Справа № 0840/3076/18
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2019-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 січня 2019 року м. Дніпросправа № 0840/3076/18
(суддя Конишева О.В. м. Запоріжжя)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Панченко О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2018 року у справі №0840/3076/18 за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 25 липня 2018 року, через засоби поштового зв'язку, звернувся до суду з позовом до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, згідно з яким просить:

визнати противоправними дії відповідача щодо відмови здійснення розрахунку та виплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.03.2017 р. у справі № 334/9641/15-а за період з 17.02.2014 року по день фактичної виплати пенсії, а саме по грудень 2017 року;

зобов'язати відповідача здійснити виплату позивачу компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.03.2017 р. у справі № 334/9641/15-а за період з 17.02.2014 року по день фактичної виплати пенсії, а саме по грудень 2017 року у розмірі 29 681,21 грн. (двадцять дев'ять тисяч шістсот вісімдесят одна гривня 21 коп.).

Позов обґрунтовано тим, що постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.03.2017 року у справі № 334/9641/15-а позов ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобов'язання УПФУ в Дніпровському районі м. Запоріжжя пенсію задоволено повністю. На виконання вказаної постанови суду відповідачем було проведено призначення та перерахунок пенсії позивачу та нараховано доплату у розмірі 40191,61 грн. за період 17.02.2014 року по 30.11.2017 року. 11.12 2017 року позивачу фактично виплачено заборгованість по виплаті цієї пенсії. Оскільки, починаючи з 17.02.2014 року позивач не в повному обсязі отримував свою пенсію, що встановлено постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.03.2017 року у справі № 334/9641/15-а, позивач вважає, що має право на отримання компенсації втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2018 року позов задоволено частково.

Суд, визнав противоправними дії відповідача щодо відмови здійснення розрахунку та виплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.03.2017 у справі № 334/9641/15-а за період з 17.02.2014 року по день фактичної виплати пенсії, а саме по грудень 2017 року та зобов'язав відповідача здійснити виплату позивачу компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.03.2017 р. у справі № 334/9641/15-а за період з 17.02.2014 року по день фактичної виплати пенсії, а саме по грудень 2017 року. В іншій частині у задоволені позовних вимог відмовив.

Рішення суду мотивовано, тим, що у зв'язку із порушенням встановлених строків щомісячних виплат індексації пенсії відповідач має здійснити позивачу компенсацію втрати частини доходів у порядку передбаченому Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати».

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржив його до апеляційного суду, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, позовну заяву залишити без розгляду у зв'язку з пропуском позивачем строку звернення до суду.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що відповідачем не порушувалися строки виплати призначеної пенсії, при цьому зазначає про те, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 122 КАС України (в редакції КАС України чинній на час звернення з позовом до суду - 25.07.2018 року) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа:

1) дізналася або 2) повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зазвичай ці два моменти збігаються, але це не обов'язково. Тому при визначенні початку цього строку передусім до уваги береться момент, коли особа фактично дізналася про наявність відповідного порушення.

Йдеться не про те, коли особа з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.03.2017 року у справі № 334/9641/15-а зобов'язано УПФУ в Дніпровському районі м. Запоріжжя (нині - Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя) призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зазначене рішення залишено без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.08.2016 року та постановою Верховного суду від 06.03.2018 року (а.с.17-18).

На виконання вказаної постанови суду відповідачем було проведено призначення та перерахунок пенсії позивачу та нараховано доплату у розмірі 40191,61 грн. за період 17.02.2014 року по 30.11.2017 року.

Як вбачається з листа Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя від 04.07.2018 року №265/Т-9, сума пенсії перерахованої на виконання вищезазначеного судового рішення виплачена позивачу 11.12.2017 року (а.с.62).

Питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати затверджений Постановою КМУ від 21.02.2001 року №159 (далі - Порядок №159), для реалізації згаданого Закону.

Відповідно до статей 1,2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно з пунктами 5 - 7 Порядку №159 сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць та проводиться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати, зокрема коштів відповідного бюджету - підприємствами, установами та організаціями, що фінансуються чи дотуються з бюджету.

