Справа № 216/3890/17 (2-а/216/160/17)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2018-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

27 грудня 2018 року м. Дніпросправа № 216/3890/17 (2-а/216/160/17)

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),
суддів: Дурасової Ю.В., Суховарова А.В.,
за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 квітня 2018 року (суддя Бутенко М. В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного військового комісаріату, Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, третя особа: Центрально-Міський районний військовий комісаріат Дніпропетровської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дніпропетровського обласного військового комісаріату, Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, третя особа: Центрально-Міський районний військовий комісаріат Дніпропетровської області, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив:

визнати протиправною бездіяльність відповідачів, пов`язану з не призначенням позивачу пенсії за вислугу років;

зобов`язати Дніпропетровський обласний військовий комісаріат обчислити вислугу років позивачу з урахуванням часу служби в період з 09.10.2004 по 28.04.2005, з 11.07.2012 по 04.02.2013, з 23.07.2014 по 13.06.2015, з 09.02.2016 по 12.02.2017, з 12.07.2015 по 29.09.2015, з 03.10.2015 по 05.11.2015 та з 15.05.2017 по 25.05.2017 в пільговому обчисленні з розрахунку один місяць за три місяці служби відповідно до частини 3 статті 8 Закону України «Про участь України в міжнародних миротворчих операціях з підтримання миру і безпеки» та пп.а) п. 3 Постанови КМУ від 17.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей» та направити документи позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для призначення пенсії за вислугою років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в редакції, яка діяла на час звільнення позивача;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути документи позивача про призначення пенсії та призначити позивачу пенсію за вислугу років з 17 червня 2017 року відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», в редакції, яка діяла на час звільнення позивача.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що до вислуги років позивача для призначення пенсії мали зарахувати весь період перебування позивача на військовій службі, починаючи з 29.06.1998 по день звільнення, в тому числі час перебування позивача на посаді курсанта Одеського інституту Сухопутних військ, що прирівнюється до військової служби. При цьому час проходження позивачем військової служби у складі національного контингенту в міжнародних миротворчих операціях та в антитерористичній операції зараховується до вислуги років на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці. Загальна вислуга позивача на дату звільнення складає 24 роки 11 днів, з них в календарному обчисленні 18 років 11 місяців 19 днів, в пільговому - 5 років 7 місяців 23 дні, що є підставою для призначення позивачу пенсії за вислугу років.

Рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.04.2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Зобов`язано Дніпропетровський обласний військовий комісаріат обчислити вислугу років ОСОБА_1 з урахуванням часу служби в період з 09.10.2004р. по 28.04.2005р., з 11.07.2012р. по 04.02.2013р., з 23.07.2014р. по 13.06.2015р., з 09.02.2016р. по 12.02.2017р., з 12.07.2015р. по 29.09.2015р., з 03.10.2015р. по 05.11.2015р. та з 15.05.2017р. по 25.05.2017р. в пільговому обчисленні з розрахунку один місяць за три місяці служби відповідно до частини 3 статті 8 Закону України «Про участь України в міжнародних миротворчих операціях з підтримання миру і безпеки» та п.п. а) п. 3 Постанови КМУ від 17.07.1992р. №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» та направити документи позивача до Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для призначення пенсії за вислугою років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII в редакції, яка діяли на час звільнення ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути документи ОСОБА_1 про призначення пенсії та призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 17 червня 2017 року відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII в редакції, яка діяли на час звільнення ОСОБА_1 . В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що позивач звернувся за призначенням пенсії безпосередньо до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, при цьому позивачем не надано усіх необхідних документів для призначення пенсії, фінансові документи надані в копіях, тож звернення позивача за призначенням пенсії реалізовано з порушенням вимог чинного законодавства.

Зазначає, що подана позивачем заява відповідає вимогам Закону України «Про звернення громадян», тому відповідь ГУПФУ була надана в межах вищевказаного Закону листом № Ч1007-17 від 24.07.2017 року, у якому позивачу надано роз`яснення щодо вимог чинного законодавства стосовно подання та оформлення документів для призначення пенсії за вислугу років, та рекомендовано заявнику звернутися до районного військового комісаріату за місцем проживання.

