Справа № 420/5662/18
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5662/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши у приміщенні суду в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Одеський слідчий ізолятор", Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про визнання протиправними бездіяльність Державної установи "Одеський слідчий ізолятор" та Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

З позовом до суду звернулась ОСОБА_1 до Державної установи "Одеський слідчий ізолятор", Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про визнання протиправною бездіяльність Державної установи "Одеський слідчий ізолятор" щодо не включення часу роботи на посаді операційної сестри хірургічного відділення медичної частини установи ЮГ-311/192 з 10.03.1994 року по 31.12.1994 року, та часу роботи на посаді фельдшера медичної частини ЮГ-311/192 з 01.01.1995 року з переходом на службу до Органів внутрішніх справ України в Одеській області у розрахунок вислуги років для призначення пенсії згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", зобов'язати Державну установу "Одеський слідчий ізолятор" включити час роботи на посаді операційної сестри хірургічного відділення медичної частини установи ЮГ-311/192 з 10.03.1994 року по 31.12.1994 року, та час роботи на посаді фельдшера медичної частини ЮГ-311/192 з 01.01.1995 року з переходом на службу до Органів внутрішніх справ України в Одеській області у розрахунок вислуги років для призначення пенсії згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", який направити до Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції для призначення пенсії ОСОБА_1, визнати протиправною бездіяльність Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України щодо не оформлення необхідних документів і подання про призначення пенсії ОСОБА_1 та не направлення вказаних документів і подання до Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області, згідно із Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1, зобов'язати Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України оформити необхідні документи і подання про призначення пенсії за вислугою років ОСОБА_1, які направити до Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області, згідно із Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1 для призначення пенсії ОСОБА_1

Ухвалою суду 05.11.2018 року було відкрито провадження у справі №420/5662/18 за правилами загального позовного провадження.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач - ОСОБА_1, з 10.03.1994 року працювала в Державній Установі «Одеська установа виконання покарань(№21)» на посаді фельдшер медичної частини слідчого ізолятору, в званні капітан внутрішньої служби. 27.12.2017 року була звільнена на підставі п. 4 ч.І ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв'язку із скороченням штату. 29.01.2018 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до Державної Установи «Одеська установа виконання покарань (№21) про направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області відповідних розрахунків та документів для призначення їй пенсії за вислугу років, відповідно до п.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 30.01.2007 року №3-1. Не отримавши відповіді на свою заяву, позивач повторно 24.04.2018 року звернулась із запитом до Державної Установи «Одеська установа виконання покарань (№21) щодо руху її заяви від 29.01.2018 року. Листом від 27.04.2018 року відповідач повідомив позивача, що 20.03.2018 року заява позивача із доданими до неї матеріалами для призначення пенсії була направлена до Управління бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України. Листом від 25.05.2018 року Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України повідомило позивача, що 21.05.2018 року документи ОСОБА_1 були направлені до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області для призначення їй пенсії. Листом від 06.07.2018 року Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України повідомило ОСОБА_1, що Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Одеській області заява позивача з додатками були повернуті без розгляду, у зв'язку з тим, що позивач не має встановленої вислуги років відповідно до вимог ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Позивач 09.07.2018 року звернулася до Державної установи «Одеська установа виконання покарань (№21)» із заявою, в якій просила включити у розрахунок вислуги років для призначення пенсії згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» час роботи на посаді операційної сестри хірургічного відділення медичної частини установи ЮГ-311/192 та час роботи на посаді фельдшера медичної частини ЮГ-311/192 з подальшим переходом на службу до Органів внутрішніх справ України в Одеській області. Листом від 27.07.2018 року Державна Установа «Одеська установа виконання покарань (№21)» відмовила позивачу у задоволенні її заяви, повідомив, що позивачу вже був здійснений відповідний розрахунок, згідно із Порядком обчислення сгажу служби для виплати надбавки за вислугу років особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №1341/5 від 10.09.2012 року. Таким чином, позивач вважає вказану бездіяльність Державної Установи «Одеська установа виконання покарань (21)» та Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції необгрунтованою, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, у зв'язку з чим звернулася до суду.

