Справа № 308/11097/17
Суддя: Фазикош О. В.
Дата ухвалення: 2019-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 січня 2019 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Фазикош О.В., за участю секретаря Рабош А.О., позивача ОСОБА_1 , представника позивача Сковородько І.Ф., представника відповідача Міськова Н.В., представника третьої особи Карпій М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, третя особа на стороні позивача Закарпатський обласний військовий комісаріат Міністерства Оборони України про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 10 січня 2019 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 15 січня 2019 року.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з адміністративним позовом до Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, третя особа на стороні позивача Закарпатський обласний військовий комісаріат Міністерства Оборони України про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинення дій.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що він в період з 10 листопада 1986р. по 10 грудня 1986 р. ніс службу в населених пунктах зони відчуження (ЧАЕС 3 зона) за місцем служби у військовій частині НОМЕР_1 (880 окрема рота хіміків-дозиметристів) за посадою заступник командира роти по політичній частині, безпосередньо брав участь на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. З 15.11.по 07.12.1986р. працював в особливій зоні №3 (оперативна група особливої зони військова частина НОМЕР_2 ) внаслідок чого отримав дозу радіоактивного опромінення 25.1 рентгена, та став інвалідом 2 групи, має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів. За період роботи в особливій зоні ЧАЕС з 10.11.86р. по 10.12.1986р. отримав повишене грошове забезпечення в розмірі 1725 крб. та премію в розмірі 1035 крб. За вміле керівництво підлеглими, проявлену мужність, самовідданість у виконанні важливого державного завдання по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС представлений до державної нагороди.

Звільнений з військової служби у відставку за пунктом 65 підпункт «В» Тимчасового положення про проходження військової служби особами офіцерського складу (за станом здоров`я), з оголошенням подяки за бездоганну службу згідно п.6 Наказу першого заступника Міністра Оборони України № 092 від 20.07.96 р.

Перебуваючи на обліку в Ужгородському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Закарпатської області з 02.09.2013 року він отримував пенсію призначену по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Згодом йому стало відомо що особи, які приймали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за той час проходження служби коли і він отримують значно більшу пенсію ніж він, у зв`язку з цим 01.02.2017р. він звернувся до Пенсійного фонду з проханням надати йому розрахунок пенсії.

21.02.2017р. ним отримано повідомлення від Пенсійного фонду, за змістом якого стало відомо, що для розрахунку пенсії враховано період служби у зоні відчуження з 15.11.1986р. по 29.11.1986р. у той час як він проходив службу у зоні відчуження з 10.11.1986р. по 10.12.1986р. включно, що призвело до неправильного нарахування йому пенсії. З метою усунення його прав на отримання пенсії в повному обсязі передбаченому Законодавством, він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із клопотанням видати довідку для перерахунку пенсії, яку 08.08.17 р. ним було подано до Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України для перерахунку пенсії.

Однак, 18 жовтня 2017 року ним було отримано вкладку № 67 до протоколу № 69 від 13.10.17 «про відмову у перерахунку пенсії» по заробітній платі, із змісту якої стало відомо, що відповідач відмовив у перерахунку пенсії із-за відсутності первинних фінансових документів - роздавальні відомості про нарахування та виплату грошового забезпечення йому за період служби у зоні відчуження, довідку № 4289 від 26.07.17 р. видану військовим комісаріатом про грошове його забезпечення за службу у зоні відчуження у 1986 - 1990 рр., з якого призначається пенсія не вважає підставою для проведення перерахунку пенсії. Дії відповідача - відмову у перерахунку пенсії вважає незаконними та протиправними.

Згідно позовних вимог позивач просить визнати неправомірними дії Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області щодо відмови у перерахунку пенсії по інвалідності розмірі фактичних збитків згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на підставі довідки Закарпатського обласного військового комісаріату від 26.07.2017 року №4289 про виплачене йому грошове забезпечення за службу в населених пунктах зони відчуження (ЧАЕС зона3) з 10.11.1986 року по 10.12.1986 року за місцем служби у військовій частині НОМЕР_1 (880 окрема рота хіміків дозиметристів) за посадою заступник командира роти по політичній чистині. Зобов`язати Ужгородське об`єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області провести перерахунок пенсії, на підставі Довідки Закарпатського обласного військового комісаріату від 26.07.2017року №4289 з моменту звернення до відповідача 08.08.2017р. Зобов`язати Ужгородське об`єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області до нарахувати та виплатити недоплачену пенсію згідно проведеного перерахунку починаючи з 08.08.2017р. та виплачувати її у подальшому згідно проведеного перерахунку.

Представником позивача було уточнено позовні вимоги, а саме додатково до позовних вимог просила допустити негайне виконання рішення суду в частині нарахування та виплати місячної пенсії з врахуванням Довідки Закарпатського обласного військового комісаріату від 26.07.2017р. №4289 з врахуванням фактичних днів виконання робіт у зоні відчуження з 10.11.1986р. по 10.12.1986р. (за місцем служби у військовій частині НОМЕР_1 (880 окрема рота хіміків дозиметристів) за посадою заступник командира роти по політичній частині).

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги в повному обсязі з підстав викладених в позові. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, на адресу суду направлено відзив на позов.

Представник третьої особи на стороні позивача Закарпатський обласний військовий комісаріат Міністерства оборони України в судовому засіданні, зазначила, що проти задоволення позову не заперечує та підтримує їх в повному обсязі. На адресу суду надійшли письмові пояснення третьої особи без самостійних вимог - Закарпатського ОВК.

Дослідивши матеріали справи, матеріали пенсійної справи №625, та серії ХР№14944, заслухавши учасників судового засідання, суд приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У ч. 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Відповідно до пункту 20 частини 1 статті 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин. У відповідності до пункту 3 частини 6 статі 12 Кодексу адміністративного судочинства України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Судом встановлено, що відповідно до Виписки з наказу командира військової частини НОМЕР_3 № 156 від 07.11.86 р. за змістом якої вважати таким, що вибув 08 листопада 1986 року у відрядження у м. Овруч Житомирської області для виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, підстава: наказ відділення кадрів в/ч 4833, ОСОБА_1 , з 10 листопада 1986 року по 10 грудня 1986 року ніс службу в населених пунктах зони відчуження (ЧАЕС 3 зона) за місцем служби у військовій частині НОМЕР_1 (880 окрема рота хіміків-дозиметристів) за посадою заступник командира роти по політичній частині, на підставі наказу по військовій частині НОМЕР_1 від 10.12.1986 р. № 209, безпосередньо брав участь на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Внаслідок отриманої дози опромінення став інвалідом 2 групи, та має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни, що стверджується посвідченням серія НОМЕР_4 , посвідченням НОМЕР_5 громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, вкладка № НОМЕР_6 ), та витягом з особової справи.

У вказаний період з 10 листопада 1986 року по 10 грудня 1986 року отримував підвищене грошове забезпечення в розмірі 1725 крб. (345 крб. з кратністю 5), відповідно до Постанови Ради міністрів УРСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 р. № 207-7 "Об условиях оплаты труда с ликвидацией последствий аварии на Чернобыльской АЕС», премію в сумі 1035 крб. За вміле керівництво підлеглими, проявлену мужність, самовідданість, у виконанні важливого державного завдання по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС представлений до державної нагороди. Згідно п. 6 Наказу першого заступника Міністра Оборони України № 092 від 20.07.96 р., позивач був звільнений з військової служби у відставку за пунктом 65 підпункт «В» (за станом здоров`я) Тимчасового положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, з оголошенням подяки за бездоганну службу.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку у відповідача та з 02.09.13 року, позивач отримує пенсію, призначену по інвалідності в розмірі фактичних збитків згідно ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням норм Постанови Кабінету міністрів України від 23.11.11 р. № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно, вкладки № НОМЕР_6 до посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи - ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії серії НОМЕР_7 . Згідно, посвідчення серії НОМЕР_4 виданого 25.07.2013р. позивачу ОСОБА_1 безстроково було встановлено ІІ групу інвалідності у зв`язку з захворюванням, яке пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Позивач у своїх вимогах посилається, на те що при спілкуванні із особами, які разом із ним брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, йому стало відомо, що розмір призначеної йому пенсії набагато менший, ніж отримують інші, тому 01.02.2017р. позивач - ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про надання йому розрахунку пенсії із вказівкою із яких саме сум та видів грошових виплат йому здійснено нарахування пенсії.

