Справа № 817/314/14
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/3279/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макарика В.Я.

суддів - Большакової О.О., Глушка І.В.

за участю секретаря судового засідання - Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2018 року (головуючий суддя в суді першої інстанції Дудар О.М., м. Рівне) у справі №817/314/14 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АПМ ПЛЮС» до Комунального підприємства «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації», Реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

05 лютого 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю "АПМ ПЛЮС" звернулось до суду з позовом до комунального підприємства "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації", Реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції Рівненської області, про визнання протиправною бездіяльності щодо невиконання договору-заяви від 12.07.2012 №986ю та зобов'язання вчинити дії щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1, що знаходиться в будівлі гуртожитку для сімейних по АДРЕСА_1.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2014 року позов задоволено: визнано протиправною бездіяльність Комунального підприємства "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" щодо невиконання договору-заяви від 12.07.2012 №986ю щодо державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1, що знаходиться в будівлі гуртожитку для сімейних по АДРЕСА_1; зобов'язано Реєстраційну службу Рівненського міського управління юстиції Рівненської області вчинити дії щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1, що знаходиться в будівлі гуртожитку для сімейних по АДРЕСА_1, за товариством з обмеженою відповідальністю "АПМ ПЛЮС".

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2014 року постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2014 року скасовано в частині зобов'язання Реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції Рівненської області вчинити дії щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1, що знаходиться в будівлі гуртожитку для сімейних по АДРЕСА_1, за Товариством з обмеженою відповідальністю "АПМ ПЛЮС" та прийнято в цій частині нову постанову про відмову в задоволенні позову; в іншій частині постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15 жовтня 2015 року касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "АПМ ПЛЮС" відхилено, а постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2014 року залишено без змін.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій вона просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що суд вирішив питання про права та обов'язки, що стосуються його та неповнолітнього сина ОСОБА_2. До участі у справі апелянт та його син не були залучені ні в якості сторони, ні в якості третьої особи. Фактично їх було позбавлено участі в судовому процесі та можливості надавати будь-які докази у справі.

Відповідно до наказу Управління ЖКГ м. Рівне № 71/01 від 04.03.2014 року про приватизацію АДРЕСА_1, що розміщена в будинку АДРЕСА_1, виданого Управлінням ЖКГ виконавчого комітету Рівненської міської ради 04.03 2014 року не тільки ОСОБА_4 є власником, а також апелянт та його син є власниками, вказаної квартири.

Розпорядження Міського голови № 622-Р від 15.06.2012 року «Про оформлення права власності на квартири», вказаним розпорядженням було дано згоду ТОВ «АПМ ПЛЮС» на оформлення права власності на квартири в будинку АДРЕСА_1 в цьому переліку відсутня. Вказане вище засвідчує той факт, що позивач на дату подачі позову не був власником квартири і не мав права на такий позов.

Апелянт звертає увагу на те, що в розпорядженні міського голови № 622-Р, спірна квартира була відсутня. По цій причині і не відбулася реєстрація права власності на цю квартиру за позивачем. Вказане розпорядження до теперішнього часу ніким не скасоване і є дійсним.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу зареєстрований за вх. №К-4255/18 від 20.12.2018 року в якому зазначає, що рішення суду першої інстанції є законне, обґрунтованим та мотивованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Позивач вважає, що наведені апелянтом у апеляційній скарзі підстави та обставини для скасування оскаржуваного рішення суду є надуманими, а тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Учасники справи в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у їх відсутності за наявними в справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ТОВ "АПМ ПЛЮС" створене на підставі рішення установчих зборів засновників товариства від 09.02.2012 (протокол установчих зборів від 09.02.2012 №1/2012) та зареєстроване як юридична особа виконавчим комітетом Рівненської міської ради Рівненської області 16.02.2012.

Відповідно до даного протоколу установчих зборів засновниками ТОВ "АПМ ПЛЮС" є громадянин ОСОБА_5 та МПП "АПМ". Згідно з положеннями Статуту ТОВ "АПМ ПЛЮС" для забезпечення діяльності товариства його учасниками було сформовано статутний капітал товариства у розмірі 100000,00 грн. шляхом внесення грошового та майнового внеску.

Учасником товариства, ОСОБА_5, внесено грошову частку в сумі 16108,00грн., яка складає 16,1% від загальної суми статутного капіталу, частка МПП "АПМ" була внесена у вигляді 40 квартир, що знаходяться в будівлі гуртожитку по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_5, на суму 83892,00грн. та складає 83,9% від загальної суми статутного капіталу товариства.

