Справа № 805/3803/16-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2019-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року справа №805/3803/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Арабей Т.Г., Ястребової Л.В.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Артемівського міського відділу (з обслуговування м. Артемівська та Артемівського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року у справі №805/3803/16-а (головуючий І інстанції Аляб'єв І.Г.) за позовом ОСОБА_1 до Артемівського міського відділу (з обслуговування м. Артемівська та Артемівського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь різницю грошового забезпечення за період часу з 27.08.2014 року по 06.11.2015 року у розмірі 59 800, 24 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що наказом начальника ГУ МВС України в Донецькій області був звільнений з органів внутрішніх справ за п.66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ з 11.08.2014 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.12.2014 року по справі 826/16609/14 позивача поновлено на посаді начальника сектору карного розшуку Артемівського МВ та призначено виплатити на його користь грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

Проте, всупереч судового рішення, відповідач не виплатив грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з Артемівського міського відділу (з обслуговування м. Артемівська та Артемівського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 різницю грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 27 серпня 2014 року по 03 листопада 2015 року у розмірі 61 803,23 грн.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову, прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Обґрунтування апеляційної скарги.

1. Суд першої інстанції помилково здійснив розрахунок грошового забезпечення по робочим дням, оскільки п.8 Порядку №100 розрахунок середньомісячного та середньоденного грошового забезпечення здійснюється у календарних днях.

Сторони до судового засідання не з'явилися, про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

Позивач ОСОБА_1 наказом ГУ МВС України в Донецькій області № 300 о/с від 12.08.2013 р. призначений на посаду начальника сектору карного розшуку Артемівського міськвідділу (з обслуговування міста Артемівськ та Артемівського району) ГУМВС України в Донецькій області.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1667 о/с від 26.08.2014 року ОСОБА_1 звільнено у запас з посади начальника сектору карного розшуку Артемівського міського відділу (з обслуговування міста Артемівська та Артемівського району) Головного управління МВС Україні в Донецькій області за п. 66 «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.12.2014 року по справі № 826/16609/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.02.2015 року (а.с.14-19, 21-25 т.1) визнано незаконним та скасовано наказ МВС України № 1667 о/с від 26 серпня 2014 року в частині звільнення майора міліції ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ України на підставі пункту 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ; поновлено позивача на посаді начальника сектору карного розшуку Артемівського міськвідділу (з обслуговування міста Артемівськ та Артемівського району) ГУМВС України в Донецькій області; призначено виплатити позивачу грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.02.2018 року, залишеним в цій частині без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.08.2018 року визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства внутрішніх справ України від 26 серпня 2014 року № 1667 о/с «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ.

Наказом від 03.11.2015 року № 331 о/с по особовому складу майора міліції ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника сектора карного розшуку Артемівського МВ з 27 серпня 2014 року (а.с.46 т.1).

Наказом ГУ МВС України в Донецькій області від 06.11.2015 року № 354 о/с майора міліції ОСОБА_1 начальника сектора карного розшуку Артемівського МВ з 06.11.2015 року звільнено з органів внутрішніх справ за пунктом 64 «ж» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за власним бажанням) у запас Збройних Сил (а.с.45 т.1)

Відповідачем нараховано та перераховано на картковий рахунок позивача грошове забезпечення за період з 27 серпня 2014 року по 06 листопада 2015 року на загальну суму 23 012,40 грн:

- в період з 27 серпня 2014 року по 31 серпня 2014 року 256,66 грн;

- в період з 01 вересня 2014 року по 31 жовтня 2015 року по 1 591,31 грн щомісячно у загальній сумі 22 278,24 грн;

- в період з 01 листопада 2015 року по 06 листопада 2015 року 477,40 грн.

Довідка Артемівського МВ від 31 жовтня 2016 року № 26639/201/06-2016 свідчить, що позивачу нарахована та перерахована на картковий рахунок компенсація за невикористану чергову відпустку за 2015 рік у сумі 1 658,00 грн (а.с.44 т.1).

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що час вимушеного прогулу позивача складає з 27.08.2014 року по 03.11.2015 року, тому за цей період підлягає стягненню з відповідача грошове забезпечення на користь позивача, яке розраховується, виходячи з кількості робочих днів відповідно до Порядку №100.

Спірним в межах доводів апеляційної скарги є розрахунок суми грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за календарними чи робочими днями.

Оцінка суду.

Відповідно до частини другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд першої інстанції, розраховуючи розмір середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу керувався положеннями п.5 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою КМУ від 08.02.1995 року №100 (далі - Порядок №100), відповідно до якого нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з абз.1 п.8 розділу IV вказаного Порядку №100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (середньогодинна) заробітна визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

З огляду на викладене при обчисленні розміру середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає сума заробітку за робочі дні, виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень порядку.

Зазначений правовий висновок визначено в постанові Верховного Суду від 21 листопада 2018 року №808/928/16.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд враховує у спірних правовідносинах висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 21 листопада 2018 року №808/928/16, та зазначає, що розрахунок грошового забезпечення за час вимушеного прогулу розраховується за робочі дні.

Відповідно до довідки (а.с.12 т.1) грошове забезпечення позивача за червень - 5851,81 грн, за липень 2014 року - 5966,07 грн.

На підставі листа Міністерства соціальної політики України від 04 вересня 2013 року № 9884/0/14-13/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2014 рік» кількість робочих днів за червень 2014 року складає 19 днів, за липень 2014 року 23 дні.

Таким чином, середньоденна заробітна плата позивача складає 281,38 грн (5 851,81 грн (червень 2014 року) + 5 966,07 грн (липень 2014 року) : 42 (робочі дні за два місяці).

Період вимушеного прогулу становить з 27.08.2014 року по 03.11.2015 року, з яких робочих днів - 300 (лист Міністерства соціальної політики України від 04 вересня 2013 року № 9884/0/14-13/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2014 рік» та від 09 вересня 2014 року № 10196/0/14-14/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2015 рік»)

Отже, грошове забезпечення позивача за час вимушеного прогулу становить 84 414,00 грн (281,38 грн х 300 днів), з врахуванням виплаченого грошового забезпечення у сумі 23012,40 грн, підлягає виплаті позивачу 61401,60 грн (з відрахуванням податків, зборів та інших обов'язкових платежів), а не 61 803,23 грн, як помилково зазначив суд першої інстанції, враховуючи в цю суму також і заробітну плату позивача за листопад 2015 року.

Таким чином, розрахунок розміру грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу, яке стягується на користь ОСОБА_1, судом першої інстанції правильно розраховано за робочі дні, тому суд не приймає доводи апеляційної скарги про застосування при розрахунку календарних днів.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, враховуючи в суму грошового забезпечення позивача за час вимушеного прогулу і заробітну плату позивача за листопад 2015 року, неправильно застосував норми матеріального права, що обумовлює часткове задоволення апеляційної скарги та зміну судового рішення в частині визначення суми грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу, яке стягується на користь ОСОБА_1

Як визначено п.1 ч.6 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачем є службові особи, які у значенні ЗУ «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Згідно з п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 139, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Артемівського міського відділу (з обслуговування м. Артемівська та Артемівського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року у справі №805/3803/16-а - задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року у справі №805/3803/16-а - змінити.

В абзаці другому резолютивної частини постанови слова та цифри «61803 (шістдесят одна тисяча вісімсот три) гривні 23 копійки)» замінити словами та цифрами «61401 (шістдесят одна тисяча чотириста одна) гривня 60 копійок (з відрахуванням податків, зборів та інших обов'язкових платежів)».

В іншій частині постанову Донецького окружного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року у справі №805/3803/16-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 10 січня 2019 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 10 січня 2019 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді Т.Г. Арабей

Л.В. Ястребова