Справа № 806/1952/18
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2019 року м. Житомир справа № 806/1952/18

категорія 10.2.4

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Лавренчук О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання здійснити індексацію пенсії та стягнення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у якому просив визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо непроведения індексації моєї пенсії з 1 серпня 2009 року відповідно до статті 64 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на підставі статті 64 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» провести індексацію пенсії за період з 1 серпня 2009 року по 28 лютого 2018 року, стягнути на мою користь індексацію у сумі - 55001,61 грн., шляхом її перерахування на мій рахунок в публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України».

В обґрунтування позову зазначає, що з метою перерахунку та виплати проіндексованої пенсії звернувся до відповідача, однак отримав відмову у проведенні індексації пенсії за період із 01.01.2016, а за період із 01.03.2015 по 31.12.2015 визнано право на отримання проіндексованої пенсії лише у розмірі 1793,60 грн. Вважає дії відповідача протиправними.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 23.04.2018 позовну заяву залишено без руху.

Копію ухвали позивач отримав 26.04.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 43)

Відділом документального забезпечення суду 02.05.2018 зареєстровано заяву, яка надійшла від позивача на виконання вимог ухвали від 23.04.2018

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 04.05.2018 позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог про проведення індексації пенсії ОСОБА_1 за період із 01 серпня 2009 року по 23 серпня 2017 року, - повернути позивачу.

Ухвалою суду від 04.05.2018 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 29.05.2018. Зобов'язано відповідача надати до суду належним чином завірені матеріали пенсійної справи ОСОБА_1

Копію ухвали позивач отримав 10.05.2018, а відповідач, - 10 травня 2018 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. (а.с. 47, 44).

Відповідно до супровідного листа №806/1952/18/697/18 від 23.05.2018, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу про повернення позовної заяви в частині позовних вимог разом з відокремленими матеріалами адміністративної справи направлено до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надіслало до суду відзив на позовну заяву (вх.. №10670/18 від 23.05.2018) у якому вказує, що підстав для проведення індексації пенсії позивачу можуть виникнути лише після настання певних обставин, а не після можливого проведення перерахунку за рішенням суду. Вказує, що вимога позивача щодо індексації пенсії не підлягає задоволенню, оскільки позивач є самозайнятою особою, а тому в першу чергу проводиться індексація його доходу отриманого від зайняття адвокатською діяльністю, і в разі якщодо розмір індексації доходу не перевищує прожиткового мінімуму для працездатної особи, тоді проводиться індексація пенсії. Просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

У зв'язку з неявкою у судове засідання позивача, розгляд адміністративної справи, призначеної на 29.05.2018 відкладено на 11.06.2018.

Судову повістку направлено позивачу та згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вручено 01.06.2018 (а.с. 68)

До суду за вх.. №11069/18 від 31.05.2018 надійшла відповідь на відзив у якій позивач зазначає, що відповідно до ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація пенсій здійснюється шляхом їх підвищення відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Вказує, що являється самозайнятою особою, тобто не працює по найму та не отримує заробітної плати, яка згідно постанови КМУ №1078 індексується у першу чергу.

Відділом документального забезпечення суду 06 червня 2018 року зареєстровано заяву ОСОБА_1 про відвід судді.

У судовому засіданні 11.06.2018 за участі представника відповідача, суд оголосив про надходження заяви позивача про відвід судді. Представник відповідача заперечив щодо задоволення заяви позивача. Суд повідомив учасника справи, що заява ОСОБА_1 про відвід суді буде передана на автоматизований розподіл.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 11.06.2018 зупинено провадження у справі до вирішення питання про відвід.

Розпорядженням керівника апарату Житомирського окружного адміністративного суду №200 від 11.06.2018 призначено автоматизований розподіл справи для визначення судді щодо вирішення питання про відвід головуючого у справі.

Відповідно до протоколу автоматизований розподілу судової справи між суддями від 11.06.2018, визначено суддю Липу В.А..

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 12 червня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Лавренчук О.В. відмовлено.

Ухвалою суду від 25.06.2018 поновлено провадження у адміністративній справі.

Позивач у судовому засіданні 09 липня 2018 року заявив клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду від 04.05.2018 про повернення позовної заяви у частині позовних вимог.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 09 липня 2018 року клопотання ОСОБА_1 задоволено. Зупинено провадження у адміністративній справі до набрання законної сили рішенням у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання здійснити індексацію пенсії та стягнення за період із 01.08.2009 по 23.08.2017.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2018 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 травня 2018 року - без змін.

