Справа № 358/1289/18
Суддя: Кіхтенко С. О.
Дата ухвалення: 2019-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

гСправа № 358/1289/18 Провадження № 2-а/358/4/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2019 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Кіхтенка С.О.,

за участю секретаря с/з Симоненко О.О.,

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богуславі Київської області справу за правилами загального позовного провадження за адміністративним позовом ОСОБА_2 до начальника Волинської Митниці ДФС Шеліганського Євгенія Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення №3711/20500/18 від 08.08.2018 року,

суд,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до начальника Волинської Митниці ДФС Шеліганського Євгенія Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 гривень по справі про порушення митних правил №3711/20500/18 від 08.08.2018 року, як незаконно постановлену без доказів його вини.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства України, а саме без всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, при відсутності достатніх доказів його винуватості в адміністративному правопорушенні.

Зокрема позивач зазначає, що згідно оскаржуваної постанови у справі про порушення митних правил №3711/20500/18 від 08 серпня 2018 року, 29 квітня 2018 року близько 04 год. 01 хв. на митну територію України через митний пост «Доманове» Волинської митниці ДФС громадянином ОСОБА_2 було ввезено легковий автомобіль марки «Opel Zafira», р.н. НОМЕР_2 (країна реєстрації - Литва), номер кузова НОМЕР_1, для особистого користування в режимі «транзит» на митну територію України, відповідно до ч. 1. ст. 381 МК та у інший митний режим згідно законодавства не поміщений.

Станом на 17.07.2018 року термін перебування вищевказаного транспортного засобу на митній території України, ввезеного через м/п «Доманове» Волинської митниці ДФС ОСОБА_2 з метою транзиту закінчився, а саме закінчився - 09 травня 2018 року.

Згідно автоматичної системи митного оформлення АСМО «Інспектор» ЄАІС ДФС цей транспортний засіб з митної території України не вивозився та у інший митний режим, ніж «Транзит», поміщений не був.

17.07.2018 року було складено протокол про порушення митних правил №3711/20500/18.

Також позивач вказує, що з даного протоколу вбачаться, що відповідачем не прийнято до уваги його (позивача) заяву від 04.05.2018 року, яка зареєстрована № 12759/47 в Київській митниці ДФС, про технічну неможливість виїзду автомобіля, через його несправність. В даній заяві зазначено, що 02.05.2018 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участі вказаного легкового автомобіля, в результаті чого автомобіль отримав технічні пошкодження двигуна та ходової частини, після чого його було доставлено до СТО, де були виявлені технічні несправності, які роблять неможливим самостійний подальший рух автомобіля.

В суперечить вимогам ст. 192 МК дана заява відповідачем до уваги не була взятою, що призвело до винесення в вочевидь неправомірної постанови.

У відповідності до ст. 95 МК України, для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в 10 діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб. Згідно із нормами ч.2 ст.95 МК України, до строків зазначених у ч. 1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст.192 МК України.

Позивач вважає, що правових підстав для винесення оскаржуваної постанови у відповідача не було, так як ним було направлено на адресу відповідача заяву щодо пошкодження транспортного засобу та неможливість вчасного виїзду транспортного засобу, що є підставою для звільнення від відповідальності, проте, всупереч вимогам в ст.192 МК України та розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року № 657, відповідачем до уваги взято не було, що призвело до винесення в вочевидь неправосудної постанови. Вважає, що відповідач виніс оскаржувану постанову без з'ясування всіх обставин, що мали значення при розгляді справи про порушення митних правил, зокрема не були з'ясовані та доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, оскільки не перевірено належним чином, що його автомобіль знаходиться в ремонті, і вказане спростовувалось поданими документами. Більше того, його докази вказують, що перебування автомобіля на ремонті є належним чином підтвердженим, а відтак в силу непереборних і незалежних від нього причин, він не міг забезпечити вчасного перетину автомобілем державного кордону, що виключає його адміністративну відповідальність за це.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні свій позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник Волинської митниці ДФС в судове засідання не з'явився, але подав відзив на позов та заперечення, в яких просить відмовити позивачу в задоволенні позову та розглянути справу без участі представника відповідача.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовуються Митним кодексом України, Кодексом України про адміністративні правопорушення та є публічно-правовими, оскільки стосуються притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Відповідно до ст. 319 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

У кожному випадку виявлення факту порушення митних правил, посадова особа, яка виявила дане правопорушення, зобов'язана скласти протокол про порушення митних правил.