Щодо визначення права позивача на призначення пенсії за вислугу років відповідно о Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII, зазначає, що умови призначення пенсій за вислугу років, передбачені пунктом «а» статті 12 вказаного Закону, згідно яких пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу років 22 календарних роки і більше.

З 01.01.2007 на органи Пенсійного фонду покладені функції з призначення і виплати пенсії, а функції розрахунку вислуги років, визначення розміру грошового забезпечення чи окремих його складових для обчислення пенсій, належить до компетенції уповноваженого органу того міністерства або відомства, звідки військовослужбовця або особу рядового чи начальницького складу було звільнено зі служби. Відповідно до пункту 3.1 наказу Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014 року підготовка і подання до органів, що призначають пенсії документів здійснюється Дніпропетровським обласним військовим комісаріатом.

Оскільки вимоги Порядку № 3-1 не були дотримані та до Головного управління належним чином оформлені документи для призначення пенсії за вислугу років на ім`я позивача через уповноважений структурний підрозділ надані не були, Головне управління, в свою чергу, позбавлено можливості визначити наявність/відсутність у позивача права на пенсію за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ.

Дніпропетровським обласним військовим комісаріатом в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції не оскаржено.

У відзиві на апеляційну скаргу Дніпропетровський обласний військовий комісаріат погоджується з вимогами апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області та вважає, що судом першої інстанції помилково зобов`язано Дніпропетровський обласний військовий комісаріат обчислити вислугу років позивачу, оскільки обчислення вислуги років не відноситься до повноважень, які покладені на військові комісаріати згідно положення про військові комісаріати, затвердженого постановою КМУ від 03.06.2013 № 389. Орган, уповноважений обчислювати вислугу років для призначення пенсії чи загального страхового стажу для призначення пенсій військовослужбовцям, визначено наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 № 530 та п. 2.12 Положення про організацію в міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення вислуги років для призначення військовослужбовцям пенсій і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що подавши відповідну заяву та оригінали усіх необхідних документів до уповноваженого структурного підрозділу Міністерства оборони України, а також відповідну заяву до Головного управління ПФУ у Дніпропетровській області з копіями наданих до військового комісаріату документів, він реалізував своє право на звернення за призначенням пенсії у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини 3 статті 8 Закону України «Про участь України в міжнародних миротворчих операціях з підтримання миру і безпеки» вислуга років і трудовий стаж громадян України за час виконання обов`язків у складі національного контингенту і національного персоналу обчислюються з розрахунку один місяць за три місяці.

Згідно абзацу 7 підпункту «а» пункту 3 Постанови Кабміну України від 17 липня 1992 року № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за три місяці час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

Посилаючись на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та безпідставність доводів апеляційної скарги, позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін

Представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та представник третьої особи - Центрально-Міського районного військового комісаріату Дніпропетровської області у судові засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином .Причини неприбуття суду не повідомлені.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Представник Дніпропетровського обласного військового комісаріату в судовому засіданні підтримав доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та відзивів на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 16.06.2017 позивач звільнений з посади старшого офіцера відділення морально-психологічного забезпечення у запас відповідно до підпункту «ї» п.1 ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». (а.с.14)

05.07.2017 позивач звернувся до Дніпропетровського обласного комісаріату через Центрально-Міський РВК із заявою про призначення пенсії та в цей же день направив поштою заяву про призначення пенсії з відповідним пакетом документів до Головного управління ПФУ у Дніпропетровській області. (а.с. 15)

Згідно листа Дніпропетровського ОВК за №5/6222 від 07.08.2017, направленого військовому комісару Центрально-Міського РВК, зазначено, що вислуга років позивача у календарному обчисленні становить 16 років 06 місяців 27 днів, що не дає права на призначення пенсії по вислузі років. (а.с.68)

Листом Центрально-Міського РВК №3186 від 09.08.2017 позивача повідомлено про повернення особової справи із Дніпропетровського ОВК без реалізації. (а.с.69)

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

За приписами частини 1 статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «ж» статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби:

по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше;

з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше;

з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону. (частина 2 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»)

Згідно з пунктом «а», «ї» частини 1 статті 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д» статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються: військова служба; час проходження військової служби за межами України в порядку військового співробітництва або у складі національного контингенту чи персоналу відповідно до міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до вимог статті 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про участь України в міжнародних миротворчих операціях з підтримання миру і безпеки» соціальний захист учасників міжнародних операцій з підтримання миру і безпеки і членів їх сімей забезпечується згідно з законами України.

Якщо міжнародними договорами або угодами, в яких бере участь Україна, встановлені більш високі гарантії захисту учасників міжнародних операцій з підтримання миру і безпеки, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються норми відповідного міжнародного договору або міжнародної угоди.

Вислуга років і трудовий стаж громадян України за час виконання обов`язків у складі національного контингенту і національного персоналу обчислюється з розрахунку один місяць за три місяці.

Відповідно до абзацу 7 підпункту «а» пункту 3 Постанови Кабміну України від 17 липня 1992 р. № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за три місяці час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

Відпвідно до матеріалів справи з 26.06.1998 року по 16.06.2017 року ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України. (а.с. 8)

Під час проходження військової служби позивач приймав участь в міжнародних миротворчих операціях:

- з 09.10.2004 по 28.04.2005 - у складі Українського миротворчого контингенту багатонаціональних сил у республіці Ірак, що підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 28.04.2005 р. за №458; (а.с.9)

- з 11.07.2012 по 04.02.2013 та з 23.07.2014 по 13.06.2015 - у складі Українського миротворчого контингенту Місії ООН у республіці Ліберія, м. Робертсфілд, що підтверджується довідками Військової частини НОМЕР_2 від 25.06.2015 за №190 та від 04.02.2013 №120; (а.с. 10, 11)

- з 09.02.2016 по 12.02.2017 - у складі Українського національного контингенту Місії ООН зі стабілізації у ДР Конго, місто Гома, що підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_3 від 12.02.2017. (а.с.12)

З 12.07.2015 по 29.09.2015, з 03.10.2015 по 05.11.2015 та з 15.05.2017р. по 25.05.2017 ОСОБА_1 приймав безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей. (а.с. 13)

Оскільки позивач у періоди з 09.10.2004 по 28.04.2005, з 11.07.2012 по 04.02.2013, з 23.07.2014 по 13.06.2015, з 09.02.2016 по 12.02.2017 брав участь у міжнародних миротворчих операціях, а з 12.07.2015 по 29.09.2015, з 03.10.2015 по 05.11.2015 та з 15.05.2017 по 25.05.2017 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, при обчисленні вислуги років для призначення пенсії необхідно зараховувати період участі в міжнародних миротворчих операціях та антитерористичній операції на пільгових умовах в порядку Закону України «Про участь України в міжнародних миротворчих операціях» та наказу Міністерства оборони України «Про затвердження «Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей» № 530 від 14.08.2014 року.

У відповідності до п. 1, 3 ч. 1, ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби вважається: 1) день відправлення у військову частину з обласного збірного пункту - для громадян, призваних на строкову військову службу; 3) день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних. Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).

За викладених обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для зарахування до вислуги років позивача для призначення пенсії всього періоду перебування позивача на військовій службі, починаючи з 29.06.1998 по день звільнення.

У відповідності до п. 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення(перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою правління ПФУ від 30.01.2007р. №3-1 (далі Порядок № 3-1) заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом ( 2262-12 ), та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України.

Відповідно до п. 6 Порядку №3-1 днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дати їх відправлення. У разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику (посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу) роз`яснюється, які документи необхідно надати додатково. При поданні документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою.