Отже, Ухвала Житомирського окружного адміністративного суду від 04.05.2018 набрала законної сили 13.11.2018.

Відокремлені матеріали адміністративної справи повернулись до Житомирського окружного адміністративного суду 10 грудня 2018 року.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 19.12.2018 поновлено провадження у адміністративній справі та призначено судове засідання на 10.01.2019.

Копію ухвали суду та судову повістку було направлено сторонам. Відповідно до рекомендованих повідомлень про вручення, поштову кореспонденцію позивач отримав 24.12.2018 (а.с. 107-109), а відповідач 21.12.2018 (а.с. 105).

Позивач у судове засідання, призначене на 10.01.2019 не з'явився. У п. 4 прохальної частини позовної заяви просить справу розглядати без його участі.

Представник відповідача подав клопотання про розгляд адміністративної справи у порядку письмового провадження.

Враховуючи те, що від позивача не надходило жодних клопотань, та враховуючи те, що позивач не заперечував щодо розгляду справи без його участі, суд вирішив адміністративну справу розглядати у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Враховуючи набрання законної сили ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 04.05.2018, суд розглядає позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо непроведения індексації моєї пенсії з 24 серпня 2017 року відповідно до статті 64 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на підставі статті 64 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" провести індексацію пенсії за період з 24.08.2017.

Встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Постановою Брусилівського районного суду Житомирської області від 07.11.2017 у справі №275/731/17, яка скасована в частині постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2018 зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" №900-VIII від 23 грудня 2015 року, ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" №988 від 11 листопада 2015 року, починаючи з 01 січня 2016 року, на підставі довідки голови ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 27 червня 2017 року № 85/598.

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою у якій просить здійснити перерахунок та виплату проіндексованої з урахуванням рівня інфляції пенсії, починаючи з 01.08.2009 (а.с. 19).

Листом №Н-1461 від 27.03.2018 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило ОСОБА_1 про те, що на підставі заяви від 23.02.2018 проведено індексацію пенсії. Зазначено, що на виконання вимог Постанови КМУ від 21.02.2018 №103 та на підставі довідки виданої ліквідаційною комісією УМВС в Житомирській області, з 01.01.2016 проведено перерахунок пенсії. Вказано, що пенсія з 01.01.2016 індексації не підлягає. (а.с. 21 )

Суд відмічає, що відповідачем вимоги ухвали суду від 04.05.2018 в частині надання належним чином завірених матеріалів пенсійної справи позивача,- не виконано. Копій матеріалів до суду не надано.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Щодо твердження представника відповідача, викладене у відзиві на позовну заяву, що оскільки позивач є самозайнятою особою, а тому пенсія підлягає індексації після проведення доходу, отриманого від зайняття адвокатською діяльністю.

З матеріалів справи, зокрема Єдиного реєстру адвокатів України (витяг від 18.05.2018) вбачається, що ОСОБА_1 здійснює індивідуальну адвокатську діяльність згідно свідоцтва №4545/10 від 19.05.2011 (а.с. 53).

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» №5076-VІ (далі - Закон №5076), адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно з ст.13 Закону №5076, адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою.

Відповідно до п.14.1.226 ст.14 Податкового кодексу України, самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Як передбачено абз.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» взяття на облік осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, зокрема тих, що займаються адвокатською діяльністю, здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників.

Особа, яку внесено до реєстру страхувальників, вважається працюючою з дати, що зазначена в реєстрі, як дата взяття на облік платника єдиного внеску.

Пунктом 178.1 ст. 178 Податкового кодексу України встановлено, що особи, які мають намір здійснювати незалежну професійну діяльність, зобов'язані стати на облік у фіскальних органах за місцем постійного проживання як самозайняті особи та отримати довідку про взяття на облік відповідно до ст. 65 цього Кодексу.

Відповідно до частини 6 статті 31 та частини 7 статті 32 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» відомості як про зупинення права на заняття адвокатською діяльністю так і про припинення права на заняття адвокатською діяльністю вносяться до Єдиного реєстру адвокатів України.

Отже, особа, яку внесено до реєстру страхувальників, вважається працюючою з дати, що зазначена в реєстрі, як дата взяття на облік платника єдиного внеску.

