Справа № 1340/4160/18
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1340/4160/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючої-судді: Мричко Н.І.,

за участю секретаря судових засідань: Мусій С.В.,

представників позивача: Савки Р.І., Ковальчука І.Г., Ковальчука М.І.,

представників відповідача: Матвіяс Т.М., Макуха О.С.,

представників третіх осіб: Бермеса С.О., Мелешка М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Релігійної організації «Релігійна громада Української православної церкви Київського патріархату парафії Перенесення Мощей святителя Миколая у м. Белз Сокальського району Львівської області» до Белзької міської ради Сокальського району Львівської області, за участю третьої особи, яка не заявляє вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Головне управління Держгеокадастру у Львівській області в особі міськрайонного управління у Сокальському районі та м. Червоноград та третьої особи, яка не заявляє вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - заклад культури - Державний історико-культурний заповідник у м. Белзі про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ :

Релігійна організація «Релігійна громада Української православної церкви Київського патріархату парафії Перенесення Мощей святителя Миколая у м. Белз Сокальського району Львівської області» (надалі - Позивач) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Белзької міської ради Сокальського району Львівської області (надалі - Відповідач) в якому просила суд:

- «визнати протиправною бездіяльність Белзької міської ради Сокальського району Львівської області по не вирішенню у встановлений законом строк з дотриманням встановленої процедури, клопотання громади про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,68 га, що знаходиться у м. Белзі Сокальського району Львівської області по вул. Грушевського, 6 «б» для обслуговування будівлі церкви та інших будівель та споруд, що є її при належностями»;

- «зобов'язати Белзьку міську раду Сокальського району Львівської області невідкладно розглянути клопотання Релігійної громади про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,68 га, що знаходиться у м. Белзі Сокальського району Львівської області по вул. Грушевського, 6 «б» для обслуговування будівлі церкви та інших будівель та споруд, що є її при належностями, в порядку та строки передбачені законом та надати такий дозвіл».

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що всупереч вимогам статті 123 Земельного Кодексу України Відповідач не приймає рішення щодо заяви Позивача про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,68 га, що знаходиться у м. Белзі Сокальського району Львівської області по вул. Грушевського, 6 «б» для обслуговування будівлі церкви та інших будівель та споруд, що є її при належностями.

Згідно з ухвалою судді від 18.09.2018 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Одночасно до участі у справі залучені треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - міськрайонне управління Головного управління Держгеокадастру у Львівській області у Сокальському районі та м. Червонограді та заклад культури - Державний історико-культурний заповідник у м. Белз.

17.10.2018 у підготовчому засіданні суд замінив третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача - міськрайонне управління Головного управління Держгеокадастру у Львівській області у Сокальському районі та м. Червонограді на належну - Головне управління Держгеокадастру у Львівській області в особі міськрайонного управління у Сокальському районі та м. Червоноград.

12.11.2018 суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

19.10.2018 Відповідачем поданий відзив на позовну заяву, згідно з яким просить відмовити Позивачу у задоволенні позовних вимог повністю. Відповідач вказує на те, що заява Позивача про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) двічі ставилася на голосування. За результатами голосування рішення відхилено, оскільки не набрало необхідної кількості голосів. Зазначено, що депутати є вільними у своєму волевиявленні, а тому таких не можливо примусити голосувати за прийняття того чи іншого рішення. Додатково вказує на те, що позовні вимоги Позивача спрямовані на примушування Відповідача прийняти вигідне Позивачу рішення, що є порушенням дискреційних прав Відповідача (арк. справи 108-113).

22.10.2018 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Відповідача - заклад культури - Державний історико-культурний заповідник у м.Белз подала письмові пояснення на позовну заяву. Суть таких пояснень зводиться до того, що позовні вимоги Позивача спрямовані на примушування Відповідача прийняти вигідне Позивачу рішення, що в свою чергу є порушенням дискреційних прав Відповідача (арк. справи 139-140).

29.10.2018 представником Позивача подана відповідь на відзив Відповідача (арк. справи 143-145).

В судовому засіданні представники Позивача позовні вимоги підтримали повністю, просили позов задовольнити повністю з підстав, викладених в позовній заяві та відповіді на відзив Відповідача.

Представники відповідача у судовому засіданні заперечили проти позову Позивача, просили у задоволенні такого відмовити повністю з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Позивача - Головне управління Держгеокадастру у Львівській області в особі міськрайонного управління у Сокальському районі та м. Червоноград в судовому засіданні позовні вимоги Позивача підтримав.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Відповідача - заклад культури - Державний історико-культурний заповідник у м.Белз в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог Позивача.

З'ясувавши зміст спірних правовідносин, дослідивши долучені до матеріалів справи докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

13.03.2018 Позивач звернувся до Відповідача із заявою «щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації з землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Згідно з вказаною заявою, Позивач просив надати дозвіл Релігійній організації «Релігійна громада Української православної церкви Київського патріархату парафії Перенесення Мощей святителя Миколая у м. Белз Сокальського району Львівської області» на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,68 га, що знаходиться у м. Белзі Сокальського району Львівської області по вул. Грушевського, 6 «б» для обслуговування будівлі церкви та інших будівель і споруд, що є її приналежностями, необхідних для забезпечення їх діяльності (арк. справи 29-30).