Представник відповідача - Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції 21.11.2018 року за (вхід.№35580/18) надав до суду відзив щодо відмови позивачу у задоволенні позовних вимог пославшись на те, що умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які проходили службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України, які мають право на пенсію визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року. Пунктом "б" статті 1-2 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту. Відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсія за вислугу років призначається: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закон) (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних років і шість місяців та більше. Одночасно, ст. 17 вказаного Закону визначає вичерпний перелік видів служби та періоди часу, які враховуються до вислуги років для призначення пенсії. Жодної відсилочної норми вказана стаття не містить, а також не містить посилання на те, що види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, можуть бути встановленні підзаконними актами. Разом з тим, ні в ст. 12, ні в ст. 17 Закону не вказано, що пенсію за вислугу років можна призначити особам при наявності років вислуги, обчислених на пільгових умовах. Тоді як вказаними нормами чітко передбачено, що пенсія за вислугу років призначається при наявності календарної вислуги, та містить виключний перелік періодів служби, які враховуються в календарну вислугу років. Крім того, відповідач вважає за необхідне зазначити, що чинним законодавством України визначено, що пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком. Важливою умовою для призначення пенсії за вислугу років є певний стаж роботи за спеціальністю. Однак, умови призначення пенсії за вислугу років неоднакові. В одних випадках вони призначаються незалежно від віку, в інших - встановлюється вік і стаж. Тривалість стажу роботи розраховується з урахуванням загальної тривалості роботи в календарному вирахуванні або загальній тривалості роботи в пільговому вирахуванні. Отже, на думку відповідача, для призначення пенсії за віком для ОСОБА_1 Закон № 2262 визначає, як обов'язкову вимогу, наявність саме календарної вислуги, а не її загальну тривалість у пільговому обрахуванні (а.с.72-77).

26.11.2018 року від позивача на адресу суду за вхід.№36281/18 надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначає, що відповідач - Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції не спростовує її твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог. Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Згідно зі статтею 12 цього Закону, пенсія за вислугу років призначається: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «ж» статті 12 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: зокрема, (враховуючи те, що позивач звільнена зі служби 27 грудня 2017 року) з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше. Стаття 17-1 вказаного Закону передбачає, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Кабінетом Міністрів України визначено такий порядок у Постанові № 393. Відповідно до абз. 12 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (даті - Постанова) встановлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України №2262-ХІІ особам, зазначеним у пункті "ж" статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховується час перебування на посадах службовців у виправно-трудових установах, в органах і установах виконання покарань, слідчих ізоляторах, лікувально-трудових профілакторіях, інспекціях виправних робіт, підрозділах кримінально-виконавчої інспекції та невоєнізованої професійно-пожежної охорони, які переведені в категорію посад, що заміщуються рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ та Державної кримінально-виконавчої служби за переліком посад і на умовах (в порядку), затверджуваних відповідно Міністерством внутрішніх справ та Міністерством юстиції (а.с.106-110).