Статус непрацюючої особи набувається за умови як зняття такої особи з обліку податкових органів, так і зупинення або припинення ним права на зайняття адвокатською діяльністю відповідно до статей 31, 32 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

При аналізі вищенаведених норм чинного законодавства, суд приходить до висновку, що поняття фізичної особи-підприємця та особи, яка провадить незалежну професійну діяльність (у даному випадку адвокатську діяльність) не є тотожними, оскільки, відповідно до пункту 14.1.226 статті 14 Податкового кодексу України це різні форми самозайнятості осіб.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 листопада 2018 року справа № 640/17433/14-а (провадження № К/9901/1094/18)

Пунктом 178.1 ст. 178 Податкового кодексу України встановлено, що особи, які мають намір здійснювати незалежну професійну діяльність, зобов'язані стати на облік у фіскальних органах за місцем постійного проживання як самозайняті особи та отримати довідку про взяття на облік відповідно до ст. 65 цього Кодексу.

Отже, статус непрацюючої особи набувається за умови зняття такої особи з обліку податкових органів, так і зупинення або припинення ним права на зайняття адвокатською діяльністю відповідно до ст.ст. 31, 32 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 перебував на обліку в податкових органах, як платник податків із 26.05.2011, основний вид діяльності: адвокатська діяльність, а 08.08.2017 здійснено запис про припинення діяльності (а.с.114-119).

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач набув статусу непрацюючої особи із 08.08.2017.

Щодо індексації пенсії позивача із 01.01.2016.

Так із листа Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №Н-1461 від 27.03.2018 вбачається, що основний розмір пенсії, обчислений із 01.01.2016 становить 4428,65 грн.

Відповідачем не заперечується, що із 01.01.2016 індексація пенсії позивачу не проводилось, однак причини непроведення такої індексації у листі №Н-1461 не наведено.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" №1282-ХІІ від 03.07.1991 р. індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; поріг індексації - це величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, і які не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат).

Згідно зі ст. 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" (в редакції, що діяла станом на 01.01.2016) Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв'язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як встановлено з матеріалів справи, розмір фактично отриманої пенсії позивача із 01.01.2016 становить 4428,65 грн, та не збільшувався за рахунок індексаційних сум наростаючим підсумком.

Відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення" №1078 від 17.07.2003 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

При цьому, прожитковий мінімум для непрацездатних осіб змінювався і відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік" з 01.01.2016 прожитковий мінімум для непрацездатних осіб становив 1074 грн., з 01.05.2016 - 1130 грн., з 01.12.2016 - 1247 грн.

Таким чином, відповідач протиправно зупинив нараховування індексації пенсії на рівні 2015 року, оскільки такі дії суперечить положенням ст.2 та ст. 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та п.1-1 та п.4 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення" №1078 від 17.07.2003

Суд відмічає, що відповідачем не надано до суду доказів проведення перевірки щодо індексації отриманого позивачем доходу та доказів того, що розмір індексації доходу ОСОБА_1 перевищує прожитковий мінімум для працездатної особи.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими.

Разом з тим, суд відмічає, що суд не наділений повноваженням здійснювати розрахунок індексації пенсії та перевіряти правильність розрахунку індексації пенсії, яка здійснена позивачем, оскільки це відноситься до дискреційних повноважень відповідача.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення на підставі ст.267 КАС України суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 267 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зі змісту наведеної правової норми випливає, що зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Поряд з цим суд ураховує, що позивачем не наведено причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду.

Приймаючи до уваги обставини даної справи, суд не вважає за необхідне зобов'язувати суб'єкта владних повноважень подавати звіт про виконання даного судового рішення, а тому відмовляє у встановленні судового контролю за виконанням постанови в даній справі.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн, що підтверджується квитанцією №22 від 18.04.2018 (а.с.7).

У зв'язку із частковим задоволенням позовних вимог та сплатою судового збору у мінімальній сумі, суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у повному розмірі.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо непроведения індексації пенсії ОСОБА_1 із 24 серпня 2017 року по 28.02.2018 відповідно до статті 64 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7,Житомир,10003, ) на підставі статті 64 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" провести індексацію пенсії ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) за період із 24.08.2017 по 28.02.2018 та виплатити суму індексації.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7,Житомир,10003, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) документально підтверджені судові витрати у сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук