Справа № 0640/4718/18
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 року м. Житомир справа № 0640/4718/18

категорія 11.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Панкеєвої В.А.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Андрушівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії Андрушівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2018;

- зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90% суддівської винагороди, визначеної у довідці Апеляційного суду Житомирської області за №3-367/03-23/182/2018 від 26.07.2018, без обмеження граничним розміром, починаючи з 01.01.2018, з урахуванням фактично проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 11.05.2017 позивача звільнено з посади судді Апеляційного суду Житомирської області та призначено довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% від заробітної плати. Позивач вказує, що 30.07.2018 повторно звернувся до відповідача із заявою про перерахунок довічного грошового утримання у зв'язку із зміною складових суддівської винагороди. Стверджує, що відповідач заяву не розглянув та відповіді не надав. Позивач вказує наявність підстав для перерахунку грошового утримання з урахуванням встановленого прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2018 року у розмірі 1762,00 грн.

Ухвалами суду від 08.10.2018 відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення учасників справи та зупинено провадження.

12 грудня 2018 року провадження по справі №0640/4718/18 поновлено.

Відзив на позовну заяву на адресу суду не надходив.

Зважаючи на незначну складність справи, суд вважає за необхідне розглянути її в порядку п.2 ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до частини четвертої статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з частиною п'ятою статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що наказом Апеляційного суду Житомирської області від 22.05.2018 №119-к ОСОБА_1 звільнено у відставку (а.с.9).

Як встановлено зі змісту довідки про суддівську винагороду від 26.07.2018 №3-367/03-23/182/2018 ОСОБА_1 станом на 01.01.2018 визначено 32949,40 грн суддівської винагороди (а.с.10).

30.07.2018 позивач звернувся до Андрушівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою, в якій просив провести перерахунок призначеного йому довічного грошового утримання судді у відставці з 1 січня 2018 року, виходячи із встановленого, прийнятим Законом України від 15 травня 2018 року №2415-VIII "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторських прав і (або) суміжних прав" із посадового окладу судді, відповідно до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1762 гривень (а.с.13-14).

Позивач стверджує, що жодної відповіді на заяву від 30.07.2018 не надходило, а тому не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішуючи спір по суті, суд ураховує, що згідно з ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому суд відмічає, що "на підставі" означає, що суб'єкт владних повноважень: 1) повинен бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов'язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним; "у межах повноважень" означає, що суб'єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх; "у спосіб" означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби; "з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано", тобто використання наданих суб'єкту владних повноважень повинно відповідати меті та завданням діяльності суб'єкта, які визначені нормативним актом, на підставі якого він діє; "обґрунтовано", тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Рішення повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Статтею 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VIII у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12.12.2015 визначено, що судді, який вийшов у відставку, виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Аналіз норм чинного законодавства дозволяє зробити висновок, що довічне грошове утримання судді у відставці залежить від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Як зазначалось вище, позивач із заявою від 30.07.2018 звертався до відповідача, в якій просив провести перерахунок призначеного йому довічного грошового утримання судді у відставці з 1 січня 2018 року, виходячи із встановленого прийнятим Законом України від 15 травня 2018 року №2415-VIII "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторських прав і (або) суміжних прав" із посадового окладу судді, відповідно до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1762 гривень (а.с.13-14).

21.07.2018 у газеті "Голос України" опубліковано Закон України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних" від 15.05.2018 №2415-VIII.

Даним законом внесено зміни до Закону України "По внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VIII, зокрема, в абзаці другому пункту 3 розділу ІІ слово та цифри "1600 гривень" замінено словами та цифрами "прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року".

Отже, дію цього Закону поширено на правовідносини, що виникли до набрання чинності цим нормативно-правовим актом, а саме: починаючи з 01 січня 2017 року.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року встановлено у розмірі 1600 гривень.

Відповідно до Закону України Про Державний бюджет України на 2018 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2018 року становить 1762 гривні.

З огляду на наведене, з 01 січня 2018 року посадовий оклад суддів встановлюється, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1762 гривні, а тому саме з цієї дати зміна грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, є підставою для проведення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Як встановлено з матеріалів справи, довідкою Апеляційного суду Житомирської області від 26.07.2018, виданою ОСОБА_1 станом на 01.01.2018 при перерахунку довічного грошового утримання судді на відповідній посаді має бути враховано суддівська винагорода в сумі 32949,40 грн, зокрема: посадовий оклад - 19382,00 грн та 13567,40 грн - доплата за вислугу років (а.с.10).

Таким чином, Апеляційний суд Житомирської області під час формування вказаної довідки вказав щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 1762,00 грн.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо нездійснення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2018 на підставі внесених змін до законодавства, з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 1762,00 грн є протиправними.

Позовна вимога зобов'язального характеру є похідною від визнання дій протиправними, а з урахуванням того, що позивачем доведено право на перерахунок довічного грошового утримання суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача здійснити перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання починаючи з 01.01.2018.

Станом на 14 січня 2019 року відповідач відзив на позовну заяву не надіслав.

Ухвалою суду від 08 жовтня 2018 року Андрушівському об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України в Житомирській області встановлено строк для подання відзиву на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Вказану ухвалу суду було отримано відповідачем 12 жовтня 2018 року (а.с.24).

Суд наголошує, що відповідач як у строк, визначений частиною п'ятою статті 162, частиною першою статті 261 КАС України та встановлений ухвалою суду від 08 жовтня 2018 року, так і станом на 14 січня 2019 року відзив на позовну заяву не надіслав. Доказів наявності поважних причин пропуску процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву відповідачем також надано не було.

Положеннями частини третьої статті 44 КАС України визначено, що учасники справи мають право, зокрема: подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Частиною четвертою статті 159 КАС України встановлено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Керуючись положеннями частини четвертої статті 159 КАС України, суд розцінює не подання Андрушівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області відзиву на позовну заяву як визнання позову.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на наведене, позов ОСОБА_1 слід задовольнити в повному обсязі.

З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Як встановлено з матеріалів справи, позивачем при подачі до суду позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн про, що свідчить квитанція № 10 від 27.09.2018 (а.с.4).

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням задоволення позову ОСОБА_1, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з Андрушівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області сплаченого судового збору у сумі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними дії Андрушівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області (вул.Вобяна,15, м.Андрушівка, Андрушівський р-н, Житомирська обл., 13401, ) щодо нездійсненні перерахунку розміру довічного грошового утримання ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, інд. код НОМЕР_1) як судді у відставці з 01.01.2018 на підставі довідки апеляційного суду Житомирської області за №3-367/03-23182/2018 від 26.07.2018.

Зобов'язати Андрушівське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Житомирській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 в розмірі 90% суддівської винагороди, визначеної у довідці апеляційного суду Житомирської області за №3-367/03-23/182/2018 від 26.07.2018, починаючи з 01.01.2018, з урахуванням фактично проведених виплат.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Андрушівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Панкеєва