Згідно п. 7 Порядку №3-1 для призначення пенсії за вислугу років і по інвалідності подаються такі документи: заява про призначення пенсії (додаток 1); грошовий атестат, або довідка про розмір грошового забезпечення, і довідка про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби; військово-медичні документи про стан здоров`я звільненої особи (за винятком осіб, які не проходили військово-лікарську комісію); документи про страховий стаж (при призначенні пенсії згідно з пунктом "б" статті 12 Закону (2262-12 ); довідка МСЕК про визнання особи інвалідом; копія документа про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті);довідка ВАТ «Ощадбанк» або інший документ, що підтверджує відкриття рахунку, назву та номер відділення ВАТ «Ощадбанк»;копія паспорта.

Відповідно до п. 12 Порядку №3-1 уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії, ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії. У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6цього Порядку.

Згідно абзаців 1, 4 п. 14 Порядку №3-1 орган, що призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. Заявнику або посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу органом, що призначає пенсії, видається розписка - повідомлення із зазначенням дати приймання заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати в тримісячний термін з дня прийняття заяви (додаток 4).

Відповідно п. 17 Порядку №3-1не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії.

У відповідності до п. 2.9. Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014р. №530 (далі - Положення №530) обчислення вислуги років для призначення пенсії здійснюється за послужним списком з особової справи військовослужбовця.

Відповідно до п. 2.10 Положення №530 перед представленням військовослужбовців до звільнення з військової служби управління (відділ) особового складу (персоналу) уточнює дані про проходження ними служби, а в необхідних випадках і дані про навчання в цивільних вищих (або колишніх середніх) навчальних закладах до прийняття (призову) на військову службу, підтверджує в послужних списках з їх особових справ періоди служби та іншої діяльності, що підлягає зарахуванню до вислуги років у календарному обчисленні, і окремо - на умовах, передбачених пунктом 2.2 цього розділу, або на пільгових умовах, після чого разом з відповідними кадровими та фінансовими органами (пункт 2.12 цього розділу) обчислює вислугу років для призначення пенсії.

Згідно п. 2.15 Положення № 530 попередній розрахунок вислуги років (страхового стажу) на пенсію складається відповідним управлінням (відділом) особового складу (персоналу) та передається разом з особовою справою до фінансового органу (пункт 2.12 цього розділу), який складає основний розрахунок вислуги років (страхового стажу) на пенсію і повертає його в управління (відділ) особового складу (персоналу) для долучення до особової справи військовослужбовця. Після звільнення військовослужбовця з військової служби зазначений примірник особової справи разом з основним розрахунком вислуги років надсилається в обласний військовий комісаріат за обраним військовослужбовцем місцем проживання, а попередній розрахунок залишається у справах фінансового органу та зберігається протягом трьох років.

Відповідно до п. 2.18 Положення №530 обласний військовий комісаріат при призначенні пенсій перевіряє розрахунки вислуги років і додатково включає період неврахованої служби військовослужбовців з дня складення розрахунку вислуги років по день звільнення з військової служби.

Згідно п. 2.20 Положення №530 обчислена в установленому порядку вислуга років (календарна та окремо на пільгових умовах) зазначається в наказах про звільнення військовослужбовців з військової служби і є підставою для призначення їм пенсії за вислугу років.

У відповідності до п. 3.1 Положення №530 оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення пенсій особам, звільненим з військової служби, здійснюються уповноваженими органами Міністерства оборони України - обласними військовими комісаріатами згідно з постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1.

У відповідності до абзацу 4 п. 2.2. Інструкції з організації роботи із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 31.12.2014 №937 на районні військові комісаріати покладаються: прийняття від осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей (крім військовослужбовців строкової служби) документів для призначення органами Пенсійного фонду України (далі - органи, що призначають пенсії) пенсій відповідно до Закону та надсилання їх в обласний військовий комісаріат. Рішення про надання такого права районному військовому комісаріату приймається обласним військовим комісаром.

