Справа № 215/5018/18(2-а/215/191/18)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

18 грудня 2018 року м. Дніпросправа № 215/5018/18(2-а/215/191/18)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 07 листопада 2018 року (суддя Науменко Я.О.) в адміністративній справі № 215/5018/182-а/215/191/18 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради, про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу з позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради, яка виявилась у застосуванні не належної правової процедури розгляду заяви від 04.09.2018 року, згідно порядку ст.ст.18,19 ЗУ "Про звернення громадян", ч.1,2,8 ст. 11 ЗУ "Про державну службу" і принципам ст. 3, ч.2 ст. ст.19, 28 Конституції України, зобов'язати Виконавчий комітет Тернівської районної у місті Кривому Розі ради протягом 15-ти днів вжити заходи для забезпечення права інваліда на попередження за можливістю страждань і болю ст.3, ч.2 ст. 28 Конституції України та усунути причини, які породжують подання заяви від 04.09.2018 року. ОСОБА_1 просив також суд притягнути до адміністративної відповідальності за незабезпечення гарантій ст. 3, 28 Конституції України за протиправну бездіяльність Виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради згідно п.1 ч.1 ст. 20 КАС України, захистити його право бути присутнім при розгляді заяви (запиту) від 04.09.2018 року та право викривати недоліки Виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради для впливу на поліпшення роботи установи для відстоювання його прав та законних інтересів шляхом їх визнання окремим пунктом рішення.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 07 листопада 2018 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 передано за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити позов до суду за територіальною підсудністю. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції створив штучні перешкоди для вирішення адміністративної справи у розумний строк без врахування місцевості проживання особи. Судом також не обґрунтована правова природа відповідача при вирішенні питання про відкриття провадження у справі. На думку скаржника, суд повинен був керуватися приписами частин 1 та 2 статті 25 Кодексу адміністративного судочинства України, відкрити провадження у справі та розглянути позов.

Апеляційний розгляд справи здійснений в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами згідно статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржену ухвалу, суд першої інстанції керувався приписами статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України, зазначивши, що предметна підсудність даного спору визначає віднесення його до компетенції та підсудності саме окружного адміністративного суду, що виключає можливість його вирішення місцевим загальним судом як адміністративним із визначенням загальної підсудності за місцем реєстрації позивача.

Відповідно до статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 2) адміністративні справи, пов'язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб; 3) адміністративні справи, пов'язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті; 5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років". Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

ОСОБА_1 оскаржена до суду бездіяльність виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради, яка виявилась у застосуванні не належної правової процедури розгляду заяви від 04.09.2018 року, згідно порядку ст.ст.18,19 ЗУ "Про звернення громадян", ч.1,2,8 ст. 11 ЗУ "Про державну службу" і принципам ст.3, ч.2 ст.ст.19, 28 Конституції України.

Відтак, висновок суду першої інстанції про те, що за предметною юрисдикцією справа має розглядатись Дніпропетровським окружним адміністративним судом ґрунтується на правильному застосування норм процесуального права.

Доводи скаржника щодо наявності позовної вимоги про притягнення до адміністративної відповідальності відповідача на правильність судового рішення не впливають, оскільки пункт 1 частини 1 статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає розгляд місцевими загальними судами як адміністративними судами справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Вимога про притягнення до адміністративної відповідальності не може розглядатись як вимога позовного характеру.

Крім того, стаття 25 Кодексу адміністративного судочинства України, на яку посилається скаржник в обґрунтування доводів апеляційної скарги, регулює питання територіальної юрисдикції адміністративних справ.

Натомість, оскаржуваною ухвалою суд першої інстанції направив справу до окружного адміністративного суду у зв'язку із порушенням предметної юрисдикції.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Стосовно предметної підсудності чинний Кодекс адміністративного судочинства України аналогічної норми не містить.

Проте, згідно з частино 6 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Таким чином, чинним Кодексом адміністративного судочинства не заборонено застосовувати аналогію закону щодо прогалин у процесуальному законодавстві.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 318 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо, рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), зокрема, визначених статтею 20 Кодексу адміністративного судочинства України. З метою уникнення підстав для можливого скасування судового рішення, справу направлено на розгляд суду за предметною підсудністю, яка визначена у статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України, що відповідає приписам процесуального законодавства, а також статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо необхідності розгляду справи судом, встановленим законом.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність передачі адміністративної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради, про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 07 листопада 2018 року в адміністративній справі № 215/5018/182-а/215/191/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 18 грудня 2018 року і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук