Справа № 1240/2597/18
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2019-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року справа №1240/2597/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Сіваченка І.В., Шишова О.О., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2018 року (повний текст складено 01 жовтня 2018 року в м. Сєвєродонецьк) у справі № 1240/2597/18 (суддя І інстанції - Чиркін С.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним дій, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

30 серпня 2018 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1.) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - Відповідач, ГУПФУ в Луганській області), в якому просив суд: - визнати протиправними дії відповідача щодо перерахунку відповідно до постанови КМУ від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" розміру пенсії з 01 січня 2018 року, виходячи з розрахунку відповідних сум грошового забезпечення; - зобов'язати відповідача перерахувати відповідно до постанови КМУ від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" розмір пенсії виходячи з розрахунку 88% відповідних сум грошового забезпечення із врахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2018 року у справі № 1240/2597/18 позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про перерахунок пенсії ОСОБА_1 від 15.04.2018, з обчисленням розміру пенсії у розмірі 70 відсотків відповідних грошових сум грошового забезпечення. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 у розмірі 88% відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, просив оскаржене рішення суду скасувати, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що з 01.05.2014 максимальний розмір пенсії, обчисленої відповідно до статті 13 Закону України від 09.04.1999 № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. 23.03.2018 Позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016. Внаслідок перерахунку розмір його пенсії у відсотковому відношення змінився з 76% суми грошового забезпечення до 70%, оскільки було застосоване максимальне обмеження передбачене статтею 13 Закону України від 09.04.1999 № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України. Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області як пенсіонер з 01.12.2006 та отримує пенсію за вислугу років (а.с. 22-23, 27).

Згідно з інформацією, зазначеною в протоколі від 01.12.2015, Позивачу з 01.12.2006 призначено пенсію за вислугу років у розмірі 76% грошового забезпечення, вислуга років 27 (календарних 27) років (а.с. 27).

Інформація в протоколі від 01.12.2015 про призначений розмір пенсії Позивачу за вислугу років у розмірі 76% кореспондується з інформацією, зазначеною в протоколі № 63 (а.с. 6), копію якого долучено Позивачем до адміністративного позову.

22.03.2018 до Відповідача надійшла довідка від 21.03.2018 № 1564-ЛК про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) на ім'я Позивача (а.с. 38).

Згідно з інформацією, зазначеною в протоколі від 01.01.2016, Позивачу здійснено перерахунок пенсії на підставі інформації, зазначеної у довідці від 21.03.2018 № 1564-ЛК та визначено з 01.01.2018 основний розмір пенсії 70% грошового забезпечення (вислуга років 27) (а.с. 35-36).

04.04.2018 та 21.04.2018 Позивач звертався із заявами до Відповідача щодо надання роз'яснення про зміну встановленого відсотка пенсії з 76% до 70% (а.с. 9, 10).

27.04.2018 у відповідь на звернення Позивача ГУПФУ у Луганській області листом №5439/03-03 повідомило, що 22.03.2018 надійшла довідка від 21.03.2018 № 1564-ЛК, видана комісією ГУМВС України у Луганській області, про розмір грошового забезпечення. Після проведення перерахунку, розмір пенсії був обчислений відповідно до статті 13 Закону України від 09.04.1999 № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а саме у розмірі 70 відсотків відповідних грошових сум грошового забезпечення та склав 6411,81 грн (а.с. 8).

Спірним питанням у справі є правомірність дій відповідача при застосуванні розміру 70 % грошового забезпечення показника при здійсненні перерахунку раніше призначеної пенсії Позивача.

Згідно частини четвертої статті 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до пункту а) частини першої статті 13 Закону № 2262 (в редакції, що діяла на час призначення пенсії Позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах, зокрема, особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів (частина друга статті 13 Закону № 2262 в редакції, що діяла на час призначення пенсії Позивачу).

До частини другої статті 13 Закону № 2262 вносилися зміни.

Так, Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (Закон України від 8 липня 2011 року № 3668-VI) внесено зміни до частини другої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

В подальшому Законом України від 27.03.2014 № 1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" також внесені зміни до статті 13 Закону та змінено до 70% максимальний розмір пенсії від сум грошового забезпечення.

Статтею 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

З аналізу викладених норм слідує, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" зміни до частини другої статті 13 Закону щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% від сум грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Отже, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на час призначення пенсії.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені в постанові Верховного Суду від 24 квітня 2018 року в справі № 686/12623/17 (провадження № К/9901/849/17), які відповідно до частини п'ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Також суд зазначає, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги, від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

З урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо зміни позивачу максимального розміру пенсії з 76% до 70% від відповідних сум грошового забезпечення.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 24.04.2018 у справі № 686/12623/17 (К/9901/849/17).

Відповідно до пунктів 2-4 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язати утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Окрім того, суд звертає увагу Відповідача на те, що частиною третьою статті 245 КАС України передбачено право суду у разі скасування індивідуального акта суд може зобов'язати суб'єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд першої інстанції на підставі частини другої статті 9 КАС України дійшов висновку про необхідність вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об'єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім та необхідним (ефективним).

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, оформлене протоколом від 01.01.2018 проведення перерахунку Позивачу пенсії з обчисленням розміру пенсії відповідно до статті 13 Закону України від 09.04.1999 № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а саме: у розмірі 70 відсотків відповідних грошових сум грошового забезпечення, зобов'язавши здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії Позивачу з 01.01.2016 у розмірі 88% відповідних сум грошового забезпечення. Зважаючи на все вище викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

При викладених обставинах, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2018 року у справі № 1240/2597/18 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2018 року у справі № 1240/2597/18 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 15 січня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді І.В. Сіваченко

О.О. Шишов