Справа про порушення митних правил може бути заведена тільки в тому випадку, коли є достатні дані, які свідчать про наявність ознак правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 квітня 2018 року близько 04 год. 01 хв. на митну територію України через митний пост «Доманове» Волинської митниці ДФС громадянином ОСОБА_2 було ввезено легковий автомобіль марки «Opel Zafira», р.н. НОМЕР_2 (країна реєстрації - Литва), номер кузова НОМЕР_1, для особистого користування в режимі «транзит», відповідно до ч.1 ст. 381 МК України та який у інший митний режим згідно законодавства не поміщений.

Згідно з ч.1 ст. 95 Митного кодексу України (надалі - МК України), встановлені строки для транзитних перевезень для автомобільного транспорту десять діб, у разі переміщенню в зоні діяльності однієї митниці п'ять діб.

Отже, термін вивезення (транзиту) вищевказаного автомобіля з митної території України закінчився 09.05.2018 року.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 перевищив встановлений статтею 95 МК України строк транзитного перевезення транспортного засобу марки «Opel Zafira», р.н. НОМЕР_2 (країна реєстрації - Литва), номер кузова НОМЕР_1, що перебуває під митним контролем більше, ніж десять діб, в зв'язку з чим, за даним фактом, посадовою особою Волинської митниці ДФС складено протокол про порушення митних правил №3711/20500/18 за ч.3 ст.470 МК України. Розгляд справи було призначено на 08.08.2018 року за адресою: Волинська область. Любомльський район, с. Римачі, Волинська митниця ДФС.

Протокол про порушення митних правил №3711/20500/18 направлено на адресу позивача листом від 17.07.2018 року №ФОП-9292/20/03-70-67/20 та згідно рекомендованого повідомлення №661 отримано особисто гр.ОСОБА_2 24.07.2018 року. Таким чином, позивач був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи.

Вчинення правопорушення в справі про порушення митних правил №3711/20500/18, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, повністю стверджено матеріалами справи, а саме протоколом про порушення митних правил від 17.07.2018 року №3711/20500/18, витягом з бази даних АСМО «Інспектор», САІС ДФСУ та іншими документами.

При розгляді справи про порушення митних правил та вирішенні питання про стягнення, яке б відповідало положенням статей 23, 34, 35 КУпАП, взято до уваги, що обтяжуючих та пом'якшуючих обставин відповідальності за вчинене правопорушення не встановлено.

08 серпня 2018 року було винесено постанову в справі про порушення митних правил №3711/20500/18, якою громадянина України ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

З матеріалів справи, а саме доказів, які додані відповідачем до відзиву на позов, вбачається, що Волинською митницею ДФС позивачу надсилались виклики щодо явки на митний пост «Доманове» Волинської митниці ДФС, за адресою: Волинська область, Любомльський район, с. Римарі, проте, як встановлено судом, на виклик Волинської митниці ДФС позивач ОСОБА_2 не з'явився.

Судом встановлено, що станом на 17.07.2018 року позивач ОСОБА_2 легковий автомобіль марки «Opel Zafira», р.н. НОМЕР_2 (країна реєстрації - Литва), номер кузова НОМЕР_1 не вивіз за межі митної території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 491 МК України однією з підстав для порушення справи про порушення митних правил є: безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил.

Як слідує із змісту ч. 1 ст. 494 МК України, про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про порушення митних правил №3711/20500/18 за ч.3 ст.470 МК України, а саме: за перевищення встановленого ст. 95 МК України строку доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, до органу державної фіскальної служби більше, ніж на десять діб, стосовно ОСОБА_2 було складено 17.07.2018 року, і його було надіслано ОСОБА_2 супровідним листом від 17.07.2018 року №ФОП-9292/20/03-70-671/20.

Судом встановлено, що розгляд вищевказаної справи про порушення митних правил стосовно позивача було призначено на 08.08.2018 року за адресою: с. Римачі, Любомльський район, Волинська область, Волинська митниця ДФС.

