Справа № 369/6230/18
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2019-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 січня 2019 року № 369/6230/18
Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у м. Києві у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Органу реєстрації Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Органу реєстрації Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району, в якому просить визнати неправомірним рішення відповідача про відмову в реєстрації місця проживання малолітньої ОСОБА_2 та зобов`язати провести реєстрацію малолітньої ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем безпідставно відмовлено у реєстрації місця проживання малолітньої дитини позивача, посилаючись на відсутність згоди батька, адже позивач фактично не проживає із ОСОБА_3 та розлучена з ним з листопада 2017 року. На думку позивача, звертаючись до Тарасівської сільської ради з метою реєстрації своєї дитини, ним надано всі необхідні документи, а тому оскаржувана відмова є протиправною.

Відповідач, своїм правом, передбаченим статтею 162 КАС України, не скористався, заяви по суті справи не надавав.

Ухвалою суду від 16.11.2018 відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Як убачається із матеріалів справи, а саме - свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьком є ОСОБА_3 , а матір`ю - ОСОБА_1 (а.с. 17).

Згідно із довідкою виконавчого комітету Тарасівської сільської ради від 28.11.2017 №2207, ОСОБА_1 є співвласником та зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 6).

16 травня 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5).

Проте, у реєстрації місця проживання дитини позивача було відмовлено, із зазначенням підстави - "п.11.1 Правил. Особа не подала необхідних документів, а саме відсутня згода батька малолітньої дитини на реєстрацію місця проживання за адресою матері." (зворот а.с. 5).

Не погоджуючись із відмовою відповідача, та вважаючи її такою, що порушує законні права та інтереси малолітньої дитини, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Статтею 13 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" вільний вибір місця проживання обмежується щодо осіб, які не досягли 14-річного віку.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.

Для реєстрації особа або її представник подає органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг): письмову заяву; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження; квитанцію про сплату адміністративного збору; документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

Реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

Батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей (ст.242 Цивільного кодексу України).

Тобто, законними представниками ОСОБА_2 є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Відповідно до статей 160, 161 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», правила здійснення реєстрації місця проживання, форми необхідних для цього документів, порядок передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 встановлено, що ці Правила визначають механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також встановлюють форми необхідних для цього документів.

Відповідно до п.18 Правил, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

Зокрема, при поданні заяви про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини одним із батьків, письмова згода другого з батьків надається шляхом зазначення про це у відповідному полі заяви у присутності особи, яка приймає заяву або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків.

При цьому, пунктом 11 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207, передбачено, що орган реєстрації відмовляє в реєстрації / знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала необхідних документів або інформації; у поданих документах містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними; звернулася особа, яка не досягла 14 років.

Рішення про відмову в реєстрації / знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення у заяві про реєстрацію / зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику.

Аналіз змісту зазначених норм дає підстави для висновку, що реєстрація місця проживання малолітньої дитини здійснюється виключно за згодою її законних представників, тобто, батьків. Передбаченим винятком для ненадання згоди одного з батьків, є визначення місця проживання дитини за рішенням суду.

Судом встановлено та не заперечувалось позивачем, що серед документів, доданих позивачем до заяви про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини, не містилась письмова згода батька дитини, ОСОБА_3 , щодо реєстрації ОСОБА_2 за місцем реєстрації матері. Разом з цим, останній також не був присутній у момент подачі ОСОБА_1 вказаної заяви.

Крім того, у матеріалах справи відсутнє, та позивачем при зверненні до відповідача не надавалось рішення суду, яким було б визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_2 .

Отже, дослідивши обставини справи у їх поєднанні із чинним законодавством України, суд зазначає, що у Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району були відсутні правові підстави для реєстрації місця проживання ОСОБА_2 за місцем реєстрації позивача.

Як встановлено частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:
У задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.