Справа № 520/11496/18
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

16 січня 2019 р. № 520/11496/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зінченко А.В. розглянувши у письмому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_2) до Донецького апеляційного господарського суду (просп. Науки, буд. 5,м. Харків,61022, ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Донецького апеляційного господарського суду, в якому просить визнати протиправними дії Донецького апеляційного господарського суду щодо розрахунку суддівської винагороди ОСОБА_1 для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи з посадового окладу у розмірі 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з коефіцієнтом 1,1; зобов'язати Донецький апеляційний господарський суд починаючи з 04.12.2018р. здійснювати розрахунок суддівської винагороди ОСОБА_1 для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з посадового окладу у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених Законом, з коефіцієнтом 1,1 ; зобов'язати Донецький апеляційний господарський суд видати ОСОБА_1 оновлену "Довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці" станом на 04.12.2018р., виходячи з посадового окладу у розмірі 15мінімальних заробітних плат, визначених Законом "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2017 р. № 2246-УІІІ, з коефіцієнтом 1,1 та стягнути з Донецького апеляційного господарського суду на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на сплату судового збору.

Позивач в судове засідання не прибув, але надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, але надав до суду відзив на позов, в якому проти позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 27.06.2017р. № 1868/0/15-17 позивача було звільнено з посади судді Донецького апеляційного господарського суду у зв'язку з поданням ним заяви про відставку.

Наказом голови суду від 03.07.2017р. № 169-к ОСОБА_1 відраховано зі штату суду в зв'язку з виходом у відставку.

Встановлено, що позивач зареєстрований як тимчасово переміщена особа.

Суд вказує, що згідно приписів Закону України "Про судоустрій і статус суддів", «По рядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щоміся чного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсій ного фонду України», затвердженим Постановою правління Пенсійного фон ду України від 25 січня 2008 року N 3-1 Зареєстрованим в Міністерстві юс тиції України 12 березня 2008 р. за N 200/14891 (далі - «Порядок») та на під ставі заяви позивача, Слобожанським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Харкова призначено виплату довічного грошового утриман ня судді у відставці щомісяця починаючи з 04.07.2017р.

Суд зазначає, що 04.12.2018р. Конституційним Судом України було при йняте Рішення № 11 -р/2018 у справі № 1 -7/2018(4062/15), пунктом 1 резолютивної частини якого КСУ визнав таким, що не відповідає Конституції України положення частини третьої статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-УІ у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 року № 192-VIII.

Конституційний Суд України зазначив, що це положення підлягає застосуванню у його первинній редакції, а саме: посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапноз 1 січня 2015 року - 15 мінімальних заробітних плат.

Виходячи з приписів ч. 4 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше при значеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пунктом З частини II Порядку визначено, що звернення за перерахунком щоміся чного довічного грошового утримання проводиться в разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Згідно п.2 ч III Порядку 2. до заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання додається довідка про суддівську винагоро ду працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбу лось підвищення розміру суддівської винагороди.

Враховуючи вказане рішення, позивач 12.12.2018р. звернувся до Відпові дача із письмовою заявою про надання «Довідки про суддівську винаго роду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці» станом на 04.12.2018р.

Судом встановлено, що 12.12.2018р. Відповідачем видано Довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відста вці» станом на 04.12.2018р. № 06-12/79-18, згідно якої, розмір його суддівсь кої винагороди станом на 04.12.2018 р., яка враховується при призначен ні/перерахунку ДГУ, складає 52331,40 грн., у тому числі посадовий оклад - 29073,00 грн., доплата за вислугу років - 23258,40 грн.

Суд вважає, що розмір суддівської винагороди ОСОБА_1 зроблений Відповідачем неправильно, з порушенням вимог законодавства, виходячи з наступного,

У п. 3.2. Рішення № 11-р/2018 у справі № 1-7/2018(4062/15) КСУ, зок рема, зазначив, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди; юрис дикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримі нальне обвинувачення (частини перша, третя статті 124 Конституції Украї ни).

Держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонуван ня судів і діяльності суддів; розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій (стаття 130 Основного Закону України).

