Справа № 2540/2757/18
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2540/2757/18 Суддя (судді) першої інстанції: Кашпур О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В.,Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Онопрієнко С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (далі - відповідач) про визнання протиправними дії відповідача щодо невиплати йому з 01.01.2017 року раніше призначеної пенсії за вислугу років; зобов'язання Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України відновити з 01.01.2017 року виплату, призначеної йому пенсії за вислугу років у повному розмірі - 15324,09 грн., без обмеження максимального розміру пенсії та виплатити різницю в пенсії за минулий час з урахуванням сум, виплачених з 01.10.2017 року.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2018 року та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. На думку апелянта, судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Апелянт зазначив, що оскільки позивач продовжує працювати в органах прокуратури, то управлінням правомірно здійснюється виплата йому пенсії в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Судове засідання проведено без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконання постанови Деснянського районного суму міста Чернігова від 26.07.2016 року у справі №750/6280/16-а, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.09.2016 року, Чернігівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду ОСОБА_2 призначено з 13.06.2016 року пенсію за вислугу років згідно статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Позивач перебуває на обліку в Чернігівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України. Розмір призначеної пенсії складає 15324,09 грн.

Разом з тим, позивач з органів прокуратури не звільнявся і працює на прокурорській посаді.

З часу призначення пенсії і до 07.03.2018 року пенсія у зазначеному розмірі відповідачем не виплачувалась, а з 01.10.2017 року виплачується в обмеженому розмірі - 3533,00 грн.

Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду листом від 11.07.2018 року №753/06/К-7 повідомило позивача, що відповідно до Закону України від 24.12.2015 року № 911 -VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» продовжено особливий порядок виплати пенсій працюючим пенсіонерам у 2016 році (Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів 1 та 2 груп, інвалідів війни 3 групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюються на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються»).

Позивач, не погоджуючись з такими діями відповідача, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов до висновку, що відповідачем не доведена правомірність своїх дій.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII було внесено зміни і до ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з абзацами 2 та 3 зміненої редакції ч.1 цієї статті тимчасово, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року, у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про прокуратуру», пенсії, призначені відповідно до цього закону не виплачуються.

На час призначення у 2016 році позивачу пенсії абзаци другий та третій ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» були викладені в редакції згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року №911 - VIII і передбачали, що особам, які працюють на посадах та на умовах, передбачених Законом України «Про прокуратуру», призначені пенсії не виплачуються тимчасово, у період з січня 2016 року по 31.12.2016 року.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року №1774 - VIII, який набрав чинності з 01.01.2017 року, редакцію абзаців другого та третього ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» було знову змінено.

Згідно з новим законом в цій частині особам, які працюють на посадах та на умовах, передбачених ЗУ «Про прокуратуру», призначені пенсії не виплачуються тимчасово по 31.12.2017 року.

Таким чином, стаття 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не передбачає і ніколи не передбачала можливості невиплати пенсії у зазначений відповідачем період - з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2017 року. Наведеними вище трьома різними законами регулювалися окремі відносини у сфері пенсійного забезпечення в різні періоди - відповідно у 2015, 2016 та 2017 роках, відносно різного кола осіб. Кожний новий закон не продовжував дію попереднього. А тому їх не можна об'єднувати і трактувати на власний розсуд, як це зроблено відповідачем.

Закон від 24.12.2015 року № 911-VIII дійсно обмежував права позивача на отримання пенсії у 2016 році. Проте новий Закон від 06.12.2016 року № 1774-VIII в цій частині не має застосовуватися до позивача, якому пенсію призначено до набрання ним чинності, оскільки погіршує становище позивача, звужує зміст та обсяг існуючого права на пенсійне забезпечення.

У п. 3.4 рішення Конституційного Суду України № 4-рп/2007 від 18.06.2007 року з питань невиплати заробітної плати пенсіонерам зазначено, що Конституція України не допускає будь-яких обмежень у правах громадян за ознаками майнового стану, зокрема в залежності від отримання працюючими пенсіонерами заробітної плати.

У рішеннях Конституційного Суду України підкреслюється, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги, необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається (рішення від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 , від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року №7-рп/2004, від 1 грудня 2004 року № 20-рп/2004).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774-VIII, що набрав чинності з 1 січня 2017 року, внесено зміни до ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на які у своєму листі від 11.07.2018 року посилається відповідач.

Згідно з новим законом, особам, які працюють на посадах та на умовах, передбачених Законом України «Про прокуратуру», тимчасово, по 31 грудня 2017 року, призначені пенсії не виплачуються.

Разом із тим, у Законі України від 06.12.2016 року № 1774-VIII положення щодо невиплати пенсій особам, яким вона призначена до набрання ним чинності, відсутні.

Зважаючи на редакцію змін до ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», обмеження щодо виплати пенсій повинні застосовуватися до осіб, яким її призначено після 1 січня 2017 року, а з 1 січня 2017 року пенсія особам, яким вона призначена до вказаної дати, повинна виплачуватися у повному, призначеному раніше, обсязі.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність дій відповідача щодо застосування до позивача Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 року в частині обмеження при поновленні виплати з 01.10.2017 року пенсії її розміру сумою, що розрахована відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки новим законом суттєво звужено зміст та обсяг набутого позивачем раніше права на певний розмір пенсійного забезпечення.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Враховуючи протиправність дій відповідача щодо невиплати позивачу призначеної пенсії за вислугу років у період з 01.01.2017 року та протиправність виплати її в меншому розмірі з 01.10.2017 року, пенсія позивача повинна бути йому виплачена без обмеження будь-яким строком.

При цьому, відповідачем не надано доказів щодо протиправного призначення позивачу пенсії 13.06.2016 року у відповідному розмірі, натомість наявність права на таке призначення підтверджено судовими рішеннями.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність дій відповідача щодо невиплати позивачу пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з 01.01.2017 року, а також виплати її в меншому розмірі з 01.10.2017 року, тому наявні підстави для зобов'язання відповідача відновити з 01.01.2017 року виплату, призначеної позивачу пенсію за вислугу років у повному розмірі - 15324,09 грн., без обмеження максимального розміру пенсії та виплатити різницю в пенсії за минулий час з урахуванням сум, виплачених з 01.10.2017 року.

Доводи апеляційної скарги не дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий суддя: Є.В Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І. Мєзєнцев