Справа № 161/17704/18
Суддя: Філюк Т. М.
Дата ухвалення: 2019-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/38/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2019 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі

головуючого - судді Філюк Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Бортнюка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 Луцького районного відділення поліції Луцького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Бліндера Святослава Михайловича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 29 жовтня 2018 року серії ДПО18 №510176, -

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 Луцького районного відділення поліції Луцького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Бліндера Святослава Михайловича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 29 жовтня 2018 року серії ДПО18 №510176

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, а також відсутність у відповідача доказів, що підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Позивач до судового засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить задоволити.

Відповідач, суб'єкт владних повноважень, у судове засідання не прибув, свого представника не направив, відзиву на позов не подав, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду поштою.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29 жовтня 2018 року, за адресою Волинська область, Луцький район, с. Липини, вул. Окружна, поліцейським сектору реагування патрульної поліції №2 Луцького районного відділення поліції Луцького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Бліндером Святослава Михайловича винесена постанова про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 29 жовтня 2018 року серії ДПО18 №510176, якою встановлено, що громадянин ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz, здійснив обгін на пішохідному переході, чим порушив п.14.6 «в» ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. За вказане правопорушення на позивача було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. (а.с.7).

Надаючи правову оцінку вищенаведеній постанові відповідача, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 122 КУпАП передбачено, що Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

В свою чергу, пунктом 14.6 «в» ПДР передбачено, що обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом.

Стосовно наявності чи відсутні факту адміністративного правопорушення та порушення позивачем ПДР, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.222 цього Кодексу, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При прийнятті постанови про накладення адміністративного стягнення за правилами ст.252 КУпАП визначено обов'язок відповідача провести оцінку наявним доказам, повно і об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В силу ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною першою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Не дивлячись на покладені на відповідача тягар доказування, він не надав суду будь-якого відзиву на позову, а також докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, зокрема його відеофіксацію.

Отже, факт адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, не був доведений відповідачем належними та допустимими доказами, і спірна постанова підлягає скасуванню.

Частиною третьою статті 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки під час розгляду судом цієї адміністративної справи відповідачем належними та допустимими доказами не доведений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, а саме скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись статтею 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 Луцького районного відділення поліції Луцького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Бліндера Святослава Михайловича про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 29 жовтня 2018 року серії ДПО18 №510176 та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивачем у справі є ОСОБА_1, який проживає за адресою АДРЕСА_1, від РНОКПП відмовився, паспорт НОМЕР_1 виданий Луцьким РВ УМВС України у Волинській області 16 жовтня 2006 року.

Відповідачем у справі є поліцейський сектору реагування патрульної поліції №2 Луцького районного відділення поліції Луцького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Бліндер Святослав Михайлович, адреса робочого місця м. Луцьк, вул. Боженка, 34.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Т.М. Філюк