06.12.2018 року від представника відповідача - Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції за (вхід.№37879/18) надійшли заперечення на позовну заяву, у якій відповідач зазначає, щодо зарахування до календарної вислуги років для призначення пенсії ОСОБА_1 на умовах Закону № 2262 періоду перебування на посадах службовців Державної кримінально- виконавчої служби України, які в подальшому були переведені в категорію посад, що заміщуються рядовим і начальницьким складом: відповідно до п. «і» ст. 17 Закону № 2262 особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам. зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 12 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії, у тому числі, зараховуються: час перебування на посадах службовців Державної кримінально-виконавчої служби України, у підрозділах професійної (невоенізованої) пожежної охорони, які в подальшому були переведені в категорію посад, що заміщуються рядовим і начальницьким складом за переліком посад і на умовах, які визначаються центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання кримінальних покарань, цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки. Міністерство юстиції України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань та пробації, а тому останній уповноважений визначати перелік посад службовців Державної кримінально-виконавчої служби України, які в подальшому були переведені в категорію посад, що заміщуються рядовим і начальницьким складом, та умови зарахування такої вислуги років. Так, дійсно наказом Міністерства юстиції України від 11 вересня 2012 року № 1352/5 «Про затвердження Переліку посад службовців державної кримінально-виконавчої служби України, які в подальшому були переведені в категорію посад, що заміщуються рядовим і начальницьким складом Державної кримінально-виконавчої служби, та умови зарахування їм часу перебування на цих посадах для визначення стажу служби», на який позивач посилається як на правову підставу, установлено, що особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України до вислуги років зараховуються один місяць роботи за один місяць служби в календарному обчисленні з дня призначення на відповідну посаду на таких умовах: за час перебування на посадах службовців у виправно-трудових установах, установах виконання покарань, слідчих ізоляторах, лікувально-трудових профілакторіях, інспекціях виправних робіт, підрозділах кримінально-виконавчої інспекції особам, які перебували на службі на день набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 19 вересня 1993 року № 747 «Про внесення змін і доповнень до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393». Згідно біографічної довідки на ОСОБА_1, виданої державною установою «Одеська установа виконання покарань (№ 21)», остання у період з травня 1994 року по січень 1995 року та з січня 1995 року по серпень 1995 року перебувала на посадах медичної сестри операційного блоку установи ЮГ-311/192 УМВС України в Одеській області та фельдшером медичної частини ЮГ-311/192 УМВС України в Одеській області відповідно. Однак, зазначені вище посади не належать до посад службовців державної кримінально-виконавчої служби України, які в подальшому були переведені в категорію посад, що заміщуються рядовим і начальницким складом Державної кримінально-виконавчої служби, визначених наказом Міністерства юстиції України від 11 вересня 2012 року №1352/5, а тому відсутні підстави для зарахування вказаного періоду до календарної вислуги років для призначення пенсії на умовах Закону №2262. Відповідач вказує, що аналізуючи Закон № 2262, законодавець розмежовує такі поняття як «вислуга років» та «календарна вислуга років». При цьому, до вислуги років є можливим зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні і цей стаж теж враховується при призначенні пенсії (як правило випливає на розмір пенсії). В той же час, для отримання права на призначення пенсії обов'язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному Законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні Законом не передбачено. Згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пільгова вислуга років враховується при визначенні розміру пенсії за вислугу років на підставі ст. 13 Закону, оскільки у вказаній статті відсутня пряма вказівка на календарні роки, тоді як ст. 12 Закону містить пряму вказівку, що умовами для призначення пенсії за вислугу років є наявність у особи на день звільнення саме календарних років вислуги. Аналіз вищевказаних правових норм дає підстави для висновку, що на позивача розповсюджується дія Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" і на день звільнення останньої, тобто на 27 грудня 2017 року, вислуга років у календарному обчисленні складала 22 роки 04 місяці 09 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за вислугою років (а.с.136-140).

В судове засідання 10.01.2019 року сторони до залу судового засідання №16 Одеського окружного адміністративного суду не прибули, позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представники відповідачів були сповіщені належним чином про день, час та місце слухання справи, але в судове засідання не прибули без поважних причин, а тому, на підставі положень ч.9 ст.205 КАС України, суд ухвалив рішення, розглянути цю справу в порядку письмового провадження 16.01.2019 року за наявними в справі письмовими доказами та запереченнями.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, суд встановив наступні факти та обставини:

Позивач - ОСОБА_1, з 10.03.1994 року працювала в Державній Установі «Одеська установа виконання покарань(№21)» на посаді фельдшер медичної частини слідчого ізолятору, в званні капітан внутрішньої служби. 27.12.2017 року відповідно до наказу Державної Установи «Одеська установа виконання покарань (№23)» №149 о/с ОСОБА_1 була звільнена на підставі п. 4 ч.І ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв'язку із скороченням штату, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №348 "Про ліквідацію територіальних органів управління Державної пенітенціарної служби та утворення територіальних органів Міністерства юстиції" від 18.05.2016 року та пропозиції Міністерства юстиції про утворення з 11.11.2017 року Державної установи "Центр охорони здоров'я Державної кримінально-виконавчої служби України", та розпорядження Кабінета Міністрів № 684-р Про утворення Державної установи "Центр охорони здоров'я Державної кримінально- виконавчої служби України" від 13.09.2017 року. 29.01.2018 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до Державної Установи «Одеська установа виконання покарань (№21) про направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області відповідних розрахунків та документів для призначення їй пенсії за вислугу років, відповідно до п.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 30.01.2007 року №3-1. Не отримавши відповіді на свою заяву, позивач повторно 24.04.2018 року звернулась із запитом до Державної Установи «Одеська установа виконання покарань (№21) щодо руху її заяви від 29.01.2018 року. Листом від 27.04.2018 року відповідач повідомив позивача, що 20.03.2018 року заява позивача із доданими до неї матеріалами для призначення пенсії була направлена до Управління бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України. 25.05.2018 року Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України листом повідомило позивача, що 21.05.2018 року документи ОСОБА_1 були направлені до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області для призначення їй пенсії. 06.07.2018 року Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України листом повідомило ОСОБА_1, що Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Одеській області заява позивача з додатками були повернуті без розгляду, у зв'язку з тим, що позивач не має встановленої вислуги років відповідно до вимог ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Однак, відповідно до витягу з наказу Начальника Державної Установи «Одеська установа виконання покарань (№21)», згідно із розрахунку вислуги років, проведеного для призначення позивачу пенсії Державною Установою «Одеська установа виконання покарань (№21)», її вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні становить 22 роки 04 місяці 09 день, у пільговому обчисленні - 30 років 00 місяців 21 день. Позивач 07.05.2018 року звернулась із запитом до Державної Установи «Одеська установа виконання покарань (№21)» про надання інформації щодо проходження нею служби у зазначеній установі. У відповідь на запит позивач отримала листа, з якого вбачається, що в період призначення її на посаду медичної операційної сестри хірургічного відділення медичної частини Установи виконання покарань -192 УМВС України в Одеській області хірургічного відділення медичної частини 10.03.1994 року, штат установи ЮГ-311/192 був затверджений наказом МВС України від 29.05.1992 року №310, штат медичної частини установи ЮГ-311/192 затверджений наказом начальника УВС Одеської області від 01.02.1994 року №66, в якому посада медична сестра операційна - службовець (вільнонаймана), посада фельдшера - атестована (ст. лейтенант вн.сл.). З 01.01.1995 року позивача призначено на посаду фельдшера медичної частини. Наступні зміни штату установи затверджені наказом начальника УМВС в Одеській області від 19.07.1995 року за № 047. ОСОБА_1 09.07.2018 року звернулася до Державної установи «Одеська установа виконання покарань (№21)» із заявою, в якій просила включити у розрахунок вислуги років для призначення пенсії згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» час роботи на посаді операційної сестри хірургічного відділення медичної частини установи ЮГ-311/192 з 10.03.1994 року по 31.12.1994 року, та час роботи на посаді фельдшера медичної частини ЮГ-311/192 з 01.01.1995 року з подальшим переходом на службу до Органів внутрішніх справ України в Одеській області. Листом від 27.07.2018 року Державна Установа «Одеська установа виконання покарань (№21)» відмовила позивачу у задоволенні її заяви, повідомив, що позивачу вже був здійснений відповідний розрахунок, згідно із Порядком обчислення стажу служби для виплати надбавки за вислугу років особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №1341/5 від 10.09.2012 року.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.14 Закону України «Про Державно-кримінальну службу України» (даті - Закон) до персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України належать особи рядового і начальницького складу, спеціалісти, які не мають спеціальних звань, та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в Державній кримінально-виконавчій службі України.