З витягу про державну реєстрацію прав від 15.06.2012 №34510996 та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.06.2012 видно, що квартири в гуртожитку для сімейних по АДРЕСА_1, що належали МПП "АПМ", були зареєстровані за ТОВ "АПМ ПЛЮС" на праві приватної власності (а.а.с.36-37).

Однак, при формуванні установчих документів було допущено описку, в результаті якої до установчих документів не було внесено квартиру АДРЕСА_1, та не зареєстровано право власності ТОВ "АПМ ПЛЮС" на вказану квартиру. Попри допущену описку, в установчих документах кількість квартир (52шт) та їх грошовий еквівалент (83892,00грн.) засновниками зазначено правильно.

Факт описки підтверджується актом прийому-передачі від 09.02.2012, згідно з яким МПП "АПМ" передано ТОВ "АПМ ПЛЮС" серед інших квартир і квартиру АДРЕСА_1, що розташована у будинку №16А по вул. Мельника, в м. Рівне (а.с.35).

01.06.2012 в результаті проведення загальних зборів учасників ТОВ "АПМ ПЛЮС", дану описку було виправлено шляхом затвердження Статуту товариства в новій редакції.

Виправивши описку в установчих документах, 12.07.2012 ТОВ "АПМ ПЛЮС" звернулося до КП "Рівненське МБТІ" із заявою про проведення державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1, що знаходиться в будівлі гуртожитку по АДРЕСА_1, що підтверджується договором-заявою від 12.07.2012 №986ю із строком виконання до 09.08.2012 (а.с.38). Разом з тим, для виконання даного замовлення позивачем було надано всі необхідні документи, що підтверджують право власності на таку квартиру та сплачено відповідну суму збору.

У зв'язку з тим, що в установлений термін Відповідачем 1 державна реєстрація права власності вказаної квартири проведена не була, 15.10.2013 ТОВ "АПМ ПЛЮС" звернулося з заявою щодо надання інформації про хід виконання замовлення від 12.07.2012.

Листом від 07.11.2013 №1311 КП "Рівненське МБТІ" повідомило позивача про невиконання замовлення.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно врегульовані Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 №1952-IV (далі - Закон №1952-IV).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону №1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ч.3 ст.3 Закону №1952-IV, права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.5 ст.3 Закону №1952-IV, державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом. Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості надходження заяв.

На момент виникнення спірних правовідносин діяло Тимчасове положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 №7/5, зареєстровано у Міністерстві юстиції України 18.02.2002 за №157/6445 (далі - Тимчасове положення №7/5), яке визначало порядок проведення державної реєстрації права власності та права користування (сервітуту) на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках; права користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; довірчого управління нерухомим майном; права власності на об'єкти незавершеного будівництва (далі - державна реєстрація прав), а також порядок взяття на облік безхазяйного нерухомого майна (п.1.1)

Відповідно до п.1.2 Тимчасового положення №7/5, державна реєстрація прав - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також права власності на об'єкти незавершеного будівництва шляхом внесення відповідного запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону №1952-IV, у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Відповідно до п.1.3 Тимчасового положення №7/5, державна реєстрація прав проводиться реєстраторами бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ) у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць, обслуговування на території яких здійснюється БТІ, створеними до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України" та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Згідно з п.2.1 Тимчасового положення №7/5, для проведення державної реєстрації виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно власник (власники), інший правонабувач (правонабувачі) або уповноважена ним (ними) особа подає реєстратору БТІ заяву про державну реєстрацію прав за формою, визначеною у додатку 1.

Відповідно до п.2.2 Тимчасового положення №7/5, заява про державну реєстрацію прав подається реєстратору того БТІ, яке здійснює свою діяльність відповідно до договору з Адміністратором Реєстру прав на території адміністративно-територіальної одиниці, на якій розташований об'єкт, права щодо якого підлягають державній реєстрації.

До заяви про державну реєстрацію прав додаються правовстановлювальні документи (додаток 2), їх нотаріально засвідчені копії, документи, що підтверджують оплату за проведення державної реєстрації прав та видачу витягу про державну реєстрацію прав, а також інші документи, визначені Положенням.