Як встановлено судом, протягом всього періоду провадження у справі про порушення митних правил №3711/20500/18, ОСОБА_2, не прибув на виклики Волинської митниці ДФС, жодних повідомлень чи клопотань на митницю не надсилав, хоча був належно повідомлений про дату і час розгляду справи про порушення митних правил.

Щодо тверджень позивача у адміністративному позові, про те, що відповідачем не прийнято до уваги його заяву від 04.05.2018 року, яка зареєстрована №12759/47 в Київській митниці ДФС, про технічну неможливість виїзду легкового автомобіля марки «Opel Zafira», р.н. НОМЕР_2 (країна реєстрації - Литва), номер кузова НОМЕР_1, який був ввезений ним на територію України, та який внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участі вказаного легкового автомобіля, що сталася 02.05.2018 року, отримав технічні пошкодження двигуна та ходової частини, після чого його було доставлено до СТО і посилання позивача на те, що несправність автомобіля є вкрай суттєвою, оскільки технічні пошкодження унеможливлюють рух транспортного засобу, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 460 Митного кодексу України визначено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Таким чином дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за вказане порушення митних правил. Такими умовами відповідно підтверджується відповідними документами.

Згідно Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року №1118 до обставин непереборної сили відносяться смерть власника транспортного засобу, стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, зокрема замерзання моря тощо, закриття шляхів тощо), військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується транспортний засіб, страйк, злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника транспортного засобу, дорожня пригода за участю транспортного засобу, яка спричинила повне або часткове його пошкодження, неможливість подальшого руху транспортного засобу, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоров'ю людей або навколишньому середовищу, інші схожі за характером обставини чи події.

Крім цього, відповідно до п. 2 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 № 657, обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема, стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Обов'язковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність.

Пунктом 5 розділу VIII вищезазначеного Порядку визначено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Статтею 192 Митного кодексу України передбачено, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, перевізник зобов'язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Пункт 3 розділу VІІІ Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 № 657 передбачено, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Право засвідчувати форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), за зверненням суб'єктів господарської діяльності та фізичних осіб та видачі сертифікатів щодо форс-мажорних обставин передбачено Законом України від 02.12.1997 року №671/97, надано Торгово-промисловій палаті України та уповноваженими нею регіональним торгово-промисловим палатам як єдиним органам із засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) в Україні.

Позивач ОСОБА_2 посилається на те, що легковий автомобіль марки «Opel Zafira», р.н. НОМЕР_2 (країна реєстрації - Литва), номер кузова НОМЕР_1 знаходиться в ремонті.

Однак, позивачем не було надано жодних документів, які підтверджували б факт обставин непереборної сили або дорожньо-транспортної пригоди.

Будь-яких доказів того, що зазначений вище транспортний засіб потребував ремонту в результаті аварії або дії обставин непереборної сили, подані позивачем суду документи не містять.

Жодною нормою законодавства не встановлено вимог щодо вивезення транспортних засобів за межі митної території України лише власним ходом. Так, вищенаведеними нормами законодавства передбачено обов'язок доставити транспортний засіб у митний орган призначення до закінчення строку, проте спосіб виконання цього обов'язку не передбачений.

Отже, ремонт транспортного засобу не міг завадити позивачу вивезти згаданий автомобіль за межі митної території України за допомогою інших способів (наприклад, на лафеті, на евакуаторі, шляхом буксирування).

З аналізу зазначених вище норм видно, що законодавством чітко визначено умови можливості не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії та/або ліквідації їх наслідків: документальне підтвердження факту дорожньо-транспортної пригоди або дії обставин непереборної сили; вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове інформування перевізником найближчого митного органу про дорожньо-транспортну пригоду або дії обставин непереборної сили.

Аналіз вищенаведених норм митного законодавства та встановлених фактичних обставин справи дає підстави для висновку, що сам по собі факт перебування легкового автомобіля марки «Opel Zafira», р.н. НОМЕР_2 (країна реєстрації - Литва), номер кузова НОМЕР_1, на ремонті, не підтверджує факту дорожньо-транспортної пригоди чи обставин непереборної сили та в контексті ст. 192 МК України, не перериває, встановлений ч.1 ст. 95 МК України, строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту.

