Справа № 815/6917/17     
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2019-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6917/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року м.Одеса

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

За участю секретаря - Гуманенко В.О.

За участю сторін:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: не з'явився

Треті особи:

ОСОБА_1: не з'явився

ОСОБА_2: не з'явився

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандарт Фінанс Групп": не з'явився

Від Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк": не з'явився

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_5 до державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстраційна служба Одеської області" Махортова Ігора Олександровича, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандарт Фінанс Групп", Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про визнання незаконними та скасування рішень державного реєстратора,-

ВСТАНОВИВ:

Одеським окружним адміністративним судом розглядається справа за адміністративним позовом ОСОБА_5, в якому позивач просить суд визнати незаконними та скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстраційна служба Одеської області" Махортова Ігора Олександрович: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:38681570 від 12.12.2017 року, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено 12.12.2017 року запис про право власності за номером:23889809, про право приватної вланості Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандарт Фінанс Групп", , на будинок, дачний з господарськими будівлями під АДРЕСА_1, загальною площею 232,5 кв.м., житлова площа 87,3 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 237; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 38680504 від 12.12.2017 року, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено 12.12.2017 року запис про право власності за №23889125, про право приватної власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандарт Фінанс Групп", , на земельну ділянку, кадастровий номер - НОМЕР_1, площа (га) - 0,0157, цільове призначення - для індивідуального дачного будівництва, за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 237.

У судове засідання призначене на 10.01.2019 року учасники справи не з'явились, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином та своєчасно.

Розглянувши питання юрисдикції справи, суд дійшов наступного.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Згідно з п.2 ч.1 ст.4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно п.7 ч.1 ст.4 КАС України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Як зазначено у п.3.2 Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами" від 09.09.2010 року № 19-рп/2010, головними критеріями судової спеціалізації визнається предмет спірних правовідносин і властива для його розгляду процедура.

Основними ознаками публічно-правових відносин є: обов'язкова участь у цих відносинах суб'єкта, який наділений публічно-владними повноваженнями; підпорядкованість одного учасника публічно-правових відносин іншому - суб'єкту владних повноважень (що проявляється у можливості суб'єкта владних повноважень вирішувати питання про права і обов'язки підпорядкованої особи); імперативність публічно-правових відносин; домінування публічно-правового інтересу у цих відносинах.

Обов'язковою ознакою позовної форми захисту права в адміністративному суді має бути наявність спору про публічне право, тобто спору про права і обов'язки в публічних правовідносинах.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з &?л;…&? ; питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів &l";…&?";". З огляду на це, не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спорах між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб'єкту законом; 6) спорах щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; 9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов'язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов'язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю; 12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень". Юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи: 1) що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України; 2) що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства; 3) про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом; 4) щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) громадського об'єднання, саморегулівної організації віднесені до його (її) внутрішньої діяльності або виключної компетенції, крім справ у спорах, визначених пунктами 9, 10 частини першої цієї статті. Адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Судом встановлено, що предметом розгляду даної справи є правомірність рішень державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстраційна служба Одеської області" Махортова Ігора Олександровича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:38681570 від 12.12.2017 року, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено 12.12.2017 року запис про право власності за номером:23889809, про право приватної вланості Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандарт Фінанс Групп", , на будинок, дачний з господарськими будівлями під АДРЕСА_1, загальною площею 232,5 кв.м., житлова площа 87,3 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 237; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 38680504 від 12.12.2017 року, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено 12.12.2017 року запис про право власності за №23889125, про право приватної власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандарт Фінанс Групп", , на земельну ділянку, кадастровий номер - НОМЕР_1, площа (га) - 0,0157, цільове призначення - для індивідуального дачного будівництва, за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 237.

В якості обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на відсутність правових підстав для набуття права власності на спірне нерухоме майно третьою особою - ТОВ "Стандарт Фінанс Груп", яке на переконання позивача, протиправно реєструвалось відповідачем за вказаною особою на підставі рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття його у власність іпотекодержателем, оскільки було порушено відповідну процедуру, встановлену ст.38 ЗУ «Про іпотеку» та умовами іпотечних договорів.

Таким чином, підставами даного позову визначені обставини неправомірності, на думку позивача, набуття третіми особами права власності на спірний об'єкт нерухомого майна, що, на його думку, порушує його право власності. Тобто спірні правовідносини стосуються набутого ТОВ "Стандарт Фінанс Груп" права власності на об'єкт нерухомого майна, і в разі скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора речові права цієї особи можуть бути порушені.

Слід зазначити, що участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак, сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Тобто, відповідач, приймаючи оскаржувані рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Оскаржувані рішення про державну реєстрацію стосувалося реєстрації прав саме ТОВ "Стандарт Фінанс Груп", а не позивача, отже такий спір має приватноправовий характер.

З аналізу вищезазначеного суд дійшов висновку, що спір в даній справі є спором про цивільне право на об'єкти нерухомості фактично між позивачем та ТОВ "Стандарт Фінанс Груп", цей спір не є публічно-правовим, отже має вирішуватись за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Таку правову позицію викладено в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18).

У вказаній постанові, з метою встановлення чіткого критерію визначення юрисдикції спорів щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків, викладених у постановах від 04 квітня 2018 року у справах № 817/567/16 та № 826/9928/15, від 10 квітня 2018 року у справі № 808/8972/15, від 16 травня 2018 року у справі № 826/4460/17, від 23 травня 2018 року у справі № 815/4618/16, від 05 червня 2018 року у справі № 804/20728/14, від 12 червня 2018 року у справі № 823/378/16, від 13 червня 2018 року у справах № 820/2675/17 та 803/1125/17 щодо належності до юрисдикції адміністративних судів спорів за позовами осіб, які не були заявниками вчинення реєстраційних дій, до державного реєстратора про скасування його рішень чи записів у державному реєстрі стосовно державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду такий критерій визначення юрисдикції спору як наявність порушень вимог чинного реєстраційного законодавства у діях державного реєстратора під час державної реєстрації прав на земельну ділянку не завжди є достатнім та ефективним, адже наявність цих порушень можна встановити лише при розгляді справи по суті, а не на момент звернення позивача з позовною заявою. Крім того, скасування державної реєстрації права, належного одній особі, за заявою іншої особи в порядку адміністративного судочинства не дозволяє остаточно вирішити спір між цими особами. Тож не виконується основне завдання судочинства. У таких спорах питання правомірності укладення цивільно-правових договорів, на підставі яких відбулись реєстраційні дії, обов'язково постають перед судом, який буде вирішувати спір, незалежно від того, чи заявив позивач вимогу щодо оскарження таких договорів. Отже, в зазначеній категорії справ вирішуються спори про цивільне право між особами, які вимагають скасування державної реєстрації, й особами, за якими зареєстровано право чи обтяження. А тому мають розглядатися судами господарської або цивільної юрисдикції залежно від суб'єктного складу сторін спору.

Згідно частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Суд окремо звертає увагу учасників справи, зокрема, позивача, що наразі не має законних підстав продовжувати судовий розгляд справи після скасування постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 02.08.2018р. ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 22.05.2018р. у цій справі про закриття провадження у справі у зв'язку із тим, що цей спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.ч.1,2,5 ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч.1 ст.319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов'язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Визнаючи помилковими висновку суду першої інстанції щодо приватно-правового характеру даного спору, апеляційний адміністративний суд виклав правову позицію, ґрунтуючись на висновках ВП ВС в постанові від 13.06.2018р. у справі №803/1125/17, проте відповідна правова позиція втратила чинність згідно постанови ВП ВС від 04.09.2018р. №823/2042/16 (номер в Єдиному державному реєстрі судовиї рішень 77969515).

У справі №823/2042/16 Верховний Суд зробив висновок щодо застосування норм процесуального права щодо юрисдикції подібних спорів, а саме, щодо непоширення юрисдикції адміністративних судів на цю категорію справ, що є обов'язковою для врахування судом першої інстанції в контексті тлумачення поняття «суд, встановлений законом» в світлі практики ЄСПЛ та Верховного суду при вирішенні питання предметної юрисдикції.

Враховуючи вищевикладене, в контексті конкретних обставин цієї справи та нормативного регулювання правовідносин, що склалися між учасниками справи, суд дійшов висновку, що на даний спір не поширюється юрисдикція адміністративного суду, що виключає розгляд цієї справи за правилами КАС України.

Згідно п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства;

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі, оскільки справа не підпадає під юрисдикцію адміністративних судів та підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства загальним місцевим судом.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 238, ст.ст. 241-243, 248, 50, 256, 295 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Провадження у справі №815/6917/17 за адміністративною позовною заявою ОСОБА_5 до державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстраційна служба Одеської області" Махортова Ігора Олександровича, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандарт Фінанс Групп", Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про визнання незаконними та скасування рішень державного реєстратора закрити.

Роз'яснити позивачеві, що справа віднесена до юрисдикції загального суду і має розглядатись в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 256 КАС України, та може бути оскаржена у порядку та строки, визначені статтею 295 КАС України.

Повний текст ухвали складено та підписано 14.01.2019 року.

Суддя М.М. Аракелян

.