Справа № 807/944/17
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2019-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/563/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Кухтея Р.В., Шевчук С. М.;

за участю секретаря судового засідання - Джули В. М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргуприватного підприємства Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління «Закарпатліфтмонтаж»на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 серпня2018 року в справі № 807/944/17 (головуючий суддя - Луцович М.М., м. Ужгород, повне судове рішення складено 13 серпня 2018 року) за позовом приватного підприємства Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління «Закарпатліфтмонтаж» до Управління Державної служби України з питань праці у Закарпатській областіпро визнання дій протиправними та незаконними,-

ВСТАНОВИВ:

Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління «Закарпатліфтмонтаж» звернулося до суду з позовом до Управління Держпраці у Закарпатській області, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просило: визнати протиправною та незаконною відмову Управління Держпраці у Закарпатській області щодо не продовження дії Дозволу №116.12.21 від 10.05.2012 виданого ПП Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління "Закарпатліфтмонтаж" строком на 5 років з 11.05.2017 по 11.05.2022 та зобов'язатиУправлінняДержпраці у Закарпатській області прийняти відповідне рішення про продовження дії Дозволу №116.12.21 від 10.05.2012 виданого ПП Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління "Закарпатліфтмонтаж" строком на 5 років з 11.05.2017 по 11.05.2022 у відповідності до принципу мовчазної згоди згідно поданої заяви від 05.05.2017.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ПП Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління «Закарпатліфтмонтаж» оскаржило її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішенняЗакарпатського окружного адміністративного суду від 02.08.2018 та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовільнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови було порушено норми матеріального. Також вказано, що право суб'єкта господарювання на застосування принципу мовчазної згоди не може бути змінене або припинене у зв'язку із направленням дозвільним органом рішення про відмову у видачі документа дозвільного характеру із порушенням строків встановлених законом.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Територіальним управлінням Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України в Закарпатській області 10.05.2012 року апелянту надано дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки №116.12.21 з терміном дії до 10.05.2017 року (а.с. 15).

Згідно цього дозволу він має право виконувати роботи з: 1) технічного огляду, випробування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; 2) монтаж, демонтаж, налагодження, ремонт, технічне обслуговування, реконструкція машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; 3) зварювальні роботи, а саме вантажопідіймальні ліфти, ескалатори, траволатори, підйомники, за умови додержання вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки.

05.05.2017 року апелянт звернувся до Управління Держпраці у Закарпатській областііз заявою про продовження строку дії дозволу (а.с.16), на що отримав відмову, викладену у листі від 15.06.2017 року № № 07-07/2155 (а.с.17). У відмові зазначено про неможливість продовження дії дозволу у зв'язку з порушеннями його умов, що полягали у недотриманні вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки під час його дії, що встановлено у Висновку № 032-17 від 07.04.2017р. складеному ДП "Рівенський експертно-технічний центр Держпраці", а саме порушення ПП СРБУ "Закарпатліфтмонтаж" п.14 Порядку - не повідомлення УправлінняДержпраці у Рівненській області про виконання робіт підвищеної небезпеки, зокрема монтаж та налагодження ескалатора типу SME - 800 із номінальною швидкістю 0,5 м/с заводський №D1602070, який встановлено за адресою: м.Рівне, вул. Київська, 67.

Частиною 3, 5 статті 21 Закону України «Про охорону праці» передбачено обов'язок роботодавця одержати дозвіл на виконання робіт підвищеноїнебезпеки та на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки. Строк дії дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки або на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки - п'ять років (з подальшим його продовженням).

Пунктом 15 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року №1107 (далі - Порядок №1107) визначено строк дії дозволу та умови, за яких його може бути продовжено.

У разі коли під час строку дії дозволу роботодавцем не порушено його умов, строк дії такого дозволу продовжується на наступні п'ять років на підставі заяви роботодавця поданої за формою згідно з додатком 5 до Порядку №1107 та оригіналу дозволу.

Якщо під час строку дії дозволу роботодавцем порушено його умови, зокрема не дотримано вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки під час виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені у пункті 1 додатка 2, чи допущено виникнення аварій та/або нещасних випадків, пов'язаних з виробництвом, із смертельним або тяжкими наслідками, строк дії дозволу продовжується на підставі зазначеної заяви, оригіналу дозволу і нового позитивного висновку експертизи щодо додержання вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки під час виконання зазначених у дозволі робіт підвищеної небезпеки та/або експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Відповідно до наданої інформації Управлінням Держпраці у Рівненській області в листі від 31.05.2017 року за №01-07.02/2070, ПП спеціалізованим ремонтно- будівельним управлінням «Закарпатліфтмонтаж» порушено п. 14 Порядку №1107, а саме не повідомивши Управління Держпраці у Рівненській області про виконання робіт підвищеної небезпеки, апелянт здійснював монтаж та налагодження ескалатора типу SME-800 із номінальною швидкістю 0,5 м/с, заводський №D1602070, який встановлений за адресою: м.Рівне, вул.Київська, 67.

Відповідно до п.14 Порядку №1107, роботодавець, який отримав дозвіл і має намір виконувати роботи підвищеної небезпеки та/або експлуатувати (застосовувати) машини, механізми, устатковання підвищеної небезпеки (у тому числі відокремленим підрозділом), повинен письмово повідомити про це територіальний орган Держпраці за місцем виконання таких робіт та/або експлуатації (застосування) таких машин, механізмів, устатковання не пізніше ніж за десять робочих днів до початку їх виконання та/або експлуатації (застосування) з наданням копії дозволу.

Відтак, апелянт не повідомивши Управління Держпраці у Рівненській області про виконання робіт підвищеної небезпеки у м.Рівне, порушив умови дозволу №116.12.21 від 10.05.2012 тобто апелянт не дотримався вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки під час виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме: порушив п. 14 Порядку №1107.

Поряд з цим, ДП «Рівненський експертно-технічний центр Держпраці» надав висновок №032-17 від 07.04.2017 року за результатами первинного технічного огляду вищевказаного ескалатора, в якому вказано про порушення апелянтом законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки НПАОП 0.00-1.06.77) під час виконання ним робіт підвищеної небезпеки (монтаж та налагодження ескалатора), тобто ним було знову ж таки порушено умови дозволу №116.12.21 від 10.05.2012 року.

Зокрема у згаданому висновку зазначені наступні порушення законодавства з охорони праці та промислової безпеки - НПАОП 0.00-1.06.77 «Правила будови і безпечної експлуатації ескалаторів і пасажирських конвеєрів»:не надано для ознайомлення проект, що унеможливлює проведення перевірки на відповідність вимогам НПАОП 0.00-1.06.77 та проекту (п. 7.3);форма паспорта, не відповідає формі паспорта, затвердженої в НПАОП 0.00-1.06.77;в паспортні відсутні дані про випробування прольотної частини металоконструкції виробником, що не відповідає вимозі розділу 14 зразка паспорта, наведеного в НПАОП 0.00-1.06.77;в паспортні ескалатора відсутній розділ про місце його встановлення, що не відповідає абз.2 розділу 14 зразка паспорта, наведеного в НПАОП 0.00-1.06.77;відсутні розміри в установчому кресленні, в основному написі (штампі) вказано установче креслення на ліфт по контракту та відсутні відомості про замовника (ПІБ, дата), в технічній характеристиці не вказано масу ескалатора.

Зазначеного видно, щоапелянт здійснював виконання робіт підвищеної небезпеки з порушенням вимог НПАОП 0.00-1.06.77 «Правила будови і безпечної експлуатації ескалаторів і пасажирських конвеєрів», і тим самим порушив умови дозволу №116.12.21 від 10.05.2012 року (тобто апелянт не дотримав вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки під час виконання робіт підвищеної небезпеки).

Отже, враховуючи те, що апелянтом при виконанні робіт підвищеної небезпеки було порушено умови дозволу, у відповідача були відсутні правові підстави продовжити строк дії дозволу.

Згідноабз. 4 п. 15 Порядку №1107, продовжити строк дії дозволу апелянту можливо в тому випадку, якщовін надасть до органу Держпраці новий позитивний висновок експертизи щодо додержання ним вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки під час виконання зазначених у дозволі робіт підвищеної небезпеки. Про це також було повідомлено відповідача листом №07-07/2155 від 15.06.2017 року та повторно листом №07-07/2643 від 28.07.2017 року.

Також слід зазначити, що апелянт помилково стверджує про те, що Управління Держпраці у Закарпатській області під час розгляду заяви апелянта про продовження строку дії дозволу порушило вимоги п.10 Порядку №1107 (порушено 10 денний термін розгляду заяви), та те, що надсилання відповідачем запитів до територіальних управлінь Держпраці в областях України є лише внутрішньою перепискою/листуванням між суб'єктами владних повноважень і яке не міститься у переліку, визначеному ст. 21 Закону України «Про охорону праці», таке твердження спростовується наступним.

Абзац 1 пункту 10 Порядку №1107, абз.4 ч.І ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» та ч.10 ст. 21 Закону України «Про охорону праці» говорять про те, що саме строк видачі дозволу, або повідомлення роботодавця, виробника, постачальника про відмову в його видачі (а не строк повідомлення заявника про продовження чи відмову у продовженні строку дії дозволу) становить 10 робочих днів з дня отримання документів, зазначених у пункті 9 цього Порядку. А пункт 15 Порядку №1107 передбачає підставипродовження дії дозволи, і при цьому не встановлює термінів розглядузаяви по продовження строку дії дозволу.

Таким чином, Порядком №1107, Законом України «Про охорону праці» та Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» не встановлено терміну для розгляду заяви про продовження строку дії дозволу. Такий термін (10 робочих днів) встановлений тільки для видачі чи відмові у видачі дозволу.

Необхідно вказати, що законодавством України встановлені терміни для надання тільки таких видів адміністративних послуг:видача дозволу або відмова в його видачі - 10 робочих днів (абз.4 ч.І ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», ч.10 ст. 21 Закону України «Про охорону праці», Абз. 1 п. 10 Порядку №1107);повторний розгляд документів, після відмови у видачі документа дозвільного характеру - 5 робочих днів (абз.8 ч.5 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності»);переоформлення документа дозвільного характеру - 2 робочі дні (абз.7 ч.8 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності»);повідомлення про анулювання дозволу - 5 робочих днів (ч.14 ст. 21 Закону України «Про охорону праці»,)

Отже, законодавцем свідомо не визначено терміну для розгляду заяви про продовження строку дії дозволу, оскільки абз. 3 п. 15 Порядку №1107 чітко встановлено умову, за якої може бути продовжено строк дії дозволу - це відсутність порушень умов дозволу. А таку відсутність порушень умов дозволу повинен встановити орган Держпраці, який уповноважений продовжити строк дії такого дозволу. Тобто дана норма, навпаки, зобов'язує орган Держпраці перевірити та встановити відсутність чи наявність факту порушення умов дії дозволу, а для цього необхідно набагато більше часу, ніж 10 робочих днів. І лише в разі встановлення, за результатами перевірки, відсутності таких порушень, Держпраці має законне право продовжити строк дії дозволу.Тому, на виконання п. 15 Порядку №1107, та з метою встановлення наявності чи відсутності факту порушень умов дозволу апелянтом, Управлінням Держпраці у Закарпатській області було надіслано запити до територіальних управлінь Держпраці областей України.

Саме надсилання запитів до територіальних управлінь Держпраці не є простою перепискою між суб'єктами владних повноважень, як помилково стверджує апелянт, а являє собою перевірку наявності чи відсутності порушень умов дозволу з боку апелянта.

Відтак, отримавши відповідь від Рівненського Управління Держпраці у Закарпатській області та ДП «Рівненський експертно- технічний центр Держпраці», відповідачем було встановлено, що апелянт порушив умови дозволу, а саме: вимоги законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки під час виконання робіт підвищеної небезпеки (порушив вимоги п. 14 Порядку №1107 та вимоги НПАОП 0.00-1.06.77 «Правила будови і безпечної експлуатації ескалаторів і пасажирських конвеєрів»). І саме на цій підставі було відмовлено у продовженні строку дії дозволу №116.12.21 від 10.05.2012 року.

Апеляційний суд критично ставиться до твердження апелянта про те, що ненадання відповідачем відповіді у 10-ти денний термін про результат розгляду його заяви щодо продовження строку дії дозволу, автоматично продовжує дію такого дозволу.

Абзацом 1 ч.б ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» та п. 10 Порядку №1107 передбачено, що у разі коли у встановлений строк роботодавцеві, виробникові або постачальникові не видано або не надіслано дозвіл чи рішення про відмову у його видачі (а не рішення про продовження чи відмову у продовженні строку дії дозволу, як помилково зазначає апелянт), то лише в такому випадку він має право через 10 робочих днів з дня закінчення такого строку виконувати роботи підвищеної небезпеки та/або експлуатувати (застосовувати) машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, зазначені в його заяві.

З наведено видно, що ні Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», а ні Порядком №1107 не передбачено автоматичного продовження (пролонгації) строку дії дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки.

Відтак, під час дії дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки, апелянтом були допущені порушення вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки, додержання яких було умовою такого дозволу, відповідно строк дії дозволу повинен продовжуватися на підставі заяви роботодавця, оригіналу дозволу і нового позитивного висновку експертизи щодо додержання вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки під час виконання зазначених у дозволі робіт, тому відповідач правомірно відмовив апелянту в наданні такого дозволу без нового позитивного експертного висновку щодо додержання вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки під час виконання зазначених у дозволі робіт підвищеної небезпеки та/або експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Управління Держпраці у Закарпатській області, в разі надання апелянтом позитивного висновку експертизи щодо додержання ним вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки під час виконання робіт підвищеної небезпеки, має право продовжити апелянту строк дії дозволу №116.12.21 від 10.05.2012 року в частині: виконання монтажу, демонтажу, налагодження, ремонту, технічного обслуговування, реконструкції машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки та виконання зварювальних робіт, а саме: вантажопідіймальні ліфти, ескалатори, траволатори, підйомники.

Поряд з цим, слід зазначити, що в Управління Держпраці у Закарпатській області відсутні повноваження на продовження строку дії дозволу №116.12.21 від 10.05.2012 року в частині виконання робіт з технічного огляду, випробування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, це підтверджується наступним.

Відповідно до абзаців 2 та 3 пункту 7 Порядку №1107, дозвіл видається:

- (абз. 2)Держпраці - на виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені у пунктах 1, 3-5 додатка 2 ( п. 1. Технічний огляд, випробування експертне обстеження, технічне діагностування машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, що зазначені у додатку 3 до Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки та пункті 1 додатку 7 до такого Порядку; п. 3. Виробництво, переробка, розподіл та застосування шкідливих небезпечних речовин 1, 2 і 3 класу небезпеки, а також аміаку, водню та продуктів розділення повітря; п.4. Вибухові роботи та роботи, пов'язані з використанням енергії вибуху; п.5. Утилізація зброї, звичайних видів боєприпасів та виробів ракетної техніки.)

- (абз. 3) територіальним органом Держпраці - на виконання робіт підвищеної небезпеки, крім тих, що зазначені в абзаці другому цього пункту, та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, що зазначені у додатку 3.

Отже, дозвіл №116.12.21 від 10.05.2012 року в частині виконання технічного огляду, випробування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, виданий територіальним управлінням Держгірпромнагляду у Закарпатській області помилково, оскільки Управління Держпраці у Закарпатській області відповідно до п. 7 Порядку №1107 не має права видавати дозволи на виконання технічного огляду, випробування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, так як це виключна компетенція центрального органу виконавчої влади - Держпраці, то відповідно, Управління Держпраці у Закарпатській області не має права продовжити дію дозволу №116.12.21 від 10.05.2012 року в частині виконання технічного огляду, випробування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Таким чином, належним відповідачем у спорі, щодо видачі дозволуна виконання технічного огляду, випробування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки є Державна служба України з питань праці.

Відповідно до ч.3, ч.4 ст.48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою апелянта замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням апелянта до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо апелянт не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.

Отже, у даному випадку суд першої інстанції повинен був за правилами статті 48 КАС України залучити Державну службу України з питань праці до участі у справі, як співвідповідача або, у разі наявності заперечень апелянта, залучити як другого відповідача.

Аналіз статті 48 КАС України, що встановлює правила заміни неналежної сторони дає підстави для висновку, що заміна неналежного відповідача, або залучення до справи співвідповідача може проводитися виключно судом першої інстанції.

Оскільки стаття 48 КАС України, як наслідок заміни неналежного відповідача чи залучення належного відповідача у якості другого відповідача, передбачає розгляд справи спочатку, апеляційний суд позбавлений такої процесуальної можливості як заміна неналежної сторони.

Можливості заміни неналежної сторони судом апеляційної інстанції Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено.

Враховуючи, що Державну службу України з питань праці суд апеляційної інстанції позбавлений можливості залучити, як співвідповідача (другого відповідача), як і позбавлений можливості направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що у цій частині позову також слід відмовити ПП Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління «Закарпатліфтмонтаж» з підстав пред'явлення його до неналежного органу.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу апелянта, що для захисту свого порушеного права він може звернутися з позовом до належного відповідача.

Пунктом 4 ч.1 ст.317 КАС України встановлено, що підставою для зміни судового рішення суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч.4 ст.317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувану постанову суду першої інстанції у частині мотивів відмови задоволення позовних вимог Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління «Закарпатліфтмонтаж» слід змінити, частково задовольнивши його апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного підприємства Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління «Закарпатліфтмонтаж» задовольнити частково.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2018 року в справі № 807/944/17 змінити в частині мотивів відмови в задоволенні позову.

В іншій частині оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 14.01.2019 року