При цьому, відповідно до 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

З аналізу зазначених норм вбачається, що компенсація втрати частини доходів нараховується та виплачується разом з виплатою заборгованості за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати.

Враховуючи те, що виплату сум пенсії нарахованих на виконання постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.03.2017 року у справі № 334/9641/15-а відповідачем здійснено 11 грудня 2017 року, виплата позивачу компенсації втрати частини доходів повинна була бути проведена відповідачем також 11.12.2017 року.

Таким чином, враховуючи те, що виплата позивачу компенсації втрати частини доходів повинна була бути проведеною відповідачем 11 грудня 2017 року, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що позивач саме з цієї дати повинен був дізнатися про порушення своїх прав щодо невиплати йому такої компенсації.

При цьому, суд апеляційної інстанції приймає до уваги те, що чинне законодавство не вимагає від особи, яка має право на отримання компенсації втрати частини доходів додаткового звернення з заявою до органу, який здійснює таку виплату для подальшої її виплати.

Тобто, саме по собі звернення позивача до відповідача з заявою щодо здійснення йому нарахування та виплати такої компенсації не може змінювати встановлене законом правило щодо виплати компенсації втрати частини доходів разом з виплатою заборгованості та як наслідок встановлювати для осіб, які набули права на таку виплату додаткових строків для вирішення такого спору.

Враховуючи те, що позивач повинен був дізнатися про порушення свого права під час отримання суми пенсії виплаченої на виконання судового рішення, а саме 11 грудня 2017 року, при цьому з позовом до суду він звернувся 25 липня 2018 року, суд апеляційної інстанції зробив висновок про пропуск позивачем строку звернення до суду з позовною заявою у цій справі.

Відповідно до частини 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України (в чинній редакції) якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, суд приймаючи рішення про залишення адміністративного позову без розгляду в зв'язку з пропущенням строку звернення до суду після відкриття провадження, повинен встановлювати обставини, які стосуються дотримання строку звернення до суду, до яких зокрема слід віднести: початок перебігу строку, момент завершення строку, та наявність (відсутність) обставин які б свідчили про поважність причин пропуску звернення до суду та «добросовісність» заявника.

Під останнім слід розуміти обставини, які свідчать про умисне ігнорування особою, яка звертається до суду правил щодо строків такого звернення в т.ч. і звернення із значним пропуском строку, звернення до суду з пропуском строку з метою отримання «незаконної вигоди», уникнення відповідальності, тощо.

При цьому, Європейський суд з прав людини, в своїх рішеннях неодноразово зазначав правову позицію згідно з якою строк звернення до суду закріплений в нормах національного законодавства не є абсолютним.

Встановлене законом обмеження строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі відносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Правила строку звернення до суду закріплені в нормах КАС України і є свого роду «фільтром», який сприяє формуванню законного і справедливого правосуддя, унеможливлюючи зловживання правом на звернення та стабілізуючи суспільні відносини.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає помилковими доводи позивача відносно того, що про порушення своїх прав він дізнався після отримання листа відповідача з розгляду його заяви щодо здійснення розрахунку та виплати компенсації від 26.06.2018 року, оскільки подання такої заяви не може поновити позивачу строк на звернення до суду з цим позовом та свідчить про самостійне встановлення позивачем початку перебігу строку звернення до суду для вирішення спірних відносин.

Враховуючи те, що позивачем пропущено строк звернення до суду з цим позовом, а також те, що позивач не заявив до суду першої інстанції про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, суд апеляційної інстанції зробив висновок про пропуск позивачем строку звернення до суду з позовною заявою, що у відповідності до положень статті 123 КАС України є підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою позовну заяву залишити без розгляду.

Керуючись: пунктом 3 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя - задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2018 року у справі №0840/3076/18 - скасувати та прийняти нову постанову, якою позовну заяву залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках передбачених пунктом 2 частини 5 статтею 328 КАС України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 січня 2019 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко