Справа № 320/140/19
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2019-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову в забезпеченні позову
10 січня 2019 року № 320/140/19
Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування пункту наказу та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою в порядку статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій просив суд зупинити дію пункту 10 наказу командира військової частини № НОМЕР_2 від 16.11.2018 про притягнення командира взводу вогневої підтримки капітана ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, накладення стягнення «Сувора догана»; заборонити відповідачеві видавати наказ про притягнення до матеріальної відповідальності за розкрадання військового майна з гусеничного базового шасі МТЛБу (1В15М) № РГ225024С до вирішення справи по суті, а в разі видання такого наказу без повідомлення позивача у встановленому порядку; зупинити стягнення з позивача на підставі наказу про притягнення до матеріальної відповідальності за розкрадання військового майна з гусеничного базового шасі МТЛБу (1В15М) № РГ225024С.

В обґрунтування даного клопотання позивач зазначив про наявність очевидних ознак протиправності наказу № 4216 від 16.11.2018. Крім того заявник зазначив, що виконання оскаржуваного наказу відповідача № 4216 від 16.11.2018 та ймовірного видання на його підставі наказу про притягнення позивача до матеріальної відповідальності може заподіяти йому матеріальних збитків.

Вивчивши доводи клопотання з наданням правової оцінки всім вказаним позивачем обставинам, суд вважає про відсутність підстав для його задоволення з огляду на таке.

Частиною першою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суду надано право на вжиття заходів забезпечення позову у випадках, передбачених пунктами 1-2 частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України: якщо їх невжиття може істотно ускладнити чи унеможливити виконання судового рішення або ефективний захист чи поновлення порушених прав; є очевидними ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та порушення прав та інтересів особи оскаржуваним рішенням. Види забезпечення позову встановлені статтею 151 Кодексу адміністративного судочинства України.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснив оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності застосування заходу забезпечення із застосуванням таких критеріїв як розумність, обґрунтованість, адекватність вимог забезпечення з урахуванням збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу фактом вжиття заходів забезпечення позову.

Зі змісту поданої заяви про забезпечення позову судом не встановлено, а позивачем у заяві не доведено існування жодної з обставин, передбачених частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, за наявності яких суд може вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

При цьому суд звертає увагу, що у даному випадку така обов`язкова умова для забезпечення адміністративного позову, як «наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення», може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Тобто, на даному етапі суд позбавлений можливості встановити наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення. Крім того, встановлення ознак протиправності оскаржуваного рішення є фактично вирішенням адміністративного спору по суті, враховуючи предмет позову, що є неприпустимим на даній стадії судового процесу.

Суд констатує, що позивачем не наведено та не надано жодних доказів в обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову.

Крім того, факт видання наказу про притягнення до матеріальної відповідальності позивача на підставі наказу № 4216 від 16.11.2018 про результати службового розслідування за фактом розкрадання військового майна з гусеничного базового шасі МТЛБу (1В15М) № РГ225024С не є встановленим на час розгляду даної заяви.

Керуючись статтями 150-157, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Панченко Н.Д.