Справа № 0340/1664/18
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2019-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/3697/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2018 року (суддя- Денисюк Р.С., ухвалену в м. Луцьку) у справі № 0340/1664/18 за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2018 року Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області звернулося в суд з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 15.06.2018.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2018 року в задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду відмовлено; позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 15.06.2018, повернуто позивачу без розгляду.

Не погодившись з даною ухвалою його оскаржило Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області подавши апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції. Вважають, що оскаржуване рішення винесене без належного з'ясування обставин справи і з порушенням норм процесуального права. Просять скасувати дану ухвалу та задовольнити заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з позовом та направити справу в суд першої інстанції для продовження розгляду.

Як на доводи апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що зважаючи на обмежене фінансування повторна можливість сплати судового збору виникла лише 15.08.2018р., відразу після чого було подано апеляційну скаргу, відтак вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин.

У відповідності до частини другої статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах, зокрема 3 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачем заявлено позов про скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу від 15.06.2018 ВП № 56447888. Одночасно з позовною заявою подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, яка мотивована тим, що вперше позивач звернувся до суду 02.07.2018, відтак вважає, що строк звернення до суду пропустив з поважних причин, тому просить визнати причини пропуску ними строку звернення до суду поважними та його поновити.

Повертаючи позовну заяву суд першої інстанції зробив висновок, що вона подана з пропущеним строком звернення до адміністративного суду та вказані позивачем обставини пропущеного строку звернення на думку суду не є поважними.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Позивач в адміністративному позові просить скасувати постанову державного виконавця про накладення штрафу від 15.06.2018 ВП № 56447888. В обґрунтування заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зазначає, що 02.07.2018 зверталося до Волинського окружного адміністративного суду з аналогічним позовом про скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу від 15.06.2018 ВП № 56447888, проте даний позов був залишений без руху, а в подальшому 23.07.2018 повернуто позивачу згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України.

Як видно з матеріалів справи, постанову про накладення штрафу від 15.06.2018 пенсійний орган отримав 19.06.2018.

Судом першої інстанції встановлено, що ухвалу про повернення позовної заяви від 23.07.2018 позивач отримав 25.07.2018., в апеляційному порядку вказана ухвала позивачем не оскаржувалась та набрала законної сили 23.07.2018.

Відтак вірним є висновок суду першої інстанції, що період до 25.07.2018, тобто до моменту повернення позовної заяви позивачу є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції, що з моменту повернення позовної заяви позивач повинен був в найкоротший строк подати нову позовну заяву у разі незгоди з винесеною державним виконавцем постановою. В даному випадку норми статті 287 КАС України чітко визначають строки подачі такої заяви - 10 днів коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Як видно з матеріалів справи, позивач знову звернувся до суду з аналогічним позовом лише 21.08.2018р.

Вказане свідчить про те, що позивач не вживав всіх залежних від нього дій спрямованих на подання позовної заяви у строк, встановлений статтею 287 КАС України.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних процесуальних дій, проте, позивачем таких обставин не наведено та доказів у їх підтвердження не надано.

Враховуючи вищенаведене, судом першої інстанції зроблено вірний висновок, що позивач не надав доказів та не наводить обставин, які вказують на поважність причин пропуску строку звернення до суду з позовом в період із 26.07.2018 по 21.01.2018, та неможливості в найкоротший строк подачі позову після першого повернення позовної заяви.

Статтею 123 КАС України передбачені наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду. Так, згідно із частинами першою і другою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом не поважними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані не поважними, суд повертає позовну заяву.

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області як на підставу скасування ухвали посилається лише на ту обставину, що зважаючи на обмежене фінансування повторна можливість сплати судового збору виникла лише 15.08.2018р., відтак вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин.

Відповідно до ч.ч. 1,2 статті 308 суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Стаття 317 КАС України передбачає підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

Так частина 2 вказаної статті передбачає зокрема, що порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Частина 3 вказаної статті передбачає, що порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо:

1) справу розглянуто неповноважним складом суду;

2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими;

3) справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою;

4) суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки осіб, які не були залучені до участі у справі;

5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у судовому рішенні;

6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу;

7) суд розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відтак апеляційний суд зазначає, що в силу вимог ст. 308, 317 КАС України підстави для скасування ухвали Волинського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2018 року відсутні.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апелянта не спростовують висновків суду та не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області залишити без задоволення, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2018 року у справі № 0340/1664/18 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді О. І. Довга
В. П. Сапіга