Частиною 1 статті 23 Закону визначено, що держава забезпечує соціальний захист персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших законів України.

Згідно частини 3 статті 23 Закону, пенсійне забезпечення осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби здійснюється відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». При звільненні зі служби особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Так, преамбулою Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закону №2262-ХІІ) (у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин) зазначено, що цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебувають на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Стаття 1 Закону №2262-ХІІ передбачає, що особи, які мають право на пенсію за цим Законом за наявності встановленої цим Законом вислуги зокрема, на військовій службі, Державній кримінально-виконавчій службі України, мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Стаття 2 Закону №2262-ХІІ встановлює, що військовослужбовцям, особам, які мають право па пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Згідно із п. «б», «ж» ч.1 ст.1-2 Закону №2262-ХІ1 право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають бути звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України та працівники на будь-яких посадах медичних закладів.

Окрім цього, слід зазначити, що відповідно до п.2 Розділу ІІ Переліку закладів охорони здоров'я Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 21.03.2013 № 499/5, до закладів охорони здоров'я Державної кримінально-виконавчої служби України належить медична частина установи виконання покарань, медична частина слідчого ізолятору.

Позивач займала посаду медичної операційної сестри хірургічного відділення медичної частини Установи виконання покарань-192 УМВС України в Одеській області - (службовець, середній медичний персонал) та посаду фельдшера (атестована, ст.лейтенант внутрішньої служби) - (службовець, середній медичний персонал).

Відповідно до абз.9 п. «а» ч.1 ст.12 Закону № 2262-ХІІ, пенсія за вислугу років призначається особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше.

Відповідно до пп. «б», «и». «і» ч.1 ст.17 Закону №2262-ХІІ, особам зазначеним у пунктах «б - «д», статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії, зокрема, зараховується служба в органах внутрішніх справ, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду, час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Державної кримінально-виконавчої служби України на посади офіцерського складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Міністерством внутрішніх справ України, органами виконання кримінальних покарань, час перебування на посадах службовців Державної кримінально-виконавчої служби України. Частина 3 ст.17 Закону України №2262-ХІІ встановлює, що до вислуги років осіб, зазначених у пункті "ж" статті 1-2 цього Закону, додатково зараховується час безперервної роботи в медичних закладах на будь-яких посадах.

Відповідно до ч.4 ст.17 Закону України №2262-XII при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Частина 4 статті 23 Закону України «Про Державно-кримінальну службу України» встановлює, що особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюється пільговий залік вислуги років для призначення пенсії - один місяць служби за сорок днів.

Окрім цього, стаття 17-1 Закону України №2262-ХІІ передбачає, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абз. 12 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (далі - Постанова) встановлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України №2262-Х1І особам, зазначеним у пункті "ж" статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховується час перебування на посадах службовців у виправно-трудових установах, в органах і установах виконання покарань, слідчих ізоляторах лікувально-трудових профілакторіях, інспекціях виправних робіт, підрозділах кримінально- виконавчої інспекції та невоєнізованої професійно-пожежної охорони, які переведені в категорію посад, що заміщутоться рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ та Державної кримінально-виконавчої служби за переліком посад і на умовах (в порядку), затверджуваних відповідно Міністерством внутрішніх справ та Міністерством юстиції.

Посилання відповідача, на те що Міністерством юстиції України не було затверджено вказаного переліку є безпідставним, оскільки 11.09.2012 року Міністерство затвердило своїм наказом №1352/5 Перелік посад службовців Державної кримінально-виконавчої служби України, які в подальшому були переведені в категорію посад, що заміщуються рядовим і начальницьким складом Державної кримінально-виконавчої служби України.

