Справа № 802/1238/18-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2019-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1238/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Вільчинський О.В.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

14 січня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09 липня 2018 року (головуючий суддя Вільчинський О.В.) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Основа Фундамент" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :

В травні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Основа Фундамент" звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо визнання протиправними та скасування постанови Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області №7/1002-09-574 від 19.04.2018 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності та припису Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області № 62 від 29.03.2018 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилався на порушення відповідачем процедури проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю), оскільки позапланова перевірка, що мала місце на станції технічного обслуговування автомобілів по вул. Немирівське шосе в с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області, проведена за відсутності визначеної законом підстави та з порушенням визначених законом строків. На переконання позивача, оскаржувана перевірка фактично не була проведена органом державного архітектурно-будівельного контролю та не є заходом державного нагляду (контролю), а результати такого "заходу", оформлені актом, не можуть встановлювати ті чи інші порушення.

Крім того, позивач заперечує факт виявлених відповідачем за наслідками такої перевірки порушень.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 09 липня 2018 року позовні вимоги ТОВ "Основа Фундамент" задоволено в повному обсязі.

Зокрема, визнано протиправними та скасовано припис Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області від 29.03.2018 № 62 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил та постанову Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області від 19.04.2018 № 7/1002-09-574 про накладення штрафу у сфері містобудівної діяльності.

Також, рішенням окружного суду відшкодовано понесені Товариством з обмеженою відповідальністю "Основа Фундамент" витрати на сплату судового збору та тягнуто 3524 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на допущенні порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09 липня 2018 року скасувати, ухваливши нове про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зауважив, що судом першої інстанції проігноровано позицію Верховного Суду України та скасовано припис і постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності лише з хибних підстав порушення відповідачем процедури проведення позапланової перевірки. Також відповідач посилається на відсутність фактичного дослідження судом першої інстанції обставини справи та суті виявлених відповідачем порушень під час позапланової перевірки позивача, за які і було складено оскаржувані в межах даної справи постанова та припис.

Відзиву на апеляційну скаргу від позивача на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходило.

В силу положень ст. 311 КАС України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, 06.03.2018 року заступником директора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області видано наказ №12-ППЮ "Про проведення позапланової перевірки", яким було визначено проведення позапланової перевірки на об'єкті: "Будівництво станції технічного обслуговування автомобілів по вул. Немирівське шосе, б/н у с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області".

Цією ж датою заступником директора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області було видано також направлення № 12-ППЮ на проведення вказаної перевірки строком дії з 14.03.2018 року до 28.03.2018 року.

За результатами проведення зазначеної перевірки дотримання суб'єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об'єкті "Будівництво станції технічного обслуговування автомобілів по вул. Немирівське шосе, б/н у с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області" складений Акт № 12/1-ППЮ.

Зокрема, в ході проведеної перевірки виявлені порушення п. 6.2 (к), пп. 6.3.2 (б) та пп. 6.3.3 (б та е) розділу 6 ДБН А.3.1-5:2016 "Організація будівельного виробництва" будівельний майданчик об'єкта будівництва ТОВ "Основа Фундамент" не забезпечено засобами пожежегасіння, тимчасовим освітленням та не огороджено згідно проекту виконання робіт, затвердженого директором ТОВ "Основа Фундамент" Маренгевичем А.Г. (буд генплан. Короткі вказівки по виконанню робіт та охороні праці (лист 1)).

Обставини, виявлені під час проведення перевірки та зафіксовані в Акті №12/1-ППЮ були відображені головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу № 2 Департаменту ДАБІ у Вінницькій області Котляром Р.В. у протоколі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності стосовно ТОВ "Основа Фундамент" від 29.03.2018 року.

Крім того, 29.03.2018 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу № 2 Департаменту ДАБІ у Вінницькій області Котляром Р.В. винесено припис № 62 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, у якому зазначено вимогу до ТОВ "Основа Фундамент" щодо забезпечення будівельний майданчик засобами пожежегасіння, освітленням та огорожею в термін до 29.04.2018 року.

Зі змісту вказаних протоколу та припису встановлено, що директор ТОВ "Основа Фундамент" відмовився підписати та отримати вказані документи.

19.04.2018 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу № 2 Департаменту ДАБІ у Вінницькій області Котляром Р.В. винесено постанову №7/1002-09-574, згідно з якою визнано ТОВ "Основа Фундамент" винним у вчиненні правопорушення, передбаченого пунктом 8 частини 3 статті 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» на накладено штраф у сумі 19290 грн. Примірник вказаної постанови отримано директором ТОВ "Основа Фундамент" 20.04.2018 року, що підтверджується відповідною відміткою та підписом на примірнику наявної в матеріалах справи постанови.

Не погоджуючись з прийнятими постановою та приписом позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати їх протиправними та скасувати.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваний припис та постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності прийняті за результатами позапланової перевірки, яка була проведена з порушенням вимог Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та Порядку № 553, є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та звертає увагу, що зазначені в апеляційній скарзі аргументи повністю дублюють позицію відповідача, викладену в запереченнях на позовну заяву позивача, та в даному випадку були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції.

