Справа № 821/778/18
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2019-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 січня 2019 року

Київ

справа №821/778/18

касаційне провадження №К/9901/233/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Юрченко В.П.

розглянув матеріали касаційної скарги ОСОБА_2 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 20.06.2018 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2018 у справі №821/778/18 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання дій протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення та визнання протиправною та скасування податкової вимоги,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася у квітні 2018 року до суду з позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 08.02.2018 №9121-13, яким визначено суму податкового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне під земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об'єктів житлової та нежитлової нерухомості в сумі 39310,53грн., визнання протиправним та скасування податкової вимоги від 14.02.2018 №1869-17 в сумі 39307,77грн.

Херсонський окружний адміністративний суд рішенням від 20.06.2018 позовні вимоги задовольнив частково. Визнав протиправною та скасував податкову вимогу від 14.02.2018 № 1869/17.

П'ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 28.11.2018 рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 20.06.2018 залишив без змін.

ОСОБА_2 28.12.2018 звернулася до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, у якій просила скасувати рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 20.06.2018 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2018, прийняти нове судове рішення про задоволення позовних вимог повністю.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, зокрема статті 266 Податкового кодексу України.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у справі №821/778/18 є вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 08.02.2018 №9121-13, яким визначено суму податкового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне під земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об'єктів житлової та нежитлової нерухомості в сумі 39310,53грн., визнання протиправним та скасування податкової вимоги від 14.02.2018 №1869-17 в сумі 39307,77грн.

Суди попередніх інстанцій, задовольняючи позовні вимоги частково, виходили з того, що оскаржувана вимога сформована та надіслана позивачці передчасно, оскільки формування податкової вимоги має відбутись не раніше 60 днів з дня отримання податкового повідомлення-рішення.

У касаційній скарзі міститься застереження щодо застосування положень пункту 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, утім доводи позивача не спростовують обставин встановлених судами першої та апеляційної інстанцій.

Випадків, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, не вбачається.

Отже, постанова П'ятого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2018, ухвалена за результатами апеляційного перегляду рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 20.06.2018 у справі щодо скасування податкового повідомлення-рішення від 08.02.2018 №9121-13, яким визначено суму податкового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне під земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об'єктів житлової та нежитлової нерухомості в сумі 39310,53грн., визнання протиправним та скасування податкової вимоги від 14.02.2018 №1869-17 в сумі 39307,77грн., не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 20.06.2018 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2018 у справі №821/778/18 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання дій протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення та визнання протиправною та скасування податкової вимоги.

2. Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Т.М.Шипуліна Л.І.Бившева В.П.Юрченко