Ужгородське об`єднане управління ПФУ Закарпатської області, листом 21.02.17 року надало відповідь, за змістом якої зазначено, що відповідач для розрахунку пенсії врахував період служби у зоні відчуження з 15.11.86 р. по 29.11.86 р, в сумі 772,50 крб., яка зазначена у довідці №2775 від 30.08.2013 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З метою врегулювання питання про обчислення пенсії по інвалідності виходячи із заробітної плати (грошового забезпечення) отриманої за роботу в зоні відчуження 16 липня 2012 року було видано постанову Кабінету Міністрів України № 685, якою затверджено Типове положення про комісії з визначення даних про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 рр.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 685 від 16 липня 2012 року така комісія була створена у ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка під час прийняття рішення про достатність підстав для видачі довідки про заробітну плату ( грошове забезпечення), одержану за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках керувалася законодавчими, іншими нормативно-правовими актами та документами СРСР та УРСР, що діяли на дату їх складення.

11 грудня 2012 року Протоколом №1 комісія ІНФОРМАЦІЯ_1 з визначення даних про грошове забезпечення, одержане особою за службу у зоні відчуження в 1986-1990 роках вирішила надати довідку про грошове забезпечення одержане громадянином ОСОБА_1 за період з 10 листопада 1986 року по 10 грудня 1986 року виконання робіт у зоні відчуження під час ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС за формою визначеною Міністерством соціальної політики. Підставою прийняття даного рішення комісією були наступні документи ( а.с.235) : 1.Копія довідки в/ч НОМЕР_1 від 10.12.1986 року № 27/79; 2.Копія посвідчення ліквідатора аварії на ЧАЕС сер. НОМЕР_7 ; 3.Копія довідки військової частини НОМЕР_8 про грошове забезпечення за 1986 рік. 4.Копія відповіді на запит в/ч НОМЕР_9 про перебування в зоні та отримане грошове забезпечення.

Дані документи були визнані комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 з визначення даних про грошове забезпечення, одержане особою за службу у зоні відчуження в 1986-1990 роках, достатньою підставою для видачі довідки про грошове забезпечення одержане громадянином ОСОБА_1 за період з 10 листопада 1986 року по 10 грудня 1986 року виконання робіт у зоні відчуження під час ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, оскільки за основу Комісія взяла дані надані Командиром військової частини НОМЕР_3 датовані 28.12.1986 роком про участь майора ОСОБА_1 в ліквідації аварії на ЧАЕС з 10 листопада 1986 року по 10 грудня 1986 року та його грошове забезпечення за цей саме період.

В 2017 році Позивач звернувся до Закарпатського обласного військового комісаріату із клопотанням видати довідку для перерахунку пенсії. ІНФОРМАЦІЯ_4 видав довідку № 4289 від 26.07.17 р..

На підставі довідки №4289 від 26.07.2017р. виданої Закарпатським обласним військовим комісаріатом - позивач ОСОБА_1 08.08.2017 року звернувся до відповідача Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області для здійснення йому перерахунку пенсії.

Згідно вкладки №67 до протоколу №69 від 13.10.2017року «про відмову у перерахунку пенсії» виданого відповідачем Ужгородським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Закарпатської області вбачається, що комісією прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії по заробітній платі, відповідно до довідки №4289 від 26.07.2017р. із-за відсутності первинних фінансових документів про грошове забезпечення ОСОБА_1 за період служби в зоні відчуження.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження.

Згідно зі ст.15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підставами для визначення статусу учасника ліквідації аварії на ЧАЕС є періоди роботи в зоні відчуження, що підтверджується відповідними документами, які видаються підприємствами, установами, організаціями. Згідно зі статтею 65 вказаного Закону учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846, який регулює питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 7 вказаного Порядку визначено документи, які додаються до заяви про призначення пенсії за віком. При цьому документами, які засвідчують особливий статус особи, зокрема, є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 №122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно п.3 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року №51) посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" серії А синього кольору видавались учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС віднесеним до категорії 2, які працювали у зоні відчуження у 1987 році - не менше 14 календарних днів. При цьому у посвідченні на правій стороні по діагоналі зліва направо ставиться штамп фарбою червонного кольору "Перереєстровано" і на вільному місці виконується запис про дату перереєстрації. Починаючи з 1 жовтня 1998 р. Зазначене посвідчення без такого штампу вважається недійсним.

