Справа № 0840/3137/18
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2019-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 січня 2019 року м. Дніпросправа №0840/3137/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.09.2018 р. (суддя Садовий І.В., м. Запоріжжя)

у справі №0840/3137/18

за позовом ОСОБА_1

до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

У серпні 2018 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо застосування двоскладової формули при перерахунку позивачу пенсії за віком, з урахуванням положень ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

- зобов'язати відповідача встановити та виплатити позивачу підвищення до пенсії за віком з урахуванням положень ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», збільшивши пенсію за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років з 01.10.2017 року у розмірі 1445,27 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19.09.2018 р. позов задоволено частково, а саме зобов'язано відповідача перерахувати та виплатити пенсію за віком позивачу з урахуванням положень ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", збільшивши пенсію за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років з 01.07.2018 року.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позову мотивовано відсутністю правових підстав для його задоволення в цій частині.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, скаржник оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на неправильне застосування норм матеріального права. Зазначає, що листом № 366/Ф-1 від 13.07.2018 року відповідач відмовив у задоволенні заяви про перерахунок пенсії відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з посиланням на те, що пенсія позивача розраховується за «двоскладовою формулою» з розрахунком відповідно до статей 27, 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Повідомлено, що положення п. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосуванню не підлягають.

Зазначає, що в постанові Верховного суду України від 20.09.2016 року у справі №1601/12900/12 суд дійшов висновку, що ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» надає право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» або іншим спеціальним законом.

Верховний суд України також зазначає, що для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений у ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

У відповіді відповідача № 366/Ф-1 від 13.07.2018 року, розпорядженні № 198684 від 14.05.2018 року зазначено, що на теперішній час пенсію розраховано відповідно до ст.ст. 25, 27, 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із страхового стажу 37 років 04 місяці 23 дні та середньомісячного заробітку 8501,60 грн. Розмір пенсії позивача станом на 14.05.2018 року становить 3316,82 грн., де: 3 173,90 грн. - основний розмір пенсії за віком; 29,04 грн. - доплата за понаднормативний стаж (за 2 роки); 113,88 грн. - додаткова пенсія постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Однак, розрахунок підвищення до пенсії позивача за понаднормативний стаж, здійснений відповідачем, суперечить нормам чинного законодавства, оскільки загальний стаж позивача - 37 років 4 місяці 23 дні та середньомісячний заробіток 8501,60 грн., як зазначено в розпорядженні відповідача № 198684 від 14.05.2018 року.

Таким чином, 37 - 20 = 17%, де 37 - це загальний стаж позивача, 20 - це мінімальний стаж для виходу на пенсію відповідно до Закону, 17% - це підвищення до заробітку за кожний рік роботи понад 20 років для чоловіків.

З огляду на викладене, розмір підвищення до пенсії за віком позивача, з урахуванням положень ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за 17 повних років страхового стажу понад 20 років має становити 1445,27 грн.

Зазначає, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19.09.2018 року у справі № 0840/3137/18 визнано право позивача на збільшення пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад установлений стаж.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову позивача в частині визнання протиправними дій відповідача щодо застосування двоскладової формули при перерахунку позивачу пенсії за віком, з урахуванням положень ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статує і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходив з того, що відповідачем не було здійснено розрахунок розміру пенсії за "двоскладовою" формулою. Однак, у своєму відзиві на позовну заяву за № 16171/09 від 11.09.2018 року відповідач повністю визнає, що розрахунок пенсії позивача здійснено за так званою «двоскладовою» формулою. Зазначає, що в жодному із законів не передбачено застосування двоскладової формули. Крім того, застосування двоскладової формули спростовує постанова Верховного суду України від 20.09.2016 року у справі №1601/12900/12.

Просить змінити рішення суду першої інстанції, а саме:

- визнати протиправними дії відповідача щодо застосування двоскладової формули при перерахунку позивачу пенсії за віком, з урахуванням положень ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов'язати відповідача встановити та виплатити позивачу підвищення до пенсії за віком з урахуванням положень ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», збільшивши пенсію за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років з 01.07.2018 року у розмірі 1445,27 грн.

26.11.2018 року до суду надійшов письмовий відзив відповідача на апеляційну скаргу позивача, в якому відповідач просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позову.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ІІІ категорії, перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком.

Пенсія за віком позивачу призначена відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", розмір пенсії обчислений відповідно до норм Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за загальною формулою.

25.06.2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з моменту призначення відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

На заяву позивача відповідач листом № 366/Ф-1 від 13.07.2018 р. повідомив позивача, що розмір його пенсії розраховано відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а розрахунок пенсії відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є недоцільним.

Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача, оскільки:

- для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений в ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- позивач має право на збільшення пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад установлений стаж. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20.09.2016 року у справі №21-1255а16, а також у постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №560/675/17 (К/9901/684/17);

- оскільки позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 25.06.2018 р., то відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсія ОСОБА_1 підлягає перерахунку з 01.07.2018 р.;

- суд не може перебирати на себе дискреційні повноваження відповідача щодо перерахунку розміру підвищення пенсії, а саме шляхом зобов'язання відповідача встановити збільшення до пенсії у розмірі 1445,27 грн., тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню;

- позовна вимога позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо застосування двоскладової формули при перерахунку позивачу пенсії за віком, з урахуванням положень п.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" задоволенню не підлягає, оскільки, як встановлено судом, порядок обчислення розміру пенсії, передбачений чинними нормами права, не містить поняття "двоскладової" формули та відповідачем не було здійснено розрахунок розміру пенсії за "двоскладовою" формулою.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Тобто, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним або спеціальним законами.

Частиною 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (зі змінами, внесеними Законом №2148-VIII від 03.10.2017 р.).

У зв'язку з цим, для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений спеціальним законом.

Аналіз викладеного положення Закону свідчить про те, що воно визначає особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам (до 01 жовтня 2011 року - 25 (20) років) пенсія за віком збільшується на 1 % розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 % мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що перерахунок пенсії позивачу має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (20 років) шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за рік.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 07 липня 2015 року у справі №21-727а15 та від 20 вересня 2016 року у справі №21-1255а16, а також в постанові Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі №560/675/17 (К/9901/684/17).

Відповідно до ч.4 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії,- з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 25.06.2018 р., тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що перерахунок призначеної позивачу пенсії за віком необхідно здійснити з 01.07.2018 р.

Щодо позовних вимог позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо проведення йому перерахунку пенсії на підставі п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із застосуванням «двоскладової формули» колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до приписів ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що обов'язковою умовою для захисту в судовому порядку прав та інтересів особи є наявність факту порушення вказаних прав, свобод та інтересів суб'єктом владних повноважень.

Отже, судовому захисту підлягають порушені права позивача, а захист прав на майбутнє в судовому порядку нормами КАС України не передбачено.

Відповідно до матеріалів справи відповідачем не було проведено позивачу перерахунку пенсії на підставі ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», про що сам позивач зазначає в своєму позові.

Вказане свідчить про неможливість станом на час розгляду справи визнання протиправними дій відповідача щодо застосування «двоскладової формули» при перерахунку пенсії позивача на підставі п.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Такі вимоги позивача є передчасними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки при вирішенні судом питання про право позивача на перерахунок пенсії на підставі ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у суду відсутні підстави вважати, що перерахунок пенсії буде проведений відповідачем з порушенням вимог Закону, зокрема із застосуванням «двоскладової формули», про яку зазначає позивач в своєму позові та апеляційній скарзі.

Стосовно вимог позивача про зобов'язання відповідача встановити йому підвищення пенсії у розмірі 1445,27 грн. колегія суддів зазначає, що проведення перерахунку пенсії та визначення його розміру в грошовому еквіваленті є повноваженнями відповідача, на обліку у якого перебуває позивач. Суд не вправі перебирати на себе повноваження органу, що здійснює нарахування та виплату пенсії позивачу, та проводити самостійно розрахунок пенсії із визначення точної суми пенсії або її складових.

В п. 23 рішення Європейського суду з прав людини суд нагадує, що п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N303-A, параграф 29).

Колегія суддів вважає, що інші аргументи, наведені в апеляційній скарзі, не вимагають детального обґрунтування, оскільки не є вирішальними.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.09.2018 р. у справі №0840/3137/18 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.М. Панченко

Суддя С.М. Іванов

Суддя В.Є. Чередниченко