Згідно п.5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011 (далі - Порядок №553) державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до п.7 Порядку №553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є:

1) подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;

2) необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;

3) виявлення факту самочинного будівництва об'єкта;

4) перевірка виконання суб'єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;

5) вимога головного інспектора будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно - будівельного контролю та нагляду, про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом;

6) звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

7) вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Так, відповідно до п.5* Розділу VII "Перелік питань щодо здійснення контролю за діями (бездіяльністю) посадових осіб органу державного нагляду (контролю)" Акту перевірки №12/1-ППЮ відповідачем самостійно зазначено, що під час проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) розглядаються лише ті питання, які стали підставою для його проведення і зазначені в направленні (посвідченні) на проведення такого заходу (ч. 1 ст. 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності").

Зокрема, з матеріалів справи встановлено, що підставою для проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) стосовно позивача слугувала перевірка достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання будівельних робіт на об'єкті "Будівництво станції технічного обслуговування автомобілів по вул. Немирівське шосе, б/н у с. Вінницькі хутори Вінницького району Вінницької області" щодо дотримання суб'єктом містобудування: замовник ТОВ "Медікор", підрядник ТОВ "Основа Фундамент", проектувальник ПП "Універсал-Інжирінг" вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

Отже, під час проведення позапланового заходу орган державного архітектурно-будівельного контролю мав з'ясовувати лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, тобто достовірність даних, наведених у повідомленні про початок виконання будівельних робіт, що й визначено предметом перевірки у наказі від 06.03.2018 № 12-ППЮ.

Натомість, з огляду на зміст Акту перевірки №12/1-ППЮ, суд першої інстанції дійшов висновку, що в ході перевірки відповідач вийшов за межі предмету перевірки, з чим погоджується і судова колегія.

Дана обставина не була спростована Департаментом а ні в ході розгляду справи судом першої інстанції, а ні в ході апеляційного перегляду справи.

Посилання ж апелянта на те, що положення ч. 1 ст. 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" не розповсюджуються на дані правовідносини судовою колегією відхиляються, як такі що є помилковими.

В даному випадку, слід зауважити, що сам відповідач, визначаючи підстави проведення перевірки позивача в Акті №12/1-ППЮ, керувався саме положеннями ч. 1 ст. 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". При цьому жодних додаткових норм спеціального містобудівного законодавства відповідачем не застосовано, хоча в апеляційній скарзі на цьому акцентується увага.

Щодо доводів апелянта стосовно дотримання ним приписів п.7 Порядку №553, якими визначено строк проведення позапланової перевірки, судова колегія зазначає наступне.

Зі змісту направлення № 12-ППЮ, виданого головному інспектору будівельного нагляду інспекційного відділу №2 Котляру Р.В. для проведення позапланової перевірки позивача, встановлено, що остання триватиме у період з з 14.03.2018 року до 28.03.2018 року.

Разом з тим, фактично вказана перевірка була завершена 29.03.2018 року, що на переконання відповідача не свідчить про порушення строків проведення позапланової перевірки, оскільки відповідно до направлення від 27.03.2018 року за № 12/1-ППЮ строк перевірки позивача було продовжено на 2 робочі дні.

Суд першої інстанції, критично оцінив наведені пояснення, позаяк на підтвердження даної обставини відповідачем надано резолюцію до доповідної записки, доповідну записку головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області Котляра Р.В. про необхідність додаткового часу для перевірки та саме направлення для проведення планового (позапланового) заходу від 27.03.2018 № 12/1-ППЮ строком дії з 28.03.2018 до 30.03.2018 року, при цьому жодного письмового рішення керівника органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника до матеріалів справи не долучено.

Враховуючи встановлені обставини справи, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що резолюція до доповідної записки не є письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника про продовження строку проведення перевірки в розумінні норм Порядку № 553. Крім того, у направленні для проведення планового (позапланового) заходу від 27.03.2018 № 12/1-ППЮ строком дії з 28.03.2018 до 30.03.2018 зазначено не резолюцію, а наказ від 06.03.2018 № 12-ППЮ.

Таким чином, наведені вище обставини не спростовують висновків суду першої інстанції та свідчать про суперечність позапланової перевірки позивача нормам Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та Порядку № 553.

Відповідно до положень п. 25 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» (Заява N 63566/00) від 18 липня 2006 року, суд зобов'язаний оцінити кожен специфічний, доречний та важливий аргумент, а інакше вони не виконують свої зобов'язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Отже, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апелянт, який є суб'єктом владних повноважень, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, не довів перед судом ані правомірності дій інспектора щодо проведення перевірки, ані прийняття спірних постанови та припису і не спростував правильності висновків суду першої інстанції.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів також вважає за необхідне зауважити, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб'єктом владних повноважень, який зобов'язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України. Невиконання вказаного призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

При цьому апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені статтями 317 - 319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Натомість оскаржувана постанова суду ухвалена у відповідності до вимог чинного законодавства України, з врахуванням всіх фактичних обставин справи, в межах наданих суду повноважень, та з вірним застосуванням як норм процесуального так і матеріального права. Судом першої інстанції було в повному обсязі з'ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення адміністративного спору, доведено та всебічно обґрунтовано їх в своєму рішенні, надано належну оцінку всім доказам, ґрунтуючись на повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09 липня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 14 січня 2019 року.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Ватаманюк Р.В. Сторчак В. Ю.