Справа № 747/838/18
Суддя: Тіщенко Л. В.
Дата ухвалення: 2019-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 747/838/18
Провадження № 2-а/747/1/19
РІШЕННЯ

іменем України

14.01.2019 року смт. Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі головуючої судді - Тіщенко Л.В., секретаря- Зірки В.П., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРППЧ Недригайлівського ВП Роменського ВП ГУНП України в Сумській області Голуба Вячеслава Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 16 грудня 2018 року, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності ст. 121 КУпАП (без зазначення частини) до штрафу у розмірі 340 грн. у даній постанові зазначено, що позивач транспортним засобом «Skoda» д.н.з. НОМЕР_1, переобладнаним на газобалонне живлення без відповідного дозволу, чим порушив п. 32.2 та 31.3 ПЛР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 121 КУпАП.

Дійсно, 16 грудня 2018 року позивач був зупинений працівником поліції Голубом В.М., на запитання про причини зупинки інспектор позивача не повідомив, попросив передати йому документи та відкрити капот. В подальшому інспектор заглянув під капот, обійшов автомобіль та з документами позивача пішов до патрульного автомобіля і близько 10-15 хв. знаходився в ньому. На звернення та питання позивача не реагував. В подальшому інспектор підійшов до автомобіля позивача та попросив підписати постанову, де зазначено про отримання копії постанови, на що позивач не погодився та попросив запросити адвоката та що він не має права на місці розглядати даний матеріал без свідків, фото чи відеофіксації та без пояснень водія. Позивач ОСОБА_1 вважає, що постанови винесена незаконно, оскільки були порушені його права у наданні адвоката, постанова складена з порушенням ст. 283 КУпАП, оскільки в ній не зазначена частина статті, не вказані технічні засоби, на які здійснювалось фото переобладнання, а в графі «Серія та номер посвідчення» були допущені виправлення. Крім того, постанови розглянута на місці зупинки транспортного засобу.

Тому позивач ОСОБА_1 просить суд скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 821812, винесену 16.12.2018 року відповідачем, а справу закрити.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Відповідач Голуб В.М. у наданому відзиві також просив суд розглянути справу без його участі та відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, зазначених ним у відзиві на позов.

Згідно ч.3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів. В зв'язку з наданими учасниками справи заявами про розгляду справи без їх участі, тому суд проводить розгляд даного позову в порядку письмово провадження.

Поскільки учасники справи у удове засідання не з'явились та в зв'язку з тим, що суд ухвалив провести розгляд справи в порядку письмово провадження тому фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось у відповідності до ч.4 ст. 229 КАС України.

Позиція позивача викладена ним та обґрунтована в позовній заяві.

У своєму відзиві на позов відповідач - інспектор СРППЧ Недригайлівського ВП Роменського ВП ГУНП України в Сумській області Голуб В.М. - заперечення на позов ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що автомобіль позивача переобладнаний на газобалонне живлення без погодження із спеціально уповноваженою організацією, оскільки на момент складання оскаржуваної постанови ним не пред'являлось будь-яких документів на переобладнання належного йому транспортного засобу, до позовної заяви зазначені документи також не надавались, що свідчить про те, що транспортний засіб переобладнано без дотриманням відповідних правил, норм і стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху. Крім того, відповідно до п.4 розділу І Інструкції здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. П.2 розділу ІІІ даної Інструкції передбачено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачені ч.1 ст. 121 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. таким чином, дії відповідача при притягнення позивача до адміністративної відповідальності були правомірними, і тому відповідач Голуб В.М. просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

16 грудня 2018 року в смт. Недригайлів на вул. Сумська інспектор СРППЧ Недригайлівського ВП Роменського ВП ГУНП України в Сумській області Голуб В.М. виніс постанову серії ДПО18 № 821812 відносно ОСОБА_1 за ст. 121 КУпАП і накладено адміністративне стягення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за те, що водій ОСОБА_1 керував ТЗ переобладнаний на газобалонне живлення без відповідного дозволу, чим порушив п. 32.2 та 31.3 ПДЛР України (а.с.3). До свого відзиву на позов відповідачем надано фото переобладнання автомобіля НОМЕР_2, яке було досліджено під час судового розгляду (а.с.21).

За змістом ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 4 КАС України спір може бути переданий на вирішення адміністративного суду, якщо хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. Частиною 1 ст. 19 КАС України визначено перелік справ у публічно-правових спорах, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Виходячи із змісту вищезазначених норм, відносини, що склалися між сторонами є публічно-правовими.

