Справа № 166/963/18
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2019-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/93/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А.Р., Ніколіна В.В.,

з участю секретаря судового засідання - Федчук М.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 17 серпня 2018 року у справі № 166/963/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області Дубеля Андрія Івановича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

суддя в 1-й інстанції - Лях В.І.

час ухвалення рішення - 17.08.2018 року,

місце ухвалення рішення - смт. Ратне,

дата складання повного тексту рішення - не зазначена,

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області Дубеля А.І., в якому просив скасувати постанову №99 від 24 липня 2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 5100 грн. за порушення ст.188-42 КУпАП та закрити провадження у справі.

Рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 17 серпня 2018 року позов задоволено частково. Постанову головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області Дубеля Андрія Івановича від 24 липня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.188-42 КУпАП України змінено в частині накладеного адміністративного стягнення штрафу, у розмірі 5100 грн., застосовано до ОСОБА_1 ст. 22 КУпАП, якого звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ДАБІ України оскаржило його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, допустив порушення норм процесуального права, застосувавши положення ст. 22 КУпАП, оскільки у цій справі він не є органом, який уповноважений вирішувати справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.188-42 КУпАП. Ст.221 КУпАП України визначено підвідомчість справ про адміністративні правопорушення, які розглядають судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів. Проте серед зазначених справ, відсутні справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.188-42 КУпАП. Предметом оскарження при цьому є рішення суб'єкта владних повноважень, ухвалене у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності, тому при розгляді таких справ суд досліджує лише питання законності постанови посадової особи у справі про адміністративне правопорушення. Крім того, судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що фактом невиконанням припису від 19 квітня 2018 року позивач грубо порушив встановлені законодавством суспільні відносини у сфері містобудівної діяльності і таке порушення не є малозначним. Просить скасувати оскаржуване рішення, та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Відзив на апеляційну скаргу позивачем поданий не був. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

Учасники справи в судове засідання не прибули, хоча про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, відповідач подав клопотання про розгляд справи без його участі, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи в їх відсутності за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів, згідно з ч.4 ст.229 КАС України без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 19 квітня 2018 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області Дубелем А.І. проведено позапланову перевірку дотримання вимог містобудівного законодавства, якою в результаті огляду об'єкта будівництва з по АДРЕСА_1 встановлено, що ОСОБА_1 у 2018 році самовільно здійснив реконструкцію з добудовою магазину-бару "ІНФОРМАЦІЯ_1" за вказаною адресою без повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об'єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об'єктів з незначними наслідками (СС1).

Вказана перевірка проведена у присутності ОСОБА_1

За результатами перевірки складено Акт №18 від 19 квітня 2018 року та протокол про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 19 квітня 2018 року, в якому зафіксовано порушення позивачем вимог п.1 ч.1 ст.34, ст.36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

У цьому протоколі зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 25 квітня 2018 року о 11 год. у приміщенні Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області, про що під підпис повідомлено позивача.

Крім того, у протоколі зафіксовано пояснення ОСОБА_1, який вказав, що із перевіркою згоден, просив справу про адміністративне правопорушення розглядати без його присутності.

Також 19 квітня 2018 року за вказаним фактом винесено припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів та правил, яким ОСОБА_1 зобов'язано у строк до 19 червня 2018 року привести реконструкцію у відповідність чинному містобудівному законодавству, усунути виявлені під час перевірки порушення.

У приписі також зазначено, що він є обов'язковим до виконання і про його виконання необхідно повідомити Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області до 19 червня 2018 року.

Зазначений припис в судовому порядку не оскаржено.

25 квітня 2018 року за результатами розгляду вищевказаних матеріалів справи про адміністративне правопорушення головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області Дубелем А.І. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №60, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.5 ст.96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн., за те що він в порушення вимог п.1 ч.1 ст.ст.34, 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" у 2018 році самовільно здійснив реконструкцію з добудовою магазину-бару "ІНФОРМАЦІЯ_1" без повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об'єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об'єктів з незначними наслідками (СС1).

Зазначений штраф позивачем сплачено в повному розмірі, що підтверджується копією квитанції №13 від 14 травня 2018 року.

24 липня 2018 року на підставі акта перевірки від 12 липня 2018 року та протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 12 липня 2018 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області Дубелем А.І. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №99, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 грн., оскільки встановлено, що ОСОБА_1 не виконав вимог припису від 19 квітня 2018 року щодо усунення порушень містобудівного законодавства в частині отримання дозвільних документів на початок виконання будівельних робіт з реконструкції магазину-бару "ІНФОРМАЦІЯ_1" за відповідною адресою, чим порушив вимоги ч.1 ст.38, пп. «а» п.3 ст.41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", пп.3 п.11 постанови Кабінету міністрів України №533 від 23 травня 2017 року «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю».

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що ніяких суспільно-небезпечних наслідків не настало, позивач з об'єктивних причин не виконав вимоги припису, тому постанову від 24 липня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.188-42 КУпАП необхідно змінити в частині накладеного адміністративного стягнення - штрафу у розмірі 5100 грн., застосувавши до ОСОБА_1 приписи ст.22 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з п.1 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом заявленого позову є правомірність прийняття відповідачем постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення за порушення ч.1 ст.188-42 КУпАП від 24 липня 2018 року щодо невиконання вимог припису.

Згідно зі ст.8 Закону України «Про основи містобудування» державне регулювання у сфері містобудування, зокрема, полягає в контролі за дотриманням законодавства у сфері містобудування, державних стандартів і норм, вимог вихідних даних, затвердженої містобудівної документації та проектів конкретних об'єктів, раціональним використанням територіальних і матеріальних ресурсів при проектуванні та будівництві.

Ст.15 цього Закону передбачено, що компетенція центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю визначається відповідно до закону.

Відповідно до ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За приписами ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - органи державного архітектурно-будівельного контролю), - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; 2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності визначена Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553.

Згідно з п.1 Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами.

Відповідно до Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

П.17 Порядку № 553 передбачає, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Абз.3 п.14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю встановлено, що суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний виконувати вимоги інспекції щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.188-42 КУпАП адміністративним правопорушенням є невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю, яке тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом першої інстанції встановлено, що при проведенні позапланової перевірки 19 квітня 2018 року виявлено факт порушення позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, а саме: реконструкція з добудовою магазину-бару "ІНФОРМАЦІЯ_1" виконана без дозвільних документів, без повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що є порушенням ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Цей факт позивач не заперечував, що зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 19 квітня 2018 року.

За вказаним фактом контролюючим органом винесено припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів та правил, яким ОСОБА_1 зобов'язано у строк до 19 червня 2018 року привести реконструкцію у відповідність чинному містобудівному законодавству, усунути виявлені під час перевірки порушення та повідомити про його виконання Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області до 19 червня 2018 року.

Позивач не заперечує факт невиконання вимог цього припису, однак покликається на те, що він вчиняв дії щодо усунення порушень, зокрема, звернувся з заявою до відділу містобудування та архітектури Ратнівської районної державної адміністрації на видачу містобудівних умов і обмежень, на яку отримав відповідь про відмову у їх видачі, у зв'язку з невідповідністю намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації, замовлено та отримано у ТОВ "Дебют" містобудівний розрахунок із технікоекономічними показниками щодо реконструкції магазину-бару "ІНФОРМАЦІЯ_1", а також замовлено та отримано у ФОП ОСОБА_4 топографо-геодезичний план земельної ділянки, на якій розташований вказаний магазин-бар, проте з незалежних від нього обставин такі не ортимав.

Разом з тим, при проведенні позапланової перевірки на предмет виконання вимог припису від 19 квітня 2018 року встановлено, що ОСОБА_1 не виконав вимог припису від 19 квітня 2018 року щодо усунення порушень містобудівного законодавства в частині отримання дозвільних документів на початок виконання будівельних робіт з реконструкції магазину-бару "ІНФОРМАЦІЯ_1" за відповідною адресою, оскільки документи дозвільного характеру на виконання будівельних робіт відсутні.

24 липня 2018 року за вказаним фактом винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №99, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 грн.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивач не повідомив Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області про неможливість своєчасного виконання припису чи наявність причин, які істотно ускладнюють таке виконання.

Крім того належних доказів про те, що будівельні роботи здійснювались на підставі дозвільних документів, виданих з урахуванням норм чинного містобудівного законодавства, позивачем суду надано не було, як і не було пред'явлено перевіряючому під час проведення перевірки.

Таким чином, позивач не виконав вимог припису, який є обов'язковий до виконання, оскільки не отримав дозвільних документів на початок виконання будівельних робіт з реконструкції магазину-бару "ІНФОРМАЦІЯ_1" за відповідною адресою, чим порушив вимоги ч.1 ст.38, пп. «а» п.3 ст.41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", пп.3 п.11 постанови Кабінету міністрів України №533 від 23 травня 2017 року «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю».

Твердження позивача, з яким погодився суд першої інстанції про те, що ним вживались заходи щодо виконання вимог припису, зокрема замовлено та отримано у ТОВ "Дебют" містобудівний розрахунок із технікоекономічними показниками щодо реконструкції магазину-бару "ІНФОРМАЦІЯ_1", а також замовлено та отримано у ФОП ОСОБА_4 топографо-геодезичний план земельної ділянки, на якій розташований вищевказаний магазин-бар, звернення до голови Ратнівської селищної ради Ратнівського району Волинської області про надання дозволу на виготовлення проекту детального планування власної земельної ділянки для обслуговування магазину-бару від 05 липня 2018 року, однак такі вимоги не виконані з незалежних від нього причин, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки з заявою про надання дозволу на виготовлення проекту детального планування власної земельної ділянки для обслуговування магазину- бару позивач звернувся лише 05 липня 2018 року, а термін виконання вимог припису вказано до 19 червня 2018 року, крім того, інших належних доказів на підтвердження виконання вимог припису та повідомлення відповідача про вчинення певних дій позивачем до матеріалів справи не долучено.

Таким чином, враховуючи те, що на момент проведення позапланової перевірки вимоги припису від 19 квітня 2018 року не були виконані, про що не заперечує позивач, однак покликається на невиконання таких з незалежних від нього причин, колегія суддів дійшла висновку про правомірність винесення постанови відповідачем про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.188-42 КУпАП.

Щодо призначення покарання, то колегія суддів звертає увагу на те, що інспектором було накладено стягнення згідно з санкцією вказаної статті - ч.1 ст.188-42 КУпАП- мінімальне покарання.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення № 99 від 24 липня 2018 року відповідач діяв у спосіб, на підставі, та у межах повноважень, що встановлені законом, правомірно застосував санкцію статті за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю, що вказує на безпідставність заявлених позовних вимог.

Разом з тим, суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам, що призвело до ухвалення помилкового рішення, у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги є підставними та спростовують відповідні висновки суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

Колегія суддів також звертає увагу на положення Рішення Європейського суду з прав людини від 09 грудня 1994 року Справа "Руїз Торіха проти Іспанії" (серія А, №303А): Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим відповідно до вимог ст.317 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Керуючись ст. 229, 242, 243, 246, 250, 272, 286, 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України задовольнити.

Рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 17 серпня 2018 року у справі № 166/963/18 скасувати, та прийняти постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий- суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
В. В. Ніколін