Відповідно до абзаців 2, 3 п. 2.8. Інструкції на обласні військові комісаріати покладаються: оформлення та подання до органів, що призначають пенсії, документів для призначення за Законом пенсій особам, звільненим з військової служби, та членам сімей померлих військовослужбовців і осіб, звільнених з військової служби;донарахування до дня звільнення з військової служби вислуги років (страхового стажу) особам, звільненим з військової служби, для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону.

Згідно п. 3.9 Інструкції особова справа військовослужбовця з долученими до неї розрахунком вислуги років, витягом із наказу про звільнення з військової служби, свідоцтвом про хворобу (довідкою) надсилається в обласний військовий комісаріат безпосередньо управлінням (відділом) особового складу або військовою частиною, які оформлювали звільнення військовослужбовця з військової служби.

Відповідно до п. 3.11 Інструкції одержана районним військовим комісаріатом заява про призначення пенсії разом з доданими документами реєструється в Журналі реєстрації пропозицій, заяв і скарг громадян. На заяві зазначається дата її надходження. Якщо в заяві про призначення пенсії і в доданих до неї документах наявні суперечливі дані, районний військовий комісаріат вживає заходів щодо виявлення причин таких суперечностей і уточнення відповідних даних. Правильно оформлені документи не пізніше 5-денного строку з дня надходження заяви подаються в обласний військовий комісаріат.

Згідно абзацу 2 п. 4.3 Інструкції якщо документи, подані районним військовим комісаріатом, оформлені не в установленому порядку, обласний військовий комісаріат вживає заходів щодо їх доопрацювання.

Враховуючи законодавчо встановлений порядок, Дніпропетровський ОВК зобов`язаний був у 10-денний термін з дня одержання заяви позивача про призначення пенсії від 05.07.2017, яка була подана через Центрально-Міський РВК, де перебувала особова справа позивача, оформити необхідні документи і направити подання про призначення пенсії до Головного управління ПФУ у Дніпропетровській області, яке зобов`язано не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними документами розглянути подані документи та прийняти рішення щодо призначення пенсії.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд першої інстанції, встановивши порушення прав позивача та обираючи спосіб захисту та відновлення порушеного права, зобов`язавши Дніпропетровський обласний військовий комісаріат обчислити позивачу вислугу років в пільговому обчисленні та направити документи до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для призначення пенсіїі та одночасно зобов`язавши Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути документи та призначити позивачу пенсію, обгрунтовано виходив із взаєпов`язаності обов`язків відповідачів та обгрунтовано обрав найбільш ефективний спосіб захисту прав позивача.

Так, відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, «ефективний засіб правого захисту», у розумінні статті 13 Конвенції, повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Відповідно до судової практики Європейського суду з прав людини (рішення «Олссон проти Швеції» від 24 березня 1988 року), запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців. Обсяг таких повноважень суб`єкта владних повноважень повинен мати чіткі межі застосування. Рішення органу влади має бути визнано протиправним у разі, коли істотність порушення процедури потягнуло його неправильність, а за наявністю правової можливості (якщо ідеться про прийняття органом одного з двох рішень надати чи ні певну можливість здійснювати певні дії) суд зобов`язаний відновити порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається. Аналогічний підхід має бути застосований і в разі, коли має місце протиправна бездіяльність органу влади щодо неприйняття відповідного рішення у відносинах, коли обставини свідчать про наявність всіх підстав для його прийняття (Olsson v. Sweden (no. 1), 24 March 1988, Series A no. 130).

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України викладеної у рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Повноваження суду при вирішенні адміністративної справи визначені статтею 245 КАС України, відповідно до пункту 2 частини 1 якої у разі задоволення адміністративного позову суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача вчинити певні дії. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, проте відповідний спосіб захисту має бути законним та відповідати певній нормі права.

В даному випадку покладення на відповідача обов`язку прийняти конкретне рішення, не може свідчити про втручання у дискреційні повноваження відповідача, а є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, пояснень про докази до апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321,322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з 27.12.2018 та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя Ю.В. Дурасова

суддя А.В. Суховаров