Справа № 826/4585/17
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у 1-й інстанції: Кузьменко В.А.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2019 року Справа № 826/4585/17

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

представника позивача Кліндухова П.В.,

представника відповідача Кіцелюк Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Біг Борд» на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 вересня 2018 року у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Біг Борд»

до виконавчого органу Київської міської ради

(Київської міської державної адміністрації)

треті особи, які не заявляють

самостійні вимоги

на предмет спору: Департамент містобудування та архітектури

виконавчого органу Київської міської ради

(Київської міської державної адміністрації),

комунальне підприємство виконавчого органу

Київської міської ради (Київської міської державної

адміністрації) «Київреклама»

про визнання бездіяльності протиправною

та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Біг Борд» (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідач), треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київреклама», про:

- визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо незаконної затримки скасування дозволу № 32024-12 на розміщення об'єкта зовнішньої реклами типу «рекламна вивіска на будинку (будівлі), споруді» площею 685,732 м2 за адресою: Дніпровський район, о. Труханів, у період з 11.10.2016 р. по 26.12.2016 р.;

- зобов'язання відповідача визначити датою скасування дозволу № 32024-12 на розміщення об'єкта зовнішньої реклами типу «рекламна вивіска на будинку (будівлі), споруді» площею 685,732 м2 за адресою: Дніпровський район, о. Труханів, 11.10.2016 р.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 вересня 2018 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на те, що оскаржувана бездіяльність відповідача призвела до виникнення у товариства додаткового обов'язку сплачувати платежі за користування дозволом на розміщення реклами, а також на те, що обов'язок доказування в даному випадку законодавством покладено на відповідача.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2018 р. було відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на тому, що у межах спірних правовідносин у позивача відсутнє порушене право.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, на підставі розпорядження відповідача від 08.04.2013 р. № 490 ТОВ «Біг Борд» було видано дозвіл на розміщення зовнішньої реклами № 32024-12.

27.09.2016 р. позивач подав до Центру надання адміністративних послуг КМДА заяву про скасування дії зазначеного дозволу № 32024-12.

Розпорядженням КМДА від 26.12.2016 р. № 1342 «Про скасування дозволів на розміщення зовнішньої реклами» дозвіл № 32024-12 на розміщення об'єкта зовнішньої реклами типу «рекламна вивіска на будинку (будівлі), споруді» площею 685,732 м2 за адресою: Дніпровський район, о. Труханів було скасовано.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо прийняття розпорядження про скасування дозволу поза межами законодавчо визначеного строку, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, що несвоєчасне скасування дозволу сталося з вини відповідача, а також не доведено факту порушення його прав та законних інтересів.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про рекламу» від 03.07.1996 р. № 270/96-ВР у редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного розпорядження (далі - Закон № 270/96-ВР), «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» від 06.09.2005 р. № 2806-IV (далі - Закон № 2806-IV), Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 р. № 2067 у редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного розпорядження (далі - Типові правила), Порядком розміщення реклами в місті Києві, затвердженим рішенням Київської міської ради від 22.09.2011 р. № 37/6253 у редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного розпорядження (далі - Порядок № 37/6253).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.ст. 1, 16 Закону № 270/96-ВР зовнішня реклама - це реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

У ст. 4 Закону № 2806-IV визначено, що порядок видачі документів дозвільного характеру або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання, видача або відмова у видачі яких законами України віднесена до повноважень органів місцевого самоврядування, встановлюється їх рішенням, а у випадках, передбачених законом, - на підставі типових порядків, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 2, 3, 5, 6, 9, 23, 24 Типових правил визначено, що документ установленої форми, виданий розповсюджувачу зовнішньої реклами на підставі рішення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, який дає право на розміщення зовнішньої реклами на певний строк та у певному місці.

Зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил.

Дозвіл надається строком на п'ять років, якщо менший строк не зазначено у заяві.

Виданий у встановленому порядку дозвіл є підставою для розміщення зовнішньої реклами та виконання робіт, пов'язаних з розташуванням рекламного засобу.

Згідно з п.п. 15.1, 15.4 Порядку № 37/6253 підставою для нарахування плати за право тимчасового користування місцями, що перебувають у комунальній власності територіальної громади міста Києва, та внесення розповсюджувачем реклами відповідної плати є рішення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про надання дозволу та укладений договір на право тимчасового користування місцем.

Розповсюджувач реклами не звільняється від плати при відсутності РЗ на місці, щодо якого виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) прийнято рішення про надання дозволу.

Відповідно до п.п. 16.1, 16.2, 16.4 Розділу ІІ Порядку № 37/6253 дозвіл скасовується на підставі відповідного розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до закінчення строку його дії:

- за письмовою заявою розповсюджувача зовнішньої реклами (пункт 16.1.1);

- у разі невикористання місця розташування рекламного засобу безперервно протягом шести місяців (пункту16.1.2);

- у разі якщо дозвіл не переоформлено в установленому порядку (пункт 16.1.3).

Дозвільний орган протягом п'яти робочих днів з дня виникнення підстав для скасування дозволу подає відповідний проект розпорядження до виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) протягом п'яти робочих днів з дати одержання проекту розпорядження приймає відповідне рішення. Рішення про скасування дозволу фіксується у журналі обліку державного адміністратора та в журналі реєстрації дозвільного органу і видається державним адміністратором особисто або надсилається заявнику поштовим відправленням з описом вкладення не пізніше п'яти робочих днів з дати видання відповідного розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Протягом трьох днів з моменту отримання рішення про скасування дозволу розповсюджувач реклами зобов'язаний демонтувати РЗ, дозвіл на розміщення якого було скасовано. Рішення про скасування дозволу може бути оскаржене у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з абзацом сімнадцятим пункту 1.3 розділу І Порядку № 37/6253 дозвільним органом є Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), який уповноважене виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) виконувати покладені на нього функції (у сфері розміщення зовнішньої реклами та реклами на транспорті, у ліфтах комунальної власності територіальної громади міста Києва), передбачені цим Порядком та Положенням про Департамент містобудування та архітектури.

Отже, правовою підставою для скасування дозволу на розміщення зовнішньої реклами до закінчення строку його дії є письмова заява розповсюджувача реклами, яка підлягає розгляду та вирішенню виконавчим органом КМР (КМДА) та його відповідним структурним підрозділом у строк у строк десять робочих днів із дня подання такої заяви.

Разом з тим, упродовж всього часу дії виданого суб'єкту дозволу на розміщення зовнішньої реклами, зокрема до прийняття виконавчим органом КМР (КМДА) розпорядження про його анулювання, на такий суб'єкт покладається обов'язок здійснення відповідної плати.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач звернувся до керівника робочого органу - директора Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу КМР (КМДА) із заявою про анулювання дозволу на розміщення зовнішньої реклами 27.09.2016 р., але розпорядження за результатами її розгляду було прийнято відповідачем лише 26.12.2016 р., тобто з порушенням десятиденного строку, визначеного законодавством.

При цьому, доводи відповідача про те, що таке розпорядження ним прийнято на підставі проекту, наданого дозвільним органом, як таке передбачено нормативною процедурою його прийняття, судова колегія вважає необґрунтованими, оскільки особа в жодному разі не може нести відповідальності за помилки, допущені органами влади та/або їх структурними підрозділами.

У пунктах 70, 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі RYSOVSKYY v. UKRAINE («Рисовський проти України») заява № 29979/04 проаналізовано поняття «належне урядування».

Аналізуючи відповідність цього мотивування Конвенції, Суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, «Онер'їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер'їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), п. 119).

Також суд зазначає про необхідність дотримання таких принципів права як «законні очікування» та «юридична визначеність», які знайшли своє відображення в практиці Суду Європейського Союзу (European Court of Justice, ECJ), який виступає останньою інстанцією у справах про застосування acquis communautaire - права Європейського Союзу (ЄС) - та забезпечує єдність застосування права ЄС в державах-членах.

Відповідна позиція цього Суду закріплена в його рішенні у хрестоматійній справі Salumi щодо ретроактивної дії законодавства: «Зазначена інтерпретація забезпечує визнання принципів юридичної визначеності та захисту законних очікувань, за змістом яких дія (наслідки) права Співтовариства повинна бути чіткою і передбачуваною для тих, на кого воно розповсюджується».

Відповідно до ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.

Отже, позивач мав законні очікування на вирішення його заяви про анулювання дозволу у межах законодавчо визначеного строку, але через порушення уповноваженим суб'єктом влади принципу належного урядування, право ТОВ «Біг Борд» було порушено.

При цьому, апеляційний суд відзначає, що відповідач навіть посилаючись на бездіяльність дозвільного органу щодо несвоєчасного надання проекту відповідного розпорядження про анулювання дозволу, не надав жодних доказів цьому, хоча у відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України саме на нього як на суб'єкта владних повноважень покладено тягар доказування в адміністративних справах.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в даному випадку відповідачем було допущено протиправну бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення про анулювання дозволу № 32024-12 на розміщення об'єкта зовнішньої реклами типу «рекламна вивіска на будинку (будівлі), споруді» площею 685,732 м2 за адресою: Дніпровський район, о. Труханів за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Біг Борд» від 27.09.2016 р. у період з 11.10.2016 р. по 25.12.2016 р. включно.

При цьому, судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що право позивача у даному випадку не порушено, оскільки, як вбачається з вищевикладених правових приписів, під час всього період дії дозволу на позивача поширюється обов'язок здійснення відповідних платежів, і крім того, неприйняття відповідачем рішення щодо анулювання дозволу у нормативно встановлений строк призвело до правової невизначеності позивача.

З огляду на це, адміністративним позов в цій частині позовних вимог підлягає задоволенню.

Перевіряючи наявність правових підстав для задоволення решти позовних вимог, тобто щодо зобов'язання відповідача визначити датою скасування дозволу № 32024-12 на розміщення об'єкта зовнішньої реклами типу «рекламна вивіска на будинку (будівлі), споруді» площею 685,732 м2 за адресою : Дніпровський район, о. Труханів», 11.10.2016 р., судова колегія зазначає наступне.

Як зазначалось вище, на те першій час відповідачем вже прийнято розпорядження від 26.12.2016 р. № 1342 щодо скасування, зокрема вказаного дозволу позивача, тож зобов'язання його змінити дату скасування такого дозволу на 11.10.2016 р. за наявності чинного розпорядження не ґрунтується на приписах законодавства та виходить за межа завдань адміністративного судочинства, регламентованих ст. 2 КАС України.

Отже, судом першої інстанції було неповно встановлено обставини справи та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування

Таким чином, апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Біг Борд» підлягає задоволенню частково, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 вересня 2018 року - скасуванню, адміністративний позов - задоволенню частково.

При цьому, відповідно до ч.ч. 3, 6 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Тож, судова колегія встановила, що відповідно до платіжного доручення від 28.03.2017 р. № 1347 у цій справі позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3200,00 грн. за подання позовної заяви, відповідно до платіжного доручення від 05.10.2018 р. № 4089 - 4800,00 грн. за подання апеляційної скарги, що відповідає вимогам Закону України «Про судовий збір» у відповідній редакції.

З огляду на те, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково (фактично щодо однієї позовної вимоги), то й судові витрати підлягають стягненню пропорційно за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача у розмірі та за ставками, визначеними законодавством, (3200 + 4800) : 2 = 4000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 139, 242-244, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Біг Борд» - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 вересня 2018 року - скасувати.

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Біг Борд» до виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київреклама», про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо неприйняття рішення про анулювання дозволу № 32024-12 на розміщення об'єкта зовнішньої реклами типу «рекламна вивіска на будинку (будівлі), споруді» площею 685,732 м2 за адресою: Дніпровський район, о. Труханів за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Біг Борд» від 27.09.2016 р. у період з 11.10.2016 р. по 25.12.2016 р. включно.

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Біг Борд» () за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) судові витрати в розмірі 4000,00 (чотири тисячі) грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Рішення виготовлено 09 січня 2019 року.

Головуючий суддя

Судді: