Справа № 560/3804/18
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2019-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3804/18

Головуючий у 1-й інстанції: Майстер П.М.

Суддя-доповідач: Іваненко Т.В.

10 січня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В. Франовської К.С.

за участю:

секретаря судового засідання: Сербин І.І.,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2018 року (місце ухвалення рішення - м.Хмельницький, повний текст судового рішення виготовлено 03.12.2018) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, третя особа - Другий відділ державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2018 року ОСОБА_3 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, третя особа Другий відділ державної виконавчої служби м. Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 16.06.2016 ВП №51340749 про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 9229,44 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що фактично державним виконавцем грошові кошти з боржника не стягувались, з часу відкриття виконавчого провадження і до його закінчення не було вжито жодного із заходів примусового виконання, передбачених статтею 10 Закону України "Про виконавче провадження", а борг був погашений боржником самостійно, що випливає із заяви стягувача про закінчення виконавчого провадження, тому у державного виконавця були відсутні підстави для винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2018 року позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про стягнення з боржника виконавчого збору від 16.06.2016 ВП №51340749.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує, що повернення виконавчого документа на підставі п.1 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" не звільняє боржника від сплати виконавчого збору.

Представник позивача в судовому засідання заперечив щодо доводів апеляційної скарги, просив залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 02.06.2016 року на адресу відповідача надійшла заява ПАТ "Акціонерний Банк "УКООПСПІЛКА" про прийняття до виконання виконавчого листа виданого 17.05.2016 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області по справі №686/748/16, та відкриття виконавчого провадження.

06.06.2016 року державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Шматлай О.В., прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №51340749 про примусове виконання виконавчого листа №686/748/16 виданого 17.05.2016 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області про стягнення боргу 93886,09 грн. та судового збору 1408,29 грн., всього 95294,38 грн. з ОСОБА_3 на користь ПАТ "АБ "Укоопспілка".

Вказаною постановою боржника було зобов'язано добровільно виконати рішення суду та попереджено, що у випадку невиконання рішення в наданий термін, будуть виконані дії по стягненню з нього виконавчого збору та витрат, пов'язаних з проведенням виконавчих дій.

Постановою від 16.06.2016 року виконавче провадження №51340749 закінчено, оскільки майно боржника знаходиться в м. Хмельницькому, вул. Тернопільська, 34-Г.

Одночасно, 16.06.2016 року державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Шматлай О.В. згідно зі ст.28 № 606-XIVЗакону України «Про виконавче провадження» прийнято постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 9529,44 грн. (ВП №51340749).

16.08.2016 року старшим державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Круць О.Л., прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №51945355 про примусове виконання виконавчого листа №686/748/16 виданого 17.05.2016 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області про стягнення боргу 95294,38 грн. з ОСОБА_3 на користь ПАТ "АБ "Укоопспілка".

В подальшому, 06.02.2018 року головним державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Круць О.Л., прийнято постанову про арешт майна боржника ВП №51945355.

Відповідно до Постанови від 10.04.2018 року замінено сторону виконавчого провадження №51945355, а саме стягувача - ПАТ "АБ "Укоопспілка" на - ОСОБА_6.

В серпні 2018 року стягувачем - ОСОБА_6 подано до Другого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області заяву про повернення виконавчого документа, згідно якої останній просив повернути йому без подальшого виконання виконавчий лист по примусовому виконанню рішення Хмельницького міськрайонного суду від 02.03.2016 року по справі №686/748/16 про стягнення з ОСОБА_3 інфляційних втрат та 3% річних в сумі 93886,09 грн.

01.10.2018 року старшим державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, керуючись положеннями п.1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» прийнято постанову про повернення виконавчого документу (виконавчого листа №686/748/16 виданого 17.05.2016 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області) стягувачу. Постанову про збір та витрати виділено в окреме провадження.

У зв'язку з чим, державним виконавцем 31.10.2018 року відкрито виконавче провадження №57562817 про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_3 на користь відділу ДВС в розмірі 9529,44 грн. згідно постанови Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про стягнення виконавчого збору №51340749 від 16.06.2016 року.

Вважаючи дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 16.06.2018 року в межах виконавчого провадження ВП№ 51340749 неправомірними, а постанову про стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернулась до суду з позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що у державного виконавця не було підстав, згідно зі ст.28 № 606-XIV, для прийняття постанови від 16.06.2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору, так як фактично він у примусовому порядку рішення суду не виконував (зокрема, ним не було здійснено стягнення коштів в розмірі 95294,38 грн., оскільки саме від такої суми ним обраховано виконавчий збір в розмірі 10%), а тому ця постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1, 2 ст.25 Закону №606-XIV "Про виконавче провадження" (норми якого діяли на момент відкриття виконавчого провадження), державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, у якій вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення, буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Частиною першою статті 27 цього Закону передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього ж Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного його виконання державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно ч.1 ст.28 Закону №606-XIV, у разі невиконання боржником рішення у строк, встановлений ч.2 ст.25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір.

Відповідно до абзацу 2 пункту 2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404 «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 (далі-Закон № 1404-VІІІ), Закон №606-XIV визнаний таким, що втратив чинність з дня набрання чинності Законом №1404-VІІІ, крім статті 4, яка втрачає чинність через три місяці з дня набрання чинності цим Законом.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що законодавець визначив порядок переходу від однієї форми регулювання правовідносин до іншої, навівши відповідні правила у розділі ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VІІІ.

Так, згідно п.7 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VІІІ, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Так, відповідно до статті 13 Закону №1404-VІІІ під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених вказаним Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 3 Закону №1404-VІІІ постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору є виконавчим документом.

Колегія суддів вважає, що винесення постанови про стягнення виконавчого збору є процесуальною діяльністю державного виконавця з прийняття рішення та не є виконавчою дією.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1404-VІІІ виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Колегія суддів зазначає, що стягнення виконавчого збору - це санкція за невиконання рішення суду боржником, до моменту пред'явлення виконавчого документа до Державної виконавчої служби з метою примусового виконання.

Згідно ч.1 ст.40 Закону №1404-VIII, у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.37 Закону №1404-VIII, виконавче провадження припиняється, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Як встановлено з матеріалів справи, постанова про повернення виконавчих документів стягувачу від 01 жовтня 2018 року ВП №51945355 прийнято саме на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону №1404 у зв'язку з надходженням заяви стягувача.

Апеляційний суд зазначає, що частина перша та друга статті 27 Закону №1404-VIII встановлюють загальні правила стягнення виконавчого збору виконавцем.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що частина третя статті 40 Закону №1404-VIII є спеціальною нормою, яка регулює окремі випадки стягнення виконавчого збору, а тому загальні правила встановлені частинами першою та другою статті 27 зазначеного закону - не можуть застосовуватися.

Аналізуючи норми вищенаведеного законодавства з примусового виконання судових рішень, колегія суддів приходить до висновку, що примусове виконання судового рішення розпочинається з моменту прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено законом. Під час вчинення виконавчих дій виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначається про стягнення виконавчого збору у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

При цьому, норми статті 27 вказаного Закону містять вичерпний перелік підстав та умови за якими виконавчий збір не стягується, зокрема, визначено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, за умови, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії Касаційного адміністративного суду у постанові від 30 травня 2018 року у справі № 808/3791/16 (провадження №К/9901/20636/18).

Крім того, згідно із пунктом 8 розділу ІІІ (Загальні умови та порядок здійснення виконавчого провадження) Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону, про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження, у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1 - 4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яка підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом. Про розмір стягнутого виконавчого збору державний виконавець зазначає у виконавчому документі.

З приводу вчинення відповідачем дії на примусове виконання рішення, колегія суддів зазначає таке.

Так, відповідно до ст.13 Закону №1404-VIII, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Матеріалами справи підтверджено, що державним виконавцем було вжито заходи з примусового виконання рішення, а саме: здійснювалась перевірка майнового стану боржника в результаті якої було встановлено наступні обставини:

Згідно відповіді Пенсійного фонду України - боржник пенсію не отримує та не працює.

Згідно відповіді ДПІ боржник на обліку як підприємець не перебуває, за боржником не обліковуються рахунки в банках.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотеки Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна встановлено, що за боржником зареєстроване нерухоме майно, яке знаходиться в м. Хмельницькому (а.с. 73-78).

Враховуючи вказані обставини, колегія суддів приходить до висновку, що вказані виконавчі дії і є заходами примусового виконання рішення, тобто державним виконавцем вчинялись необхідні дії з примусового виконання рішення.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає, що державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області правомірно виніс постанову від 16.06.2016 ВП №51340749 про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 9229,44 грн.

Згідно з частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Отже, відповідач як суб'єкт владних повноважень, на якого частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов'язок щодо доказування правомірності своїх дій та рішень, довів суду правомірність своїх дій щодо винесення оскаржуваних постанов.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 22 лютого 2018 року у справі № 816/823/17, яка в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховується апеляційним судом під час вирішення вказаного спору.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає доводи суду першої інстанції щодо неправомірності дій державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області під час винесення постанови про стягнення виконавчого збору помилковими, а тому приходить до висновку про необхідність скасування рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2018 року.

Згідно ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення і ухвалити нове рішення.

Оскільки судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає за необхідне рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2018 року скасувати та ухвалити рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області задовольнити.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, третя особа - Другий відділ державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 15 січня 2019 року.

Головуючий Іваненко Т.В.

Судді Кузьменко Л.В. Франовська К.С.