видана довідка НОМЕР_3 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

15 червня 2018 року позивачем подана заява №1910 про призначення допомоги при народженні дитини.

18 липня 2018 року Управлінням соціального захисту населення Великоновосілківської районної державної адміністрації Донецької області прийняте «Рішення про призначення допомоги сім'ям з дітьми» про призначення допомоги при народженні дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

24 жовтня 2018 року Управління соціального захисту населення Великоновосілківської районної державної адміністрації Донецької області листом за №71-65-5.1-6.2 повідомило позивача про те, що після звернення позивача із заявою про призначення допомоги при народженні дитини, рішенням комісією з питань призначення (відновлення) соціальних виплат було призначено допомогу. Призначена допомога була виплачена у серпні 2018 року у сумі 2580,00 гривень (по 860,00 гривень за червень, липень та серпень 2018 року). Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та будуть виплачені після затвердження окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері соціального захисту сімей з дітьми, регулюються Законом України від 21 листопада 1992 року №2811-XII «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» (далі - Закон №2811-XII). На час виникнення спору Закон №2811-XII діяв в редакції Закону України №2249-VIII від 19.12.2017.

Закон №2811-XII відповідно до Конституції України встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Статтею 10 Закону №2811-XII визначено, що допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з

дитиною.

За приписами статті 11 Закону №2811-ХІІ допомога батькам при народженні дитини призначається на підставі свідоцтва про народження дитини. […] Для призначення допомоги при народженні дитини до органу праці та соціального захисту населення за умови пред'явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається одним з батьків (опікуном), з яким постійно проживає дитина, заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та копія свідоцтва про народження дитини. Даний перелік документів є вичерпним. […]

Допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини. [...]

Виплата допомоги при народженні дитини припиняється у разі: позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав; тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання; припинення опіки або звільнення опікуна від його повноважень щодо конкретної дитини; нецільового використання коштів і незабезпечення отримувачем допомоги належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини.

27 грудня 2001 року постановою Кабінету Міністрів України № 1751 був затверджений «Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» (далі - Порядок).

Пунктом 2 Порядку передбачено, що державна допомога сім'ям з дітьми призначається і виплачується, зокрема, громадянам України.

Згідно пункту 13 Порядку виплата допомоги припиняється у разі: позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; відмови отримувача допомоги від виховання дитини; нецільового використання коштів і незабезпечення отримувачем допомоги належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини; відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав; тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання, крім дітей, які народилися під час перебування матері в слідчому ізоляторі або установі виконання покарань за умови перебування дитини разом з матір'ю; припинення опіки або звільнення опікуна від його повноважень щодо конкретної дитини; перебування отримувача допомоги у місцях позбавлення волі за рішенням суду; усиновлення дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування; смерті дитини; смерті отримувача допомоги. Виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем, в якому виникли зазначені обставини, за рішенням органу, який призначив допомогу.

Під час судового розгляду судом встановлено, що позивач, яка є громадянкою України та має зареєстроване місце проживання на території України, народивши 06.12.2017 дитину, протягом дванадцяти місяців з дня народження дитини звернулася до відповідача за місцем реєстрації як внутрішньо переміщена особа із заявою про призначення допомоги при народженні дитини.

Таким чином, позивач повною мірою виконала вимоги, встановлені законодавством для призначення та отримання допомоги. Жодних повідомлень про невідповідність або неповноту поданого пакету документів відповідачем позивачеві не спрямовувалось.

Підставою для не виплати за минулий період позивачу допомоги при народженні дитини стало, не затвердження Кабінетом Міністрів України окремого порядку виплати суми соціальної допомоги, яка не виплачена за минулий період (далі «окремий порядок»).

Аналіз вищезазначеного законодавства дозволяє суду дійти висновку, що зазначена обставина не позбавляє позивача та її дитину права на отримання допомоги, з огляду на наступне.

За приписами частин 1, 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно частини 3 статті 7 КАС України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Дійсно, відповідно до пункту 15 «Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365, суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

У той же час, постанова Кабінету Міністрів України, як підзаконний правовий акт, не може змінювати в бік звуження права громадян, які встановлені правовим актом вищої юридичної сили. Закон №2811-XII не містить такої підстави не виплати допомоги за минулий період, як не затвердження окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Тому в даних правовідносинах суд застосовує положення Закону №2811-XII.

Крім того, відповідно статті 3 «Конвенції про права дитини», ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують, щоб установи, служби і органи, відповідальні за піклування про дітей або їх захист, відповідали нормам, встановленим компетентними органами, зокрема, в галузі безпеки й охорони здоров'я та з точки зору численності і придатності їх персоналу, а також компетентного нагляду.

Варто зазначити, що допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам. В даному випадку відмова відповідача, в першу чергу, призводить до порушення інтересів дитини.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У зв'язку з викладеним, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем, підлягають відшкодуванню (статті 139 КАС України).

Керуючись статтями 2, 3, 5-10, 20, 22, 25, 72-76, 90, 132, 139, 143, 205, 241-246, 250, 251, 255, 263, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1) до Управління соціального захисту населення Великоновосілківської районної державної адміністрації Донецької області (місцезнаходження: 85500, Донецька область, Великоновосілківський район, смт. Велика Новосілка, вул. Леніна, буд. 68; ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Великоновосілківської районної державної адміністрації Донецької області щодо відмови у виплаті допомоги при народженні дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 01 жовтня 2017 року по 01 травня 2018 року.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Великоновосілківської районної державної адміністрації Донецької області виплатити ОСОБА_1 допомогу при народженні дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 01 жовтня 2017 року по 01 травня 2018 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Великоновосілківської районної державної адміністрації Донецької області .

Повний текст рішення складено 10 січня 2019 року.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Донецького окружного адміністративного суду у строки, встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Циганенко А.І.