Справа № 420/5992/18
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2019-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5992/18
УХВАЛА

15 січня 2019 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд, у складі: головуючого судді Стефанова С.О., за участю секретаря судового засідання Гунько О.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Кравченко Ярослава Олександровича про визнання протиправним та скасування рішення індексний номер: 34259931 від 14.03.2017 року про припинення обтяження нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Кравченко Ярослава Олександровича про визнання протиправним та скасування рішення індексний номер: 34259931 від 14.03.2017 року про припинення обтяження нерухомого майна.

У підготовчому судовому засіданні представник позивача, враховуючи лист № 444 від 15.01.2019 року, заявила клопотання про витребування з Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (65091, м. Одеса, вул. Розумовська, 37) належним чином засвідчених копій матеріалів виконавчого провадження ВП № 52075405 з примусового виконання виконавчого листа № 523/9271/13-ц, виданого Суворовським районним судом м. Одеси 17.06.2014 року.

Представник відповідача та відповідач у підготовчому судовому засіданні відносно витребування вищезазначених доказів не заперечували.

У відповідності до ч.1 ст. 72 КАС України - доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст. 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 79 КАС України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до ч.7-9 ст. 80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в ч.ч. 2, 3 ст. 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (серед інших рішень та mutatis mutandis, "Кресс проти Франції" (Kress v. France), [GC], № 39594/98, п. 72, ECHR 2001-VI; "Ф.С.Б. проти Італії" (F.C.B. v. Italy) від 28 серпня 1991 року, Серія A № 208-B, п. 33; "Т. проти Італії" (Т. v. Italy) від 12 жовтня 1992 року, Серія A № 245-C, п. 26; та "Кайя проти Австрії" (Kaya v. Austria), № 54698/00, п. 28, від 8 червня 2006 року).

Гарантії Статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є вчинення операцій із доказами на процесуальному рівні. Прийнятність доказів або спосіб їх оцінки за обставинами справи, у першу чергу - питання національних судів, чиїм завданням є оцінка доказів у процесі слухання справи (Garcнa Ruiz v. Spain (Гарсіа Руїз проти Іспанії) [ВП], § 28; Farange S.A. v. France (Фаранж проти Франції) (dйc.)).

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Серед основних засад судочинства в Україні, згідно з п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є обов'язковість рішень суду.

Згідно з ч. 7, 8 ст. 80 КАС особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов'язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п'яти днів з дня вручення ухвали.

У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Стаття 147 КАС України передбачає, що у разі неподання без поважних причин письмових, речових чи електронних доказів, що витребувані судом, або неповідомлення причин їх неподання суд може постановити ухвалу про тимчасове вилучення цих доказів державним виконавцем для дослідження судом.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З огляду на необхідність дотримання судом вказаних процесуальних гарантій, з метою забезпечення повного та об'єктивного розгляду справи, дотримання приписів ЄСПЛ та КАС України та враховуючи зміст заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для витребування вищезазначених письмових доказів.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Керуючись ст.ст. 72, 79, 80, 241, 256 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ

Витребувати з Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (65091, м. Одеса, вул. Розумовська, 37) належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 52075405 з примусового виконання виконавчого листа № 523/9271/13-ц, виданого Суворовським районним судом м. Одеси 17.06.2014 року.

Зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області надати до Одеського окружного адміністративного суду витребувані судом докази у 5-ти денний строк з дня отримання даної ухвали суду.

Попередити Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про те, що згідно частини першої статті 149 КАС України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

- невиконання процесуальних обов'язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

- зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

- неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб'єктом владних повноважень.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя С.О. Стефанов