Вищевказане узгоджується з правовою позицією Вищого адміністративного суду України в аналогічних справах (№К/800/15082/16, №К/800/25810/16, №К/800/21036/16).

Відповідно до положень ст. 460 МК України, документи щодо ремонтних робіт вищезазначеного транспортного засобу не відносяться до документів, які підтверджують факт дорожньо-транспортної пригоди, дії обставин непереборної сили.

З аналізу зазначених вище норм вбачається, що законодавством чітко визначено умови можливості не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії та/або ліквідації їх наслідків: документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події.

Згідно ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Так, в даному випадку гр. ОСОБА_2 лише 04.05.2018 року направлено заяву на адресу Київської митниці ДФС, відповідно до якої повідомлено про дорожньо-транспортну пригоду за участі вказаного легкового автомобіля, в результаті чого автомобіль отримав технічні пошкодження двигуна та ходової частини, яка сталася 02.05.2018 року.

Однак, враховуючи вищезазначені положення Порядку позивач повинен не лише звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебуває автомобіль, з заявою про неможливість вивезення транспортного засобу, але і надати докази, що порушення строків транзиту відбулося внаслідок дії непереборної сили чи аварії. Тобто позивачем не було надано ніяких документів, що підтверджували б наявність обставин непереборної сили, та документального підтвердження факту аварії.

Окрім цього, ні разом з заявою від 04.05.2018 року, ні разом з адміністративним позовом гр. ОСОБА_2 не надав жодного документа на підтвердження перебування транспортного засобу на ремонті, виникнення поломки саме 02.05.2018 року, а також того, що такого ремонту цей автомобіль насправді потребував.

Крім того, у адміністративному позові позивач зазначив, що оскаржувана постанова винесена відповідачем, без з'ясування всіх обставин, що мали значення при розгляді справи про порушення митних правил, зокрема, при розгляді справи в.о. начальника Волинської митниці Шелігацьким Є.С., не були з'ясовані та доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, оскільки не перевірено належним чином, що автомобіль позивача знаходиться в ремонті, оскільки вказане спростовувалось поданими документами. Більше того, докази позивача вказують, що перебування автомобіля на ремонті є належним чином підтвердженим, а відтак в силу непереборних і незалежних від нього причин, він не міг забезпечити вчасного перетину автомобілем державного кордону, що виключає його адміністративну відповідальність за це.

Такі твердження позивача суд вважає безпідставними, оскільки Волинською митницею ДФС вчинено дії для повного та об'єктивного розгляду справи про порушення митних правил, а позивач, навпаки, проігнорував виклики відповідача, не надавши жодних пояснень, доказів, та на час розгляду справи про порушення митних правил обов'язок щодо вивезення транспортного засобу не виконав, а тому, на думку суду, Волинською митницею ДФС вірно кваліфіковано дії позивача, та притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.470 МК України.

Суд вважає, що вчинення позивачем правопорушення в справі про порушення митних правил №3711/20500/17, передбаченого п. 3 ст. 470 Митного кодексу України, повністю доведено матеріалами справи, протоколом про порушення митних правил, та постановою, винесеною Волинською митницею 08.08.2018 р. щодо ОСОБА_2

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач, при розгляді справи про порушення митних правил № 3711/20500/18 та винесенні постанови від 08.08.2018 року, діяв у межах та у спосіб, визначений чинним законодавством.

Законність та обґрунтованість винесення оскаржуваної постанови відповідачем перевірено, порядок притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності дотримано, а тому підстав для визнання постанови протиправною та її скасування, суд не вбачає, в зв'язку з чим позов до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. ст.8, 9,73,74, 77,241-246 Кодексу адміністративного судочинства України,ст.ст. 192, 460, 470 ч.3 , 481, 491, 494 Митного Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до начальника Волинської Митниці ДФС Шеліганського Євгенія Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення № 3711/20500/18 від 08.08.2018 року - відмовити.

Рішення суду відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КАС України може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 14.01.2019 року.

Головуючий: суддя С. О. Кіхтенко