Відповідно до витягу з протоколу засідання 30 сесії 7 скликання Белзської міської ради від 14.05.2018, при розгляді заяви Позивача «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в м. Белз по вул. Грушевського, 6 «б» рішення не прийнято (арк. справи 34-37).

27.06.2018 повторно відхилено проект рішення «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в м. Белз по вул. Грушевського, 6 «б» (арк. справи 40-41).

Не погоджуючись з бездіяльністю Відповідача щодо неприйняття останнім рішення за заявою від 13.03.2018, Позивач звернувся з вказаним адміністративним позовом.

При вирішенні спору, суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Суб'єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним Кодексом України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

У відповідності до частини 1 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Повноваження органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у власність встановлені статтями 118, 122, 123 ЗК України, статтями 26, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до частини 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

Згідно з положеннями частини 7 наведеної статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Згідно з статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради, серед інших, вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету.

У відповідності до частини 3 статті 123 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави суду вважати, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, чинним законодавством передбачено, що рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою або відмову у наданні такого дозволу орган місцевого самоврядування приймає виключно на пленарних засіданнях відповідної ради у місячний термін з моменту подання відповідного клопотання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 545/808/17.

При вирішенні спору, суд виходив з наступних мотивів.

13.03.2018 Позивач звернувся до Відповідача із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

14.05.2018 на 30 сесії 7 скликання Белзської міської ради Сокальського району Львівської області щодо розгляду проекту рішення ««Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в м. Белз по вул. Грушевського, 6 «б» рішення не прийнято.

Згідно з витягу з протоколу 30 сесії 7 скликання Белзської міської ради Сокальського району Львівської області, встановлено результати голосування: «За» - 7, «Проти» - 3, «Утримались» - 3, «Не голосували» - 0. Рішення відхилено.

З огляду на це, суд вважає, що неприйняття одного з рішень, визначених статтею 123 ЗК України за клопотанням Позивача про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в м. Белз по вул. Грушевського, 6 «б», є протиправним.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

Протиправна бездіяльність Відповідача полягає у неприйнятті ним відповідного рішення за заявою Позивача від 13.03.2018 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в м. Белз по вул. Грушевського, 6 «б». За таких обставин, суд вважає, що для захисту порушених прав Позивача слід визнати бездіяльність Відповідача протиправною та зобов'язати такого повторно розглянути вказану заяву із прийняттям рішення відповідно до частини 3 статті 123 ЗК України.

Щодо позовної вимоги Позивача: «надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,68 га, що знаходиться у м. Белзі Сокальського району Львівської області по вул. Грушевського, 6 «б» для обслуговування будівлі церкви та інших будівель та споруд, що є її при належностями» суд вважає, що така задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як випливає зі змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, ключовим завданням якого є здійснення правосуддя, а тому суд позбавлений можливості зобов'язати Відповідача прийняти рішення, що відносяться до його виключної компетенції.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню частково.

Згідно з положеннями частини другої статті 2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Щодо судових витрат, суд зазначає наступне.

У відповідності до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем за подання адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 3524,00 грн., а отже, з урахуванням висновку суду про часткове задоволених позовних вимог, стягненню на користь Позивача підлягає судовий збір у розмірі 2349,34 грн.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Белзької міської ради Сокальського району Львівської області, яка полягає у неприйнятті рішення за заявою Релігійної організації «Релігійна громада Української православної церкви Київського патріархату парафії Перенесення Мощей святителя Миколая у м. Белз Сокальського району Львівської області» від 13.03.2018 «щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,68 га, за адресою: вул. Грушевського, 6 «б» м. Белз Сокальського району Львівської області (для обслуговування будівлі церкви та інших будівель та споруд, що є її приналежностями).

Зобов'язати Белзьку міську раду Сокальського району Львівської області на найближчому пленарному засіданні чергової сесії повторно розглянути заяву Релігійної організації «Релігійна громада Української православної церкви Київського патріархату парафії Перенесення Мощей святителя Миколая у м. Белз Сокальського району Львівської області» від 13.03.2018 «щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,68 га, за адресою: вул. Грушевського, 6 «б» м. Белз Сокальського району Львівської області (для обслуговування будівлі церкви та інших будівель та споруд, що є її приналежностями) та прийняти рішення відповідно до частини 3 статті 123 Земельного Кодексу України.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Белзької міської ради Сокальського району Львівської області (, місце знаходження: 80062, Львівська область, Сокальський район, м. Белз, вул. Савенка, 1) на користь Релігійної організації «Релігійна громада Української православної церкви Київського патріархату парафії Перенесення Мощей святителя Миколая у м. Белз Сокальського району Львівської області» (, місце знаходження: 80062, Львівська область, Сокальський район, м. Белз, вул. Грушевського, 6 «б» судові витрати в сумі 2349 (дві тисячі триста сорок дев'ять) грн. 34 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 05.01.2019.

Суддя Мричко Н.І.