Абзац 2 пункту 2 вказаного Переліку посад службовців Державної кримінально-виконавчої служби України, які в подальшому були переведені в категорію посад, що заміщуються рядовим і начальницьким складом Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11.09.2012 року № 1352/5, встановлює, що особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України до вислуги років зараховується один місяць роботи за один місяць служби в календарному обчисленні з дня призначення на відповідну посаду на умовах за час перебування на посадах службовців у виправно-трудових установах, установах виконання покарань, слідчих ізоляторах, лікувально-трудових профілакторіях, інспекціях виправних робіт, підрозділах кримінально-виконавчої інспекції - особам, які перебувають на службі на день набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 19 вересня 1993 року №747 «Про внесення змін і доповнень до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393».

Правовою підставою для набуття особою, яка проходила службу, зокрема в органах Державної кримінально-виконавчої служби, права на призначення пенсії за вислугою років є наявність в неї відповідного стажу роботи, набутого у відповідності до норм законодавства, регулюючих засади трудової діяльності зазначеної категорії осіб та їх соціального забезпечення. Також, законодавством регламентовано пільгове обчислення стажу осіб, які проходять службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби, що є гарантією їх соціальних прав на пільгове пенсійне забезпечення, а саме ч.4 ст. 23 Закону України «Про державну кримінально виконавчу службу» особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюється пільговий залік вислуги років для призначення пенсії - один місяць служби за сорок днів. Таким чином можна зробити висновок, що пільгова вислуга враховується саме при призначенні пенсії згідно із п. «а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Судом встановлено, що з 10.03.1994 року по 18.08.1995 року - це час роботи позивача на посадах медичної операційної сестри та фельдшера медичної частини слідчого ізолятору, (медичної частини виправної установи), який не було включено в обчислення вислуги років, та не включений у відповідний розрахунок вислуги років для призначення пенсії, тобто час роботи 1 рік 5 місяців 8 днів. З 18.08.1995 року по 27.12.2017 року - це період служби позивача на посаді фельдшера медичної частини слідчого ізолятору, (медичної частини виправної установи) тобто строк служби складає 22 роки 4 місяці 9 днів. Календарна вислуга років складає за час роботи 1 рік 5 місяців 8 днів у слідчому ізоляторі (медична частина слідчого ізолятору, медична частина установи) та служба в органах МВС, ДПТС, ДКВС 22 роки 4 місяці 9 днів на посаді фельдшера медичної частини слідчого ізолятору, що разом складає вислугу 23 календарних роки та 9 місяців 17 днів, а у пільговому обчислені це становить 30 років 00 місяців 21 день, що надає позивачу право для призначення пенсії, відповідно до ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Таким чином, правовою підставою для набуття особою, яка проходила службу, зокрема в органах Державної кримінально-виконавчої служби, права на призначення пенсії за вислугою років є наявність в неї відповідного стажу роботи, набутого у відповідності до норм законодавства, регулюючих засади трудової діяльності зазначеної категорії осіб та їх соціального забезпечення.

При цьому, законодавством регламентовано пільгове обчислення стажу осіб, які проходять службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби, що є гарантією їх соціальних прав на пільгове пенсійне забезпечення. Разом з тим, жодною нормою чинного законодавства не передбачено обмежень щодо врахування вислуги років вказаної категорії осіб у пільговому обчисленні до стажу, який надає право на призначення пенсії за вислугу років.

Верховний Суд України у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі №750/9775/16-а зазначив, що визначальною підставою у питанні можливості пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугою років, є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певної категорії для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, чи інших соціальних виплат. Основним актом, на підставі якого здійснюється таке регулювання є зокрема Закон №2262-ХІІ. Можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов'язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію за вислугу років, а зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу. Така можливість передбачена постановою № 393. Також, суд наголосив, шо до актів правового регулювання умов і порядку призначення пенсій за вислугу років належать і ті правові акти, які передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення.

Відповідно до приписів ч.5 ст.242 КАС України, суди, які розглядають аналогічні спори повинні застосовувати висновки Верховного Суду щодо застосування норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до п. 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 р. №3-1 (далі - Порядок) заяви про призначення пенсії та вислугу років, особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом № 2262-ХІ1, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі через уповноважені структурні підрозділи, зокрема, Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи). Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів.