Згідно ч. 1 ст. 54 цього Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ № 112 від 25.03.2014 був затверджений «Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно якого визначено механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків. Обчислення пенсій відповідно до Закону здійснюється на підставі довідок про заробітну плату, які відповідно до статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видаються установами та організаціями на підставі первинних документів (особових рахунків, відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату). Підставою для проведення розрахунку заробітної плати за роботу в зоні відчуження являються первинні документи про нараховану заробітну плату та фактичну тривалість роботи безпосередньо в зоні відчуження. Видача довідок про заробітну плату проводиться підприємствами, установами та організаціями відповідно до первинних документів про період участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Відомості про встановлення умов і розмірів оплати праці та умов їхнього запровадження по конкретних особах повинні мати, а отже й надавати, виключно підприємства, де працювали ці особи, або їхні правонаступники. Інші підприємства, органи державної влади, тощо не можуть надавати довідок про заробіток по конкретних особах, які не працювали і не працюють у цих підприємствах, органах державної влади. Якщо розрахунки не було проведено своєчасно, донарахування провадяться при наявності табеля робочого часу (в оригіналі) за період роботи в зоні відчуження, завіреного підприємством, установою чи організацією, що відповідали за проведення конкретних робіт в зоні відчуження, чи іншого документу первинного бухгалтерського обліку, складеного у рік виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

За нормою частини 2 статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підприємства несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший провадиться з дня подання заяви з усіма необхідними документами.

Позивачу - ОСОБА_1 . Закарпатською облдержадміністрацією було видано посвідчення 1 категорії серії НОМЕР_7 від 28.05.1995 року відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 25.08.92 № 501 на підставі довідки від 10.12.1986р. №27/79 виданої Міністерство оборони військової частини НОМЕР_1 про участь ОСОБА_1 в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження в період з 10.11.1986 р. по 10.12.1986 р. Правомірність якої встановлено Директивою начальника Головного штабу ЗС України.

26.07.2017 року Закарпатським ОВК було видано Довідку № 4289 , де зазначено, що ОСОБА_1 проходив службу в населених пунктах зони відчудження ( ЧАЕС 3 зона) з 10 листопада 1986 року по 10 грудня 1986 року за місцем служби у військовій частині НОМЕР_1 ( 880 рота хіміків-дозиметристів) за посадою заступник командира роти по політичній частині. Відповідно до наданих документів виплачено підвищене грошове забезпечення у сумі 1725 крб. з урахуванням коефіціента 5 відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7"Об условиях оплати труда с ликвидацией последствий аварии на Чернобильской АЄС і предотвращении загрязнением окружающей среди" и премия в суме 1035 крб. з урахуванням коефициента 3 відповідно до розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 року № 964-ре.

Відповідно до Наказу Міністра оборони України від 08.09.1997 року № 322, яким затверджено Перелік частин, установ, організацій і підприємств Міноборони дислокованих у зонах безумовного та гарантованого добровільного відселення військова частина НОМЕР_1 , зазначена у переліку за номером 78, дислокувалась у 3 зоні радіоактивного забруднення. Кількість днів служби позивача в зоні Чорнобильської АЕС- 30.

Частиною другою ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доводи відповідача, наведені у запереченні на адміністративний позов, спростовуються встановленими судом обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та наведеними нормами права. Відповідач в обгрунтування своїх заперечень проти позовних вимог зазначав, що довідка № 4289, яка була предметом перевірки, не підтверджена первинними фінансовими документами( роздавальні відомості про нарахування та виплату грошового забезпечення) за 1986 рік або їх завірені копії., а тому не може слугувати підставою для проведення перерахунку пенсії позивача.