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Так, частина 1 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки регулюються Законом України «Про дорожній рух», яким визначено права, обов'язки і відповідальність суб'єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об'єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання. Учасники дорожнього руху зобов'язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог вказаного Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Правила дорожнього руху України затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306. Пунктом 31.3 а) ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху. Пунктом 32.2 ПДР України передбачено, що з територіальними органами з надання сервісних послуг МВС узгоджуються: а) технічні вимоги, конструкція та встановлення на транспортних засобах спеціальних звукових і світлових сигнальних пристроїв (крім встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах), світлових покажчиків та розпізнавальних знаків автомобілів аварійної служби, а також нанесення білих смуг під нахилом на зовнішніх бокових поверхнях транспортних засобів; б) переобладнання транспортних засобів. З територіальними органами з надання сервісних послуг МВС узгоджуються також інші питання, передбачені законодавчими актами.

Частиною 5 статті 32 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати правилам, нормативам і стандартам України. Переобладнання транспортних засобів здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Пунктом 37 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388 визначено перелік документів, які підтверджують відповідність переобладнаних транспортних засобів вимогам безпеки дорожнього руху та коло суб'єктів, які мають права здійснювати переобладнання транспортних засобів для роботи на газових паливах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2010 року №607 затверджено Порядок переобладнання транспортних засобів, який визначає процедуру переобладнання транспортних засобів, призначених для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії, зокрема для роботи на газовому моторному паливі та альтернативних видах рідкого і газового палива, як про це заначено в п.1 Порядку. Згідно п.п.3-8 наведеного Порядку переобладнання транспортного засобу проводиться суб'єктом господарювання, який має нормативно-технічну документацію на відповідний вид переобладнання, узгоджену з МВС та Мінінфраструктури, і свідоцтво про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху (у разі переобладнання п'яти і більше транспортних засобів протягом року), або власником такого засобу в індивідуальному порядку. Для переобладнання транспортного засобу в індивідуальному порядку власник або його представник подає до спеціально уповноваженої організації заяву про погодження переобладнання транспортного засобу, в якій зазначаються відомості про транспортний засіб, вид переобладнання, а також технічна та інша інформація, необхідна для проведення переобладнання. До заяви про погодження додаються копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та акта проведення його огляду. Спеціально уповноважена організація розглядає заяву про погодження і визначає технічну можливість та умови (вимоги) переобладнання транспортного засобу з урахуванням того, що його конструкція повинна відповідати вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

До спеціально уповноважених організацій належить територіальний орган з надання сервісних послуг МВС. Приписами п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 року та ст. 222 КУпАП встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі та розглядає справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, наказом №1395 від 07.11.2015 року МВС України затверджено відповідну Інструкцію. Відповідно до п. 4 Розділу І цієї Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Пунктом 2 Розділу III Інструкції визначено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів.

Статтею 258 КУпАП визначено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Частиною 2 ст. 258 КУпАП також передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до Закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Зміст позовної заяви не спростовує факт наявності на транспортному засобі, належному позивачу ОСОБА_4, газового обладнання, яке було встановлено без погодження з спеціально уповноваженою організацією, оскільки на момент складання оскаржуваної постанови позивачем не пред'являлось будь-яких документів на переобладнання транспортного засобу «Skoda», номерний знак НОМЕР_1, до позовної заяви зазначені документи також не надавались, що свідчить про те, що вказаний транспортний засіб було переобладнано без дотриманням відповідних правил, норм і стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху, тому дії відповідача при притягненні позивача до адміністративної відповідальності були правомірними, адміністративне стягнення накладено в межах санкції статті , у зв'язку з чим підстав для задоволення позову не має. Інші, зазначені в позові доводи позивача, не є безумовною підставою для задоволення даного позову.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що оскаржуване рішення суб'єкта владних повноважень вчинене відповідно до вимог частини 2 ст. 2 КАС України, а саме - на підставі і в межах його повноважень, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, своєчасно, і тому підстави для його скасування у суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 73-77, 194, 229, 241-246, 255, 286 КАС України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора СРППЧ Недригайлівського ВП Роменського ВП ГУНП України в Сумській області Голуба Вячеслава Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання учасниками справи копії рішення.

Суддя Л.В.Тіщенко