Справа № 0240/2755/18-а
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2019-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 0240/2755/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Чернюк Алла Юріївна

Суддя-доповідач: Кузьменко Л.В.

15 січня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьменко Л.В.

суддів: Іваненко Т.В. Шидловського В.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Сербин І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2018 року (рішення ухвалено 05 жовтня 2018 року суддею Чернюк А.Ю. в м.Вінниці, повний текст судового рішення складено 12 жовтня 2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області в особі Ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ, управління Мінстерства внутрішніх справ України у Вінницькій області в особі Ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області, в якому просив :

- визнати протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України №15/2-2475 від 04.07.2018 року у призначенні ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності з 26.09.2016 року внаслідок захворювання пов'язаного з виконанням службових обов'язків;

- зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності з 26.09.2016 року внаслідок захворювання пов'язаного з виконанням службових обов'язків в розмірі 290 000 (двісті дев'яносто тисяч гривень ) грн. 00 коп. без урахування раніше виплачених сум (а саме без врахування виплаченої мені раніше одноразової грошової допомоги в сумі 19 575 грн. (дев'ятнадцять тисяч п'ятсот сімдесят п'ять гривень) 00 коп. відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

На обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 13.03.2012 року Військово-лікарською комісією встановлено у позивача ряд захворювань, які пов'язані з виконанням службових обов'язків, а 20.04.2012 року медико-соціальною експертною комісією йому встановлено ІІІ групу інвалідності та встановлено 50% втрати працездатності.

26.09.2016 року позивач повторно пройшов огляд медико-соціальної експертної комісії у Вінницькому обласному центрі, за результатами якої ОСОБА_2 встановлено 75% втрати працездатності у зв'язку з захворюванням, що пов'язане з виконанням службових обов'язків та встановлена інвалідність ІІ групи безстроково.

У зв'язку з встановленням позивачу ІІ групи інвалідності ОСОБА_2 звернувся до голови Ліквівдаційної комісії УМВС України у Вінницькій області з заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, що пов'язане з виконанням службових обов'язків.

Листом №373 від 12.07.2018 року ОСОБА_2 відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, що пов'язане з виконанням службових обов'язків.

Вважаючи дану відмову протиправною, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Суд першої інстанції визнав протиправною відмову №15/2-2475 від 04 липня 2018 року Міністерства внутрішніх справ України що полягає у не прийнятті рішення по заяві ОСОБА_2 щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням 2 групи інвалідності внаслідок захворювання пов'язаного з виконанням службових обов'язків.

Зобов'язав Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути та прийняти рішення відповідно до пункту 9 "Порядоку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 року по заяві ОСОБА_2 щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності під час проходження служби в органах внутрішніх справ України від 04.06.2018 року.

В решті позовних вимог суд відмовив.

Відповідач - Міністерство внутрішніх справ України не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповноти з'ясування обставин справи та невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05.10.2018 року та ухвалити нове про відмову в задоволення позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі. Зокрема зазначає, що суд першої інстанції не врахував приписи 4 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції №850, яким передбачено, якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступенем втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням МСЕК вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми. Оскільки з моменту первинного огляду МСЕК та встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності до встановлення ІІ групи інвалідності пройшло більше 2 років, МВС України вважає, що законних підстав для призначення ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до постанови №850 від 21.10.2015 року немає.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Судами встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ з 1986 по 1996 рік та з 2009 по 11 квітня 2012 рік на різних посадах.

Наказом начальника УМВС України у Вінницькій області №25 о/с від 11.04.2012 року капітана міліції ОСОБА_2 звільнено з посади оперуповноваженого відділу боротьби з міжнародними організованими злочинними групами управління по боротьбі з організованою злочинністю Управління МВС України у Вінницькій області, відповідно до пункту "а" статті 65 (за віком) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, у відставку.

20.04.2012 року медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_2 встановлено ІІІ групу інвалідності та встановлено 50 % втрати працездатності.

Відповідно до свідоцтва про хворобу від 13.03.2012 року №В-99 Військово-лікарська комісія УМВС України у Вінницькій області встановила, що захворювання позивача пов'язане з виконанням службових обов'язків.

26.09.2016 року за наслідками повторного проходження медико-соціальної експертної комісії ОСОБА_2 встановлено ІІ група інвалідності безстроково з втратою 75 % працездатності у зв'язку з захворюванням, що пов'язане з виконанням службових обов'язків.

04.06.2018 року позивач звернувся до голови Ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності, внаслідок захворювання пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Управління МВС України у Вінницькій області складено та направлено до МВС України висновок про призначення позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України від 20.12.1990 року № 565-ХІІ "Про міліцію" та пункту 3.2 Порядку № 850.

Листом №15/2-2475 від 04.07.2018 департамент фінансово-облікової політики МВС України області повернув до Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області матеріали про призначення одноразової грошової допомоги з посиланням на приписи п. 4 Порядку № 850 від 21.10.2015 року.

Про повернення матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 було повідомлено листом голови Ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області від 12.07.2018 року №373/22-2018.

Вважаючи дії МВС України та Ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області про відмову в призначені одноразової грошової допомоги протиправними, позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, а також надаючи оцінку правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні спору, колегія суддів виходить з такого.

До набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію», тобто до 07 листопада 2015 року, порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами ст. 23 Закону № 565-ХІІ та Порядком № 850.

Відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону № 565-XII у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі, зокрема, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

В подальшому, Кабінет Міністрів України постановою №850 від 21 жовтня 2015 року затвердив «Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції». Дана постанова набрала законної сили 31 жовтня 2015 року.

Відповідно до п. 2 Порядку №850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підпунктом 2 п. 3 Порядку №850 також визначено, що грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Згідно з п.4 Порядку №850, якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Пунктом 7 Порядку №850 встановлено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в п. 6 або 7 Порядку № 850, висновок щодо виплати грошової допомоги (п. 8 Порядку № 850).

Міністерство внутрішніх справ України в місячний строк після надходження зазначених у п. 8 Порядку №850 документів приймає рішення про призначення або, у випадках передбачених п. 14 Порядку №850, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови (п. 9 Порядку № 850).

Пунктом 5 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» Закон № 565-XII визнано таким, що втратив чинність. Однак, за змістом п. 15 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом № 565-XII, зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Отже, за позивачем зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом № 565-XII відповідно до Порядку №850, який діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію» й, виходячи з положень якого обов'язок з прийняття рішення про призначення чи відмову в призначенні грошової допомоги покладено саме на Міністерство внутрішніх справ України.

Однак, як вірно було встановлено судом першої інстанції, відповідач не розглянувши заяву та не прийнявши за результатом розгляду документів про виплату ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, жодного з зазначених вище рішень, всупереч п. 9 Порядку № 850, листом №15/2-2475 від 04.07.2018 повернув ОСОБА_2 матеріали на призначення одноразової грошової допомоги з посиланням на приписи п. 4 Порядку №850 від 21.10.2015 року без розгляду.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що спосіб, у який Міністерство внутрішніх справ України розглянуло заяву та документи про виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності, Законом №565-ХІІ та Порядком №850 не передбачені, а тому позов підлягає задоволенню шляхом зобов'язання відповідача повторно розглянути матеріали щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до Законом №565-XII та в порядку, визначеному п. 9 Порядку № 850.

Аналогічний підхід до застосування вказаних норм права висловлений Верховним Судом у постанові від 30 січня 2018 року у справі № 822/1579/17.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст.329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Постанова складена в повному обсязі 15 січня 2018 року.

Головуючий Кузьменко Л.В.

Судді Іваненко Т.В. Шидловський В.Б.