Справа № 708/635/18
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 708/635/18 Суддя (судді) першої інстанції: В.А. Гайдаш
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В.,Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Онопрієнко С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - відповідач) про визнання протиправним рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії від 16.11.2017 року №536; зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України з 17.08.2017 року з дня подання ним заяви про призначення пенсії.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, оскільки належним способом захисту прав позивача в даному випадку є задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Також, апелянт зазначив, що відповідач в супереч вимог законодавства України протиправно відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України з 17.08.2017 року.

Позиція відповідача обґрунтована тим, що відповідно до наданих позивачем документів загальний стаж становить 28 років 2 місяці 9 днів, з них 5 років 8 місяців 8 днів стаж за роботу по Списку № 2, тобто пільговий стаж за списком № 2 менше 6 років 3 місяці, тому право на достроковий вихід на пенсію у позивача відсутнє.

Судове засідання проведено без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду необхідно скасувати, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 16 квітня 2017 року позивачу виповнилось 55 років, загальний стаж роботи понад 28 років, і він 17 квітня 2017 року із заявою та всіма іншими необхідними документами звернувся до Чигиринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 у відповідності до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Листом від 16 листопада 2017 року №5838/04 Чигиринське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Черкаській області відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, підтвердженого у встановленому законодавством порядку. Зокрема, Пенсійний фонд в своєму листі послався на відсутність у поданих для призначення пенсії документах відомостей щодо проведення атестації робочого місця, про що складено протокол від 16.11.2017 року № 536, а на те, що також пільговий стаж позивача за Списком №2 менше 6 років 3 місяці, тому право на достроковий вихід на пенсію відсутнє.

Позивач, вважаючи таку відмову відповідача протиправною, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, дійшов до висновку, що відмова Чигиринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, викладена в листі від 16 листопада 2017 року №5838/04, є правомірною.

Колегія суддів частково не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 63 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 1 Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Підпунктом 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці 1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, до заяви про призначення пенсії, серед іншого, додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Таким чином, додаткові документи для підтвердження стажу роботи вимагаються лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

З аналізу викладених законодавчих норм вбачається, що правовою підставою для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є набуття нею відповідного стажу при виконанні робіт, передбачених Списком № 2.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно записів трудової книжки позивача, він з 24.02.1982 року по 24.06.1983 року працював на посаді газоелектрозварника в Будівельно-монтажному управління №3 спеціалізованого комбінату «Черкасипромбуд», з 10.07.1983 року по 28.05.1985 року на посаді газоелектрозварника в колгоспі «Україна», з 27.06.1985 року по 04.03.1991 року на посаді газоелектрозварника в ПАТ «Електромонтаж-10», з 05.03.1991 року по 30.03.1992 року на посаді газоелектрозварника в Малому підприємстві «Техніка» треста «Елетроюжмонтаж», з 04.05.1993 року по 30.08.1996 року на посаді газоелектрозварника Прип'ятському монтажному управлінні тресту «Південтеплоенергомонтаж», з 01.07.2005 року по 16.02.2007 року на посаді газоелектрозварника в СТОВ «Чигиринська аграрна компанія»

Колегія суддів зазначає, що згідно розділу XXXII «Загальні професії» Списку №2 виробництв, цехів, професій та посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173, до посад, що дають право на пенсію на пільгових умовах, віднесено професії газозварника та електрозварника.

Крім того, у розділі XXXIІI «Загальні професії» Списку №2 виробництв, цехів, професій та посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затвердженої постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10, вбачається, що посади газозварника та електрозварника включено до професій і посад, що дають право на пенсію на пільгових умовах.

Згідно розділу XXXIІI «Загальні професії» Списку №2 списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162, посади електрозварника, електрогазозварника віднесено до переліку професій, посад, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

У розділі XXXIII «Загальні професії (у всіх галузях господарства)» Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36, до переліку професій і посад, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, посаду електрозварника теж включено.

Крім того, у розділі XXXIII «Загальні професії (у всіх галузях господарства)» Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року №461, визначено, що посада електрозварника відноситься до переліку професій і посад із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Зі змісту наведеного вбачається, що посада електрозварника у період з 1979 року і по даний час включена до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

При цьому доказів, що позивач працював на вказаних роботах неповний робочий день відповідачем як суб'єктом владних повноважень не надано.

Отже, оскільки згідно наявної у матеріалах справи копії трудової книжки позивача підтверджується його робота на посаді газоелектрозварника у період з 24.02.1982 року по 24.06.1983 року, з 10.07.1983 року по 28.05.1985 року, з 27.06.1985 року по 04.03.1991 року, з 05.03.1991 року по 30.03.1992 року, а в силу вимог п. 3 Порядку №383 атестація робочого місця за вказаний період не потребується, колегія суддів дійшла до висновку про безпідставність не зарахування відповідачем вказаного стажу роботи до такого, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Водночас, колегія суддів зазначає, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання Постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Згідно з п. 4 Порядку проведення атестації та п.п. 1.5 п. 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

З наведених норм слідує, що обов'язок проведення атестації робочих місць покладено на керівників підприємств, а тому її непроведення не може позбавити громадян права на соціальний захист щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах.

Інформація щодо проведення атестації робочих місць на підприємствах у яких працював позивача у матеріалах справи відсутня.

Разом з тим, в матеріалах справи містяться довідки на підтвердження роботи позивача на посаді газоелектрозварника, а саме: довідка №28/1397 від 02.10.2017 року видана ПрАТ «Електропівденмонтаж-10» за період з 27.06.1986 року по 25.01.1991 року, за період з 26.01.1991 року по 04.03.1991 року (посада передбачена Списком №2 розділ ХХХІІ підрозділ 906 та розділ ХХХІІІ), довідка №11/10-2 від 11.10.2017 року видана ДП Прип'ятське монтажне управління ВАТ «Південтеплоенергомонтаж» за період з 04.05.1993 року по 30.08.1996 року, довідка №54 видана СТОВ «Чигиринська аграрна компанія» за період з 01.07.2005 року по 16.02.2007 року.

Отже, стаж роботи позивача на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці підтверджується матеріалами справи та записами в трудовій книжці, вказана посада відноситься до Списку №2, а неможливість підтвердити пільговий стаж іншими документами не може бути підставою для позбавлення позивача права на призначення пенсії на пільгових умовах.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 672/914/16-а.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, підтвердженого у встановленому законодавством порядку є протиправним, тому наявні підстави для зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати до страхового стажу позивача при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» усі періоди його роботи на посаді газоелектрозварника, що дає право на пільгову пенсію за вислугу років.

Разом із тим, що стосується вимог позивача про зобов'язання Управління саме призначити пенсію за віком, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду. Пенсійний фонд є самоврядною неприбутковою організацією і здійснює свою діяльність на підставі статуту, який затверджується його правлінням.

Відповідно до пункту 4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Тобто, прийняття рішення про призначення пенсії віднесено до компетенції Управління, а відтак у цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Разом з тим, частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Отже, наявні підстави для захисту прав позивача шляхом визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, а також зобов'язання органу ПФУ здійснити повторний розгляд заяви позивача про призначення пенсії з винесенням відповідного рішення з врахуванням висновків суду, зазначених у даній постанові.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року та ухвалення нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області у призначенні ОСОБА_2 пенсії на пільгових умовах, викладену у листі від 16 листопада 2017 року №5838/04.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 та винести відповідне рішення з врахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий суддя: Є.В Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І. Мєзєнцев