Судді здійснюють правосуддя шляхом реалізації судової влади в межах повноважень, якими вони наділені відповідно до Основного Закону України та закону про судоустрій. Судді виконують свої обов'язки на професійній ос нові, мають однаковий юридичний статус, основу якого становлять спільні елементи, незалежно від місця суду в системі судоустрою чи від адміністра тивної посади, яку суддя обіймає в суді. Однаковість юридичного статусу усіх суддів обумовлена, зокрема, наявністю єдиного порядку набуття статусу судді, сукупністю прав та обов'язків судді, єдністю юридичних гарантій, які надають суддям можливість бути неупередженими, об'єктивними, безсторонніми та незалежними. Із набуттям статусу судді пов'язане й набуття передбачених Конституцією та законами України гарантій незалежності, на чому неодноразово наголошував Конституційний Суд України у своїх рішеннях.

Як зазначалося вище, пунктом 1 резолютивної частини Рішення від 04.12.2018р. № 11-р/2018 КСУ визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини третьої статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-УІ у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-УІИ.

Там же КСУ зазначив, що це положення підлягає застосуванню у його первинній редакції, а саме: посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі з 1 січня 2015 року - 15 мінімальних заробіт них плат .

КСУ в описово-мотивувальній частині Рішення визнав неконституцій ною відмову в грудні 2014-го року від підвищення посадових окладів суддів з 01.01.2015р. до 15 мінімальних заробітних плат. Крім того, в своєму Рішенні КСУ не обмежився лише констатацією факту. У резолютивній частині рі шення від 04.12.2018 № 11-р/2018 КСУ також прямо вказав, що тепер (з 04.12.2018р.) підлягає застосуванню положення ч.3 ст. 133 закону «Про судо устрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-УІ у його первинному вигляді, тобто в редакції закону «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 р. № 192-VIII.

Пунктом 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1402-VIII визначено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфі каційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду су дді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим За коном, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу. В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої від повідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., NN 41 - 45, ст. 529; 2015 р., NN 18 - 20, ст. 132 із наступними змінами. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного грошового утримання збі льшується на 2 відсотки заробітку, але не може бути більш ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Зако ну».

Суд вказує, що ухваленням закону № 1402-VIII така умова була виконана: оклади суд дів, які пройшли оцінювання, обчислені у прожиткових мінімумах для працездатних осіб. Для решти суддів Рішенням КСУ від 04.12.2018 № 11 -р/2018 відновлено дію ст. 129 Закону, і посадові оклади визначені в мінімальних зар платах. Пункт 23 «Перехідних положень» закону №1402-УІІІ відсилає до неї без будь-яких застережень, а положення щодо заміни мінімальної зарплати на розрахункову величину не можуть застосовуватися до норм, яких не існу вало в законодавстві станом на 01.01.2017р.. До того ж й сам КСУ визнав кон ституційним саме оклад у розмірі 15 мінімальних заробітних плата, а не 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки позивач ОСОБА_1 звільнився у відставку без проходження кваліфікаційного оці нювання, тому обчислення суддівської винагороди для визна чення ДГУ щодо позивача має здійснюватись згідно приписів статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-УІ у редакції Рішення КСУ від 04.12.2018р. № 11-р/2018, тобто 15 мінімальних заробітних плат з коефіцієнтом 1,1.

Суд вказує, що пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з'ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв'язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 245, 246 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Донецького апеляційного господарського суду щодо розрахунку суддівської винагороди ОСОБА_1 для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи з посадового окладу у розмірі 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з коефіцієнтом 1,1.

Зобов'язати Донецький апеляційний господарський суд починаючи з 04.12.2018р. здійснювати розрахунок суддівської винагороди ОСОБА_1 для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з посадового окладу у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених Законом, з коефіцієнтом 1,1 .

Зобов'язати Донецький апеляційний господарський суд видати ОСОБА_1 оновлену "Довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці" станом на 04.12.2018р., виходячи з посадового окладу у розмірі 15мінімальних заробітних плат, визначених Законом "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2017 р. № 2246-УІІІ, з коефіцієнтом 1,1.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Донецького Апеляційного господарського суду (просп. Науки, буд. 5,м. Харків,61022, код 26020508) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, код НОМЕР_1) сплачений судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Зінченко А.В.