Матеріалами пенсійної справи та особової справи позивача встановлено, що позивач брав участь в складі військової частини НОМЕР_1 ( зона 3) 30 календарних днів у зоні Чорнобильської катастрофи, що також не заперечується відповідачем. Дані обставини підтверджується також, довідкою Центрального архіву МО СРСР № 51/1/4816 від 14.07.1998 року, в якій вказано, що накази командира в/ НОМЕР_10 на збереження не поступали, а у частково наявних фінансових документах за грудень 1986 рік ОСОБА_1 не відображений. Фінансові документи в/ч38867 за період травень-листопад 1986 року на збереження в архів не поступали. У перевірених фінансових документах 25 бригади хімічного захисту за період серпень-грудень 1986 року фінансові документи (довідки, виписки з наказів, розрахункові відомості ) в/ч38867 не виявлені. Документи в/ч НОМЕР_2 на зберігання до архіву не надходили; Довідкою військової частини НОМЕР_1 від 10.12.1986 № 27/79, в якій вказано, що майор ОСОБА_1 у складі військової частини НОМЕР_1 ( зона3) в період з 10.11.1986 року по 10.12.1986 рік приймав участь у роботах по ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС на підставі Наказу № 209 від 10.12.1986 року; Довідкою командира в/ч НОМЕР_2 ; факт щомісячного грошового забезпечення в розмірі 345 крб. за період з 1986 року по січень 1987 року стверджується довідкою в/ч НОМЕР_8 № 151 від 30.09.1996 року; Довідкою № 77 командира в/ч НОМЕР_3 , виданої на запит командира в/ НОМЕР_11 , де також вказано період перебування позивача в 3-ій зоні ЧАЕС з 10.11.1986 року по 10.12.1986 року - у складі роти хіміків дозиметристів), з 15.11.1986 по 07.12.1986- у складі оперативної групи особливої зони в/ч НОМЕР_2 . За період роботи з 10.11.1986 року по 10.12.1986 рік отримав підвищене грошове забезпечення у розмірі 1725 крб. Згідно фінансової роздаткової відомості по виплаті премій отримав премію в сумі 1035 крб. За виконання важливого державного завдання представлений до Державної нагороди; Наказами в командира в/ч 83222 № 156 від 08.11.1986 про вибуття та 175 від 11.12.1986 про прибуття .

Тобто, вказані вище документи підтверджують перебування позивача у зоні відчуження в період з 10.11.1986 року по 10.12.1986 року та можуть бути підставою для призначення або перерахунку пенсії відповідно до положень ЗУ «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1(зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846) затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 2.24 Порядку встановлено , що при призначенні (перерахунку) пенсії, серед іншого відповідно до ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", для розмежування джерел фінансування особа надає пакет документів, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 2.1 цього розділу. Згідно п.п.3. п.2.1. Порядку за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам. Підпунктом 5 пункту 2.1. Порядку визначено , що до заяви про призначення пенсії за віком додаються серед іншого : посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

На підставі вищенаведеного, позивач не зобов`язаний був надавати первинні фінансові документи у вигляді роздаткових відомостей, оскільки законодавством у даному випадку таке не передбачено.

Доводи відповідача про те, що позивачем у відповідності до Порядку подання та оформлення документів призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", первинними документами не підтверджено період його перебування у зоні відчуження, не заслуговують на увагу, оскільки позивач надав докази щодо його перебування саме в зоні відчуження в цей період, та матеріали справи містять документи, в яких зазначено період роботи позивача та його участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 році з нарахуванням грошового забезпечення.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю; 7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян; 8) примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян; 9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів; 11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання; 12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні; 13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 15) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно зі ст.1 Конституції України - Україна є демократичною, соціальною правовою державою, визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права й свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Тобто, якщо відмова відповідного органу визнана судом протиправною, а іншого варіанту поведінки у суб`єкта владних повноважень за законом не існує, суд має повне право зобов`язати такий орган влади вчинити конкретні дії, які б гарантували захист законних прав і свобод позивача, оскільки це і є основним завданням адміністративного судочинства.

При цьому, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, які належать до його компетенції не є привласненням судом собі таких повноважень і функцій відповідача, оскільки, суд не вирішує в цьому разі питання про надання певного статусу, не призначає пенсію у певному розмірі, а лише зобов`язує державний орган вчинити дії у спосіб, на підставі та в межах повноважень, визначених законодавством.

Як вбачається з п. 6 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно Законами України.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» принципами загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, поряд з іншими, є рівноправність застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат; державна гарантія реалізації застрахованими особами своїх прав, передбачених цим Законом, відповідальність суб`єктів системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов`язків.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи інших людей.

Відповідно до ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зазначено, що Високі Договірні Сторони гарантують кожній людині, яка знаходиться під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі 1 цієї Конвенції.

Стаття 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим. 4.Х1.195( (Європейська конвенція про захист прав і основних свобод людини) передбачає, що здійснення прав і свобод, викладених у цій Конвенції, гарантується без будь-якої дискримінації за ознакою статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного або соціального походження, належності до національних меншин майнового стану, народження або інших обставин. Відповідно до статті 18 Конвенції обмеження, які дозволяються нею щодо згаданих прав та свобод, можуть застосовуватися тільки з тією метою, з якою вони передбачені.

Враховуючи викладене, суд вважає, що діями відповідача безпосередньо порушено право позивача на соціальний захист, гарантоване ст.46 Конституції України, обмеження якого неможливе, враховуючи положення норм вище проаналізованого чинного законодавства.

Таким чином, суд вважає, що дії Управління щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії по інвалідності розмірі фактичних збитків згідно Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.07.2017р. №4289 про виплачене грошове забезпечення за службу в населених пунктах зони відчуження (ЧАЕС зона 3) в період з 10.11.1986р. по 10.12.1986р. за місцем служби у військовій частині НОМЕР_1 (880 окрема рота хіміків дозиметристів) за посадою заступник командира роти по політичній частині є неправомірними.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачем не було доведено належним чином правомірності прийнятого рішення, суд, приходить до висновку про необґрунтованість зазначеного рішення Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 пенсії по інвалідності у розмірі фактичних збитків відповідно до положень Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за фактичний час виконання робіт у зоні відчуження в період з 10.11.1986р. по 10.12.1986р. на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.07.17р. за №4289, а тому заявлені позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в цій частині.

З огляду на викладене вище, суд зазначає, що враховуючи встановлену судом протиправність дій та рішення відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії по інвалідності у розмірі фактичних збитків згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суд приходить до висновку про необхідність зобов`язання відповідача провести перерахунок і виплату пенсії пенсії на підставі Довідки Закарпатського обласного військового комісаріату від 26.07.2017року №4289 з моменту звернення до відповідача 08.08.2017р. з врахуванням фактичних днів виконання робіт у зоні відчуження з 10.11.1986р. по 10.12.1986р. (за місцем служби у військовій частині НОМЕР_1 (880 окрема рота хіміків дозиметристів) за посадою заступник командира роти по політичній частині) з моменту звернення до відповідача 08.08.2017р., враховуючі раніше сплачені суми.

Доказів, які б спростовували наведені висновки суду, відповідач всупереч вимогам ст.71 КАС України, не надав.

Стосовно вимоги про зобов`язання відповідача сплачувати в подальшому пенсію у розмірі, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», не може бути задоволена в судовому порядку, так як КАС України не передбачено можливості захисту прав та інтересів осіб, які станом на момент звернення до суду не порушені, суд зазначає, що ця вимога заявлена на майбутнє, отже не підлягає задоволенню, оскільки обов`язковою умовою надання судового захисту є наявність порушеного права.

Виходячи з вищевикладеного, розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 ..

Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач від сплати судового збору звільнений на підставі п.п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону Україні «Про судовий збір» як інвалід 2 групи, громадянин віднесений до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1, 19, 46, 55, 68 Конституції України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. ст. 5,77,90,162,245,268-272,286,293,295,297 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, третя особа на боці позивача Закарпатський обласний військовий комісаріат Міністерства Оборони України про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинення дій - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області щодо відмови у перерахунку пенсії по інвалідності в розмірі фактичних збитків згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на підставі довідки Закарпатського обласного військового комісаріату від 26.07.2017 року №4289 про виплачене йому грошове забезпечення за службу в населених пунктах зони відчуження (ЧАЕС зона 3) з 10.11.1986 року по 10.12.1986 року за місцем служби у військовій частині НОМЕР_1 (880 окрема рота хіміків дозиметристів) за посадою заступник командира роти по політичній чистині.

Зобов`язати Ужгородське об`єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області провести перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 , відповідно до довідки Закарпатського обласного військового комісаріату від 26.07.2017року №4289 про виплачене йому грошове забезпечення за службу в населених пунктах зони відчуження (ЧАЕС зона 3) з 10.11.1986 року по 10.12.1986 року за місцем служби у військовій частині НОМЕР_1 (880 окрема рота хіміків дозиметристів) за посадою заступник командира роти по політичній чистині з моменту звернення до відповідача 08.08.2017р., враховуючі раніше сплачені суми.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду О.В. Фазикош