Справа № 522/20334/18
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2019-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 січня 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду - Потоцька Н.В., розглянувши матеріали адміністративної справи:

за позовом: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1, телефон: (НОМЕР_2)

до: Головного управління Національної поліції в Одеській області (адреса: 65014, м. Одеса, вул. Єврейська,12, , телефон: , , е-mail: )

про: визнання протиправними дій та бездіяльності посадових осіб Шевченківського ВМ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, по відношенню до ОСОБА_1 у розкритті злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов

ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області в якому позивач просить:

- визнати неправомірними дії та бездіяльність посадових осіб Шевченківського ВМ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, по відношенню до ОСОБА_1 у розкритті злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 1 500грн. та 900 доларів США та моральну шкоду в сумі 50 000 гривень.

Вирішуючи питання, викладені у ч.1 ст. 171 КАС України, суд приходить до висновку, що поданий позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ст. 3 КАС України, порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Таким чином, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є те, що вона повинна містити у собі публічно - правовий спір.

Як вбачається, з поданого адміністративного позову ОСОБА_1 просить:

- визнати неправомірними дії та бездіяльність посадових осіб Шевченківського ВМ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, по відношенню до ОСОБА_1 у розкритті злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 1 500грн. та 900 доларів США та моральну шкоду в сумі 50 000 гривень.

Крім того, у поданому позові, позивач наголошує, що в вересні 2014 р. звертався до Приморського районного м. Одеси з адміністративним позовом і 07.10.2014р., винесена ухвала про відмову у відкритті провадження оскільки мною були заявлені вимоги лише про відшкодування шкоди, тому мою заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

В жовтні 2015 року знову звернувся до Приморського районного суду м. Одеси, і 17.11.2015р., судом винесена ухвала про відмову у відкритті провадження, так як зазначений спір не підлягає розгляду в судах у порядку адміністративного судочинства.

На початку 2016 року знову звертався до ГУНП в Одеській області щодо руху справи. Згідно відповіді від 15.02.2016р., № 36/1-№ 55 -Д зазначено, що постанови про зупинення досудового розслідування немає, але згідно облікових журналів досудове слідство, зупинено на підставі п. 3 ст. 206 КПК України (в ред. 1960р.), разом з тим проінформовано, що відповідно до вимог ст.ст. 303-307 КПК України, я маю право звернутись до суду зі скаргами на рішення, дії, чи бездіяльність слідчого чи прокурора за правилами відповідного судового розгляду (копія повідомлення від 15.02.2016р., № 36/1-№ 55 -Д додається додаток 14.).

У вересні 2016 року звернувся до Шевченківського ВП Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області, щодо руху справи, отримав відповідь від 06.10.2016р., 36/1-Д - 1032, де вказано, що перевіркою наявності відмовного матеріалу в архіві СІТ та СВ Шевченківського ВП Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області, знайдено не було. Встановити місце знаходження цих матеріалів не має можливості оскільки працівники, які на той час працювали в архіві звільнені (копія повідомлення від 06.10.2016р., 36/1-Д- 1032, додається додаток 15.).

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" зазначив, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень (ч.1 ст.2 КАС України).

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

За змістом частини третьої статті 124 Основного Закону України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно із частиною першою статті 5 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений у цій статті.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).

Приписами ч. 2 ст. 19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, зокрема, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства.

Положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України визначено чіткий перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, оскарження яких можливе на досудовому розслідуванні.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов'язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Отже, із змісту наведеного вбачається, що оскарження рішень, дій чи бездіяльності органу досудового розслідування в рамках кримінального провадження не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Позивач у своєму позові оскаржує дії та бездіяльність посадових осіб Шевченківського ВМ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області в рамках кримінального провадження № 18.

Крім того, суддя вважає за необхідне зазначити, що органи досудового розслідування та прокуратури під час здійснення слідчих та інших процесуальних дій в межах кримінального провадження, виконують не владні управлінські функції, а процесуальні функції з метою виконання завдань покладених процесуальним законом - Кримінальним процесуальним кодексом України.

При цьому порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування врегульований параграфом 1 глави 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 2 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2001 від 23.05.2001 визначено, що кримінальне судочинство - це врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод і законних інтересів. Захист прав і свобод людини не можуть бути надійним без надання їй можливості при розслідуванні кримінальної справи оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури. Але таке оскарження може здійснюватись у порядку, встановленому КПК України, оскільки діяльність посадових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості та не належить до управлінської сфери.

Тому, спірні правовідносини, підлягають розгляду в порядку кримінального судочинства.

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі й обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, що не належить до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що зазначена категорія спорів не належить до юрисдикції адміністративних судів, а вказаний спір має вирішуватися в порядку кримінального судочинства, за правилами якого можливий розгляд вимог про визнання неправомірними дій та бездіяльності посадових осіб Шевченківського ВМ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, по відношенню до ОСОБА_1 у розкритті злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Керуючись ст. 170 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними дій та бездіяльності посадових осіб Шевченківського ВМ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, по відношенню до ОСОБА_1 у розкритті злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Роз'яснити позивачу, що даний спір підлягає розгляду в порядку кримінального судочинства.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Пунктом 15.5 розділу VII «Перехідні положення» КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Головуючий суддя Потоцька Н.В.