Справа № 810/2827/18
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 грудня 2018 року м. Ужгород№ 810/2827/18
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Микуляк П.П.,

при секретарі Петрус К.І.,

за участю:

позивача: ТОВ "Віоль Компані", представник - не з'явився,

відповідача: ГУ ДФС у Київській області, представник - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Віоль Компані" до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення., -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України проголошується вступна та резолютивна частини Рішення. Повний текст Рішення виготовлено та підписано 02 січня 2019 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Віоль Компані" звернулося до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 23.03.2018р.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду року було прийнято рішення про передачу матеріалів адміністративної справи до Закарпатського окружного адміністративного суду за підсудністю, оскільки місце реєстрації позивача, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зазначено м. Ужгород (а.с. 168).

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було відкрито адміністративне провадження у даній справі (а.с. 148).

Позовна заява мотивована тим, що ГУ ДФС у Київській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Віоль Компані" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ "Охоронна фірма "Вовкодав" за період з 01.05.2017р. по 31.05.2017р., ТОВ "Кейнфор" за період з 01.12.2016р. по 31.01.2017р., ТОВ "Глобал Майнд" за період з 01.04.2017р. по 30.04.2017р., ТОВ "Атлантіс Трейд" за період з 01.02.2017р. по 31.03.2017р. за результатами якої складено акт № 152/10-36-14-14/38560023 від 02.03.2018р.

На підставі вищезгаданого акту було винесено податкове повідомлення-рішення від 23.03.2018р. за №, яким було збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальній сумі 125839,00 грн., з яких за податковим зобов'язанням 100671,00 грн., за штрафними санкціями 25168,00 грн.

Підставою для винесення податкового повідомлення-рішення від 23.03.2018р. стали висновки податкового органу про порушення податкового законодавства в періоді, що перевірявся, який ґрунтуються на тому, що на думку ГУ ДФС у Київській області, ТОВ "Віоль Компані" порушенні норми Податкового кодексу України, а саме: п.44.1 ст.44, п.198.6 ст. 198 в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 100 671,00 грн., в тому числі: за лютий 2017р. в сумі 25 000,00 грн.; за березень 2017р. в сумі 33 333,00 грн., за квітень 2017р. в сумі 6 250,00 грн., за травень 2017р. в сумі 36 088,00 грн.

Позивач вважає, що висновки податкового органу викладені в Акті перевірки щодо порушення ним положень податкового законодавства в частині формування грошових зобов'язань з податку на додану вартість за періоди, що перевірялись по взаємовідносинах із контрагентами ТОВ "Віоль Компані" є необґрунтованими, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, але подав до суду клопотання згідно якого, просив суд розглядати справу за його відсутності.

Представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, згідно якого вважає, що позовні вимоги є безпідставними та не підлягають до задоволення (а.с. 181).

В судове засідання представник відповідача не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином.

Згідно ч.1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, та підтверджено матеріалами справи, що на підставі направлення від 19.02.2018 року №368, виданого Головним управлінням Державної фіскальної служби у Київській області, відділом аудиту платників території обслуговування Києво - Святошинської ОДПІ управління аудиту ГУ ДФС у Київській області відповідно пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового Кодексу України, на підставі наказу ГУ ДФС у Київській області від 16.02.2018 року №354 проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "Віоль Компані" (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ "Охоронна фірма "Вовкодав" (код за ) за період з 01.05.2017 року по 31.05.2017 року, з ТОВ "Кейнфор" (код за ) за період з 01.12.2016 року по 31.01.2017 року, ТОВ "Глобал Маішд" (код за ) за період з 01.04.2017 року по 30.04.2017 року, ТОВ "Атлантіс Трейд" (код за ) за період з 01.02.2017 року по 31.03.2017 року

За результатами перевірки складено акт від 02.03.2018 №152/10-36-14-14/38560023.

Позаплановою документальною виїзною перевіркою встановлено порушення п. 44.1 ст. 44, п. 198.6 ст. 198 ПК, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся на загальну суму 100 671,00 грн., в тому числі за: лютий 2017 року в сумі 25 000,00 грн.; березень 2017 року в сумі 33 333,00 грн.; квітень 2017 року в сумі 6 250,00 грн. та травень 2017 року в сумі 36 088,00 грн.

У зв'язку із встановленням допущення позивачем зазначених вище порушень уповноваженими особами Головного управління ДФС у Київській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 23.03.2018р. яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальній сумі 125839,00 грн. в тому числі за основним платежем в сумі 100671,00 грн. та штрафні санкції в розмірі 25168,00грн.

Щодо взаємовідносин ТОВ "Віоль Компані" з ТОВ "Глобал Майнд", суд зазначає наступне.

31.03.2017 року укладено договір про надання послуг №2017/03.02 між ТОВ "Віоль Компані" (Замовник) з одного боку, та ТОВ "Глобал Майнд" (Виконавець) з іншого боку згідно якого, Виконавець зобов'язується за завданням Замовника надати інформаційно-консультаційні послуги з питань митного законодавства, в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Так згідно наданого акту надання послуг від 03.04,2017р. на загальну суму 37500 грн. за інформаційно-консультативні послуги з питань митного законодавства, не можливо встановити як надавались дані послуги та ким саме.

В ході проведеного аналізу встановлено, що ТОВ "Глобал Майнд" зареєстроване Кропивницькій ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області. Основний вид діяльності діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту. Кількість працюючих 1 особа.

Згідно аналізу зареєстрованих податкових накладних встановлено, що в податковому кредиті зареєстровано наступні накладні: бензин, дизпаливо, автомобілі вантажні та інше. В реалізації - навушники, акустичні системи, Послуга з організації збірки металоконструкції, просівка та перевірка на гігроскопічності та інше.

ТОВ "Глобал Майнд" маючи основний від діяльності - діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, що також підтверджується реалізацією ряду товарів: навушники, акустичні системи, послуга з організації збірки металоконструкції, просівка та перевірка на гігроскопічність та інше, фактично не міг надавати послуги по консультуванню з питань митного законодавства.

Щодо взаємовідносин ТОВ "Віоль Компані" з ТОВ "Атлантіс Трейд", суд зазначає наступне.

01.02,2017 року укладено договір про надання послуг №2017/04 між ТОВ "Віоль Компані" (Замовник) з одного боку, та ТОВ "Атлантіс Тренд" (Виконавець) з іншого боку згідно якого, Виконавець зобов'язується відповідно до завдань Замовника надати інформаційно-консультаційні послуги щодо застосування норм законодавства України: зокрема Митного кодексу України та нормативних документів, які застосовуються при проведенні митних процедур у зоні митного контролю; застосування норм права при декларуванні товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України та інше, а Замовник зобов'язується своєчасно прийняти та оплатити.

Так згідно наданих актів надання послуг від 01.02.2017р. за інформаційно-консультативні послуги з питань митного законодавства, не можливо встановити як надавались дані послуги, що включали в себе такі види послуг та яким чином булі реалізовані.

Згідно реєстру суб'єктів фіктивного підприємництва внесено запис, про те що ТОВ "Атлантіс Тренд" зареєстроване (переєстровано) у органах держр-ції ф.о.з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність.

В ході проведеного аналізу встановлено, що ТОВ "Атлантіс Тренд" зареєстроване у ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві. Основний вид діяльності - неспеціалізована оптова торгівля. Кількість працюючих 1 особа.

Згідно аналізу зареєстрованих податкових накладних встановлено, що в податковому кредиті зареєстровано наступні накладні: кава, чай, печиво, приправи та інше. В реалізації -Установка жорсткого диска в відеореєстратор, Ожина заморожена, Гриби, Кизил, Котел водогрійний теплопродуктивністю та інше.

Щодо взаємовідносин ТОВ "Віоль Компані" з ТОВ "Охоронна фірма "Вовкодав", суд зазначає наступне.

03.05.2017 року укладено договір надання послуг з розміщення реклами №2017/05.04 між ТОВ "Віоль Компані" (Замовник) з одного боку, та ТОВ "Охоронна фірма "Вовкодав" (Виконавець) з іншого боку згідно якого, Виконавець надає Замовнику на підставі заявок послуги із консультування щодо ведення бухгалтерського обліку, консультування по роботі в програмі 1С: Бухгалтерія, відновлення даних в програмі 1С: Бухгалтерія, розміщення реклами на веб-вузлах, просування сайту в мережі інтернет, рекламні послуги в мережі Інтернет, а Замовник зобов'язується прийняти такі послуги і оплатити їх.

Згідно наданих актів виконаних робіт від 03.05.2017 №70 "Просування сайту в мережі Інтернет" не можливо встановити як виконувались даний від послуги та які були задіяні ресурси, акт від 04.05.2017 №71 "реклама на веб-вузлах" не можливо встановити на яких веб-вузлах була розміщена реклама та якого змісту дана реклама, також не можливо встановити цільову аудиторію та не надано жодних звітів котрі б могли підтвердити виконання умов договору від 03.05.2017 №2017/05.04.

Згідно реєстру суб'єктів фіктивного підприємництва внесено запис, про те що ТОВ "Охоронна фірма "Вовкодав" зареєстровано (перереєстровано) та проваджено фінансово-господарську діяльність без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників.

Судом встановлено, що ТОВ "Охоронна фірма "Вовкодав" зареєстроване у Маріупольській ОДПЇ ГУ ДФС у Донецькій області (Центральне відділення). Основний вид діяльності - діяльність приватних охоронних служб. Кількість працюючих 1 особа.

Згідно аналізу зареєстрованих податкових накладних встановлено, що в податковому кредиті зареєстровано наступні накладні: кава, чай, печиво, приправи та інше. В реалізації - щебінь, шина мідна електротехнічна, чушка алюмінієва, дрібняк коксовий, корм для собак та інше.

Суд зазначає, що на підтвердження фактичного здійснення операцій з надання (отримання) рекламних послуг, враховуючи специфіку таких послуг та договорів, що їх регламентують, Товариство повинно мати відповідні належно оформлені первинні документи, зокрема і ті які посвідчують мету, об'єктивну необхідність, економічну доцільність отримання відповідних послуг, а також: можливість проведення таких операцій контрагентом з урахуванням необхідного часу, місця, матеріальних ресурсів необхідних для надання таких послуг.

Наявні в матеріалах справи акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) не розкривають зміст та обсяг наданих послуг (не дають можливість ідентифікувати, яку саме продукцію було розміщено, вид рекламного матеріалу), не містять певних медіа планів, вимог до рекламного матеріалу, доказів розміщення в мережі Інтернет.

Крім того, акти здачі-прийняття робіт є узагальнюючими документами, в них не конкретизовано які саме послуги виконувались (перелік наданих послуг), виконавців таких послуг, обсяг наданих послуг, період їх надання.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 19.06.2018р. (справа №826/14171/13-а), від 20.06.2018р. (траса №826/3952/13-а), від 25.06.2018р. (справа 826/20685/14).

Щодо взаємовідносин ТОВ "Віоль Компані" з ТОВ "Кейнфор", суд зазначає наступне.

Згідно наданої відповіді підприємства, документи що стосуються діяльності ТОВ "Віоль Компані" з ТОВ "Кейнфор" вилучені СВ ФР ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м.Києві на підставі ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 10.04.2017 року про надання тимчасового доступу до документів прокурору Київської міської прокуратури №8 Тахтарову О.С.

В ході проведеного аналіз встановлено, що ТОВ "Кейнфор" зареєстроване в ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м.Києві. Основний вид діяльності - неспеціалізована оптова торгівля.

15.02.2016 року, згідно реєстру суб'єктів фіктивного підприємництва, внесено запис, про те що підприємство зареєстроване (переєстрвоано) у органах держр-ції ф.о.з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність.

Відповідно до п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно п.44.3 ст.44 Податкового кодексу України Платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

За приписами п.44.6 ст.44 Податкового кодексу України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому п.44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності. Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Ст.1 Закону України від 16 липня 1999 року N 996-ХІУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон N 996) визначено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Водночас ст.1 Закону України від 16.07.99 N 996-ХЇУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

З наведеного законодавчого припису випливає, що первинні документи, які підтверджують дані податкового обліку платника податків, повинні бути достовірними, тобто відображати дійсним зміст господарських операцій, які впливають на визначення об'єкта оподаткування.

Суд наголошує, що первинні документи, які не відображають реального руху активів між учасниками господарської операції, є недостовірними.

Згідно з правовою позицію Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалі від 26 січня 2016 року №826/11928/15, платник податку повинен бути розумним та обачним при виборі контрагента. Перевірка наявності у постачальника державної реєстрації та реєстрації у податковому органі не характеризує підприємство як добросовісного платника, що має ділову репутацію, як конкурентоспроможну особу на ринку відповідних товарів. Отже, заходи, спрямовані на отримання витягу з Єдиного державного реєстру та інших документів реєстраційного характеру, є не достатніми, позаяк отримані платником відомості не дозволяють кваліфікувати контрагентів як добросовісних партнерів, що гарантують виконання своїх зобов'язань через уповноважених представників.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що акти наданих послуг позивачу від вказаних вище товариств не можуть бути враховані як юридично значимі документи на підтвердження виконання спірних операцій та, відповідно, для цілей відображення спірних операцій в бухгалтерському та податкового обліку, а отже і для цілей формування спірних сум податкового кредиту.

В даному випадку судом береться до уваги практика Верховного Суду України, викладена у Постанові від 20.01.2016р. у справі за позовом ПАТ "МТС Україна" до Міжрегіонального головного управління Міністерства доходів і зборів України - Центрального офісу з обслуговування великих платників про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень. Згідно з цією правовою позицією надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Про необґрунтованість податкової вигоди можуть також свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин:

- неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності;

- відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв'язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів;

- облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій;

- здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку;

- відсутність первинних документів обліку.

Таким чином, подані позивачем первинні документи бухгалтерського та податкового обліку не є достатніми доказами фактичного виконання операцій, оскільки спірні господарські операції не підтверджені належними первинними документами, що в сукупності з виявленими відповідачем фактами щодо фіктивної діяльності контрагента позивача, що виключає правомірність їх відображення у податковому обліку ТОВ "Віоль Компані".

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки у ході судового розгляду справи доведено правомірність винесення відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення - рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Віоль Компані" до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23.03.2018р. № - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяП.П. Микуляк