Згідно з вимогами п. 12 Порядку уповноважений структурний підрозділ форму є вищезазначену заяву та подання про призначення пенсії відповідно до Додатків 1,2 до пункту 12 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Наведені норми свідчать, що визначення вислуги років, яка враховується при обчисленні пенсій службовцям рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби, при звільненні, а також оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення таких пенсій здійснюються уповноваженими органами Державної пенітенціарної служби України - у правлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

Південним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, при оформленні документів щодо призначення пенсії використовують матеріали, надані установами виконання покарань, слідчими ізоляторами. Таким чином, і Державна Установа «Одеська установа виконання покарань(№21)», і Південне міжрегіональне управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції повинні вчинити активні дії щодо підготовки необхідних документів для призначення позивачу пенсії з врахуванням її календарної та пільгової вислути років.

Таким чином, оцінюючи у сукупності надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної установи "Одеський слідчий ізолятор", Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про визнання протиправною бездіяльність Державної установи "Одеський слідчий ізолятор" щодо не включення часу роботи на посаді операційної сестри хірургічного відділення медичної частини установи ЮГ-311/192 з 10.03.1994 року по 31.12.1994 року, та часу роботи на посаді фельдшера медичної частини ЮГ-311/192 з 01.01.1995 року з переходом на службу до Органів внутрішніх справ України в Одеській області у розрахунок вислуги років для призначення пенсії згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", зобов'язати Державну установу "Одеський слідчий ізолятор" включити час роботи на посаді операційної сестри хірургічного відділення медичної частини установи ЮГ-311/192 з 10.03.1994 року по 31.12.1994 року, та час роботи на посаді фельдшера медичної частини ЮГ-311/192 з 01.01.1995 року з переходом на службу до Органів внутрішніх справ України в Одеській області у розрахунок вислуги років для призначення пенсії згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", який направити до Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції для призначення пенсії ОСОБА_1, визнати протиправною бездіяльність Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України щодо не оформлення необхідних документів і подання про призначення пенсії ОСОБА_1 та не направлення вказаних документів і подання до Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області, згідно із Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1, зобов'язати Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України оформити необхідні документи і подання про призначення пенсії за вислугою років ОСОБА_1, які направити до Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області, згідно із Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1 для призначення пенсії ОСОБА_1, підлягають задоволенню відповідно до положень ч.1 ст.245 КАС України.

Судові витрати розподілити за правилами ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.139,241-246,263 КАС України, суд, - В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Державної установи "Одеський слідчий ізолятор" щодо не включення часу роботи на посаді операційної сестри хірургічного відділення медичної частини установи ЮГ-311/192 з 10.03.1994 року по 31.12.1994 року, та часу роботи на посаді фельдшера медичної частини ЮГ-311/192 з 01.01.1995 року з переходом на службу до Органів внутрішніх справ України в Одеській області у розрахунок вислуги років для призначення пенсії згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

3. Зобов'язати Державну установу "Одеський слідчий ізолятор" включити час роботи на посаді операційної сестри хірургічного відділення медичної частини установи ЮГ-311/192 з 10.03.1994 року по 31.12.1994 року, та час роботи на посаді фельдшера медичної частини ЮГ-311/192 з 01.01.1995 року з переходом на службу до Органів внутрішніх справ України в Одеській області у розрахунок вислуги років для призначення пенсії згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", який направити до Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції для призначення пенсії ОСОБА_1

4. Визнати протиправною бездіяльність Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України щодо не оформлення необхідних документів і подання про призначення пенсії ОСОБА_1 та не направлення вказаних документів і подання до Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області, згідно із Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1.

5. Зобов'язати Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України оформити необхідні документи і подання про призначення пенсії за вислугою років ОСОБА_1, які направити до Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області, згідно із Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1 для призначення пенсії ОСОБА_1

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст. 291, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 15.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Єфіменко К.С.

.