Згідно з Переліком правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно (додаток 2 до Тимчасового положення №7/5), одним з таких документів є рішення засновника про створення державної (національної) акціонерної компанії, державної (національної) холдингової компанії, відкритого акціонерного товариства, створеного в процесі приватизації (корпоратизації), та акт приймання-передавання нерухомого майна або перелік зазначеного майна, наданий засновником чи державним органом приватизації.

Пунктом 2.3 Тимчасового положення №7/5 визначено, що моментом прийняття заяви про державну реєстрацію прав вважається внесення реєстратором БТІ запису в журнал обліку заяв про державну реєстрацію прав за формою, визначеною у додатку 3, з присвоєнням порядкового номера.

З матеріалів справи видно, що заяву позивача щодо проведення державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1, реєстратором КП "Рівненське МБТІ" зареєстровано за №986ю шляхом внесення запису до журналу обліку заяв про державну реєстрацію прав, де в графі "Дата надходження документів в бюро" зазначено - 12.07.2012 року (а.с.117).

Пунктом 3.1 Тимчасового положення №7/5 визначено, що з моменту прийняття заяви про державну реєстрацію прав реєстратором БТІ розпочинається її розгляд, приймається відповідне рішення про державну реєстрацію прав, відмову в ній (п.3.4) або зупиняється у разі (п.3.2): подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі; винесення ухвали суду про заборону вчинення дій, пов'язаних з державною реєстрацією прав, під час розгляду заяви про державну реєстрацію прав; вилучення документів із реєстраційної справи у випадках, передбачених законом; подання заяви про державну реєстрацію права користування (сервітуту) на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках; права користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; довірчого управління нерухомим майном до проведення державної реєстрації права власності на таке майно.

Пункт 3.3 Тимчасового положення №7/5 передбачає винесення рішення про зупинення розгляду такої заяви, яке оформляється на бланку за формою встановленою даним Тимчасовим положенням, про що реєстратор БТІ письмово повідомляє заявника (заявників) шляхом надіслання на його адресу такого рішення.

Судом першої інстанції у судовому засіданні досліджено інвентаризаційну справу №26146 (будинок АДРЕСА_1) з якої видно наявність правовстановлювальних та інших документів, що необхідні для державної реєстрації прав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у матеріалах справи міститься копія свідоцтва про право власності від 04 березня 2014 року (а.с. 10, том 2), у якому вказано, що квартира, яка знаходиться в АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності гр. ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2. Дане свідоцтво видане згідно з наказом від 04 березня 2014 року №71.

Суд апеляційної інстанції дослідивши усі матеріали справи, встановив, що згідно даних Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна за № 60158255 від 30.05.2016 року, сформованою приватним Нотаріусом ОСОБА_6АДРЕСА_4 в будинку АДРЕСА_1 за реєстраційним номером нерухомого майна НОМЕР_1 перебуває у приватній власності ОСОБА_7, що набута на підставі договору купівлі - продажу від 30.01.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Онищуком Ігорем Миколайовичем.

Взявши до уваги викладене вище, суд апеляційної інстанції вважає за потрібне зазначити, що на момент подачі апеляційної скарги вказана квартира за адресою АДРЕСА_1 перебувала у приватній власності ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 60 виданий 30.01.2015 року посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Онищук І.М. Апелянт подаючи апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції вказав неправдиві відомості щодо позбавлення апелянта та його неповнолітнього сина права власності на квартиру АДРЕСА_1, адже матеріалами справи встановлено, що дана квартира перебувала у власності апелянта та була відчужена на підставі договору купівлі-продажу від 30.01.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Онищуком Ігорем Миколайовичем.

Слід також зазначити, що скасування законної постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2014 року, після перегляду Житомирським апеляційним адміністративним судом та Вищим адміністративним судом України і яка вступила в силу, суд апеляційної інстанції порушить принцип юридичної визначеності.

Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. «вирішена справа), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов'язковим для сторін і не може переглядатися.

Взявши до уваги викладене вище, колегія суддів приходить до висновку про те, що при подачі апелянтом та його неповнолітнім сином апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції не порушено їхні права та обов'язки щодо володіння квартирою за адресою АДРЕСА_1, адже вона їм не належала, так як 30.01.2015 року була відчужена на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 60 виданий 30.01.2015 року посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Онищук І.М. та перебувала у володінні ОСОБА_7.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229 ч. 4, 243, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2018 року у справі №817/314/14 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. Я. Макарик
судді О. О. Большакова
І. В. Глушко
Повний текст постанови складений 11 січня 2019 року.