Справа № 826/11772/16
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2019-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Онопрієнко С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (представник Букуєва О.О., довіреність від 18.09.2018 року) до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників (представник Завгороднєва О.М., довіреність від 03.12.2018 року) про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників (далі - відповідач) про скасування податкового повідомлення-рішення від 06 травня 2016 року № .

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 серпня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 серпня 2018 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що підхід застосований судом першої інстанції щодо застосування норм п.156.1, п.156.1.1, 156.3.1, 156.3.2 ПК України суперечить правилам оподаткування страховиків, які встановлюють окремі правила для оподаткування доходів від страхової діяльності та доходів від іншої діяльності, не пов'язаної із страховою, а також окремі правила обліку витрат, пов'язаних із веденням страхової діяльності, та витрат, пов'язаних із веденням іншої діяльності, не пов'язаної із страховою. На думку позивача, судом першої інстанції було здійснено підміну та сплутано поняття «інші доходи страховика, які не пов'язані із страховою діяльністю» та «інші доходи, нараховані страховиком у межах страхової діяльності», «витрати страховика» та «витрати страховика, пов'язані із провадженням страхової діяльності» та «витрати страховика, пов'язані із веденням іншої діяльності, не пов'язаної із страховою», які є різними та до яких застосовуються різні правила оподаткування.

Крім того, апелянт вважає, що суд першої інстанції мав застосувати правило конфлікту інтересів відповідно до п.п.4.1.4 та п.56.21 ПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, у період з 25.12.2015 року по 12.04.2016 року на підставі Наказів Міжрегіонального головного управління ДФС-Центрального офісу з обслуговування великих платників від 08.02.2016 року №90, від 26.02.2016 року № 138, від 08.04.2016 року № 237, проведено документальну планову виїзну перевірку ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2009 по 31.12.2014 року, та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року 31.12.2014 року.

В ході перевірки було встановлено, що позивачем порушено, зокрема: п.п.156.3.2 р.156.3. ст..156 з урахуванням п.п.14.1.27 п.14.1 ст.14, п.п.138.10.4 п.138.10.ст.138 Податкового кодексу України,в результаті чого завищено витрати у вигляді від'ємного значення курсових різниць за 2014 рік на загальну суму 4851481,29 грн.

Обґрунтовуючи свою позицію, податковий орган в Акті перевірки посилався на те, що понесені АТ «СК «АХА Страхування» витрати за послуги, отримані від нерезидентів, пов'язані одночасно з отриманням доходів від страхової діяльності та іншої діяльності, не пов'язаної із страховою, а тому витрати у вигляді від'ємного значення курсових різниць мають бути включені до складу витрат Страхової компанії пропорційно питомій вазі доходу, нарахованого від страхової діяльності та доході від іншої діяльності, не пов'язаної із страховою, а саме у розмірі 17%.

06 травня 2016 року на підставі висновків Акта перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення - рішення № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 1091583,29 грн., у тому числі, основне зобов'язання - 873266,63 грн., штрафні санкції - 218316,66 грн.

Позивач, не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача, звернувся з даним позовом до суду.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Згідно п.п. 14.1.27 п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України (в редакції яка діяла протягом 2014 року) витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

До інших операційних витрат відносяться, зокрема витрати за операціями в іноземній валюті, втрати від курсової різниці, визначені згідно зі статтею 153 цього Кодексу (п.п. 138.10.4 ПК Украни).

Пункт 153.1.3 ПК України регулює питання визначення курсових різниць. Курсова різниця являє собою різницю між оцінками однакової кількості одиниць іноземної валюти при різних валютних курсах.

Визначення курсових різниць від перерахунку операцій, виражених в іноземній валюті, заборгованості та іноземної валюти здійснюється відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, основним із яких є Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 21 "Вплив змін валютних курсів" (затверджений наказом Міністерства фінансів України 10 серпня 2000 року № 193, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 17 серпня 2000 року за № 515/4736).

Абзац другий підпункту 153.1.3 ПК України встановлює, що прибуток (позитивне значення курсових різниць) ураховується у складі доходів платника податку, а збиток (від'ємне значення курсових різниць) ураховується у складі витрат платника податку.

Визначення курсових різниць за монетарними статтями (монетарні статті - це статті балансу про грошові кошти, а також про такі активи й зобов'язання, які будуть отримані або сплачені у фіксованій (або визначеній) сумі грошей або їх еквівалентів) в іноземній валюті проводиться на дату здійснення розрахунків та на дату балансу.

Курсові різниці від перерахунку грошових коштів в іноземній валюті та інших монетарних статей про операційну діяльність відображаються у складі інших операційних доходів (витрат).

Пунктом 156.3 ПК України визначено порядок обчислення самого податку, зокрема у п.156.3.1 зазначено, що платники податку ведуть окремий облік доходів та витрат, пов'язаних із провадженням страхової діяльності, що оподатковується за ставками, передбаченими пунктом 151.2 статті 151 цього Кодексу, та іншої діяльності, не пов'язаної із страховою, що оподатковується за ставкою, передбаченою пунктом 151.1 статті 151 цього Кодексу.

При цьому, згідно ст. 156 ПК України під доходом від страхової діяльності розуміється сума доходів страховика, нарахована протягом звітного періоду, у тому числі (але не виключно) у вигляді: 1) страхових платежів, страхових внесків, страхових премій, нарахованих страховиком за договорами страхування, співстрахування і перестрахування ризиків на території України або за її межами протягом звітного періоду, зменшених з урахуванням вимог цього підпункту на суму страхових платежів, страхових внесків, страхових премій, нарахованих страховиком за договорами перестрахування. При цьому страхові платежі, страхові внески, страхові премії за договорами співстрахування включаються до складу доходів страховика (співстраховика) тільки в розмірі його частки страхової премії, передбаченої договором співстрахування; 2) інвестиційного доходу, нарахованого страховиком від розміщення коштів резервів страхування життя; 3) суми винагород, належних страховику за укладеними договорами страхування, співстрахування, перестрахування; 4) доходів від реалізації права регресної вимоги страховика до страхувальника або іншої особи, відповідальної за заподіяні збитки в частині перевищення над виплаченими страховими відшкодуваннями; 5) нарахованих відсотків на депоновані премії за ризиками, прийнятими у перестрахуванні; 6) суми санкцій за невиконання умов договору страхування, визначеної боржником добровільно або за рішенням суду; 7) суми винагород, нарахованих страховиком за надання ним послуг сюрвейєра, аварійного комісара та аджастера, страхового брокера та агента; 8) суми повернення частки страхових платежів (внесків, премій) за договорами перестрахування у разі їх дострокового припинення; 9) винагород і тантьєм (форм винагороди страховика з боку перестраховика) за договорами перестрахування; 10) інших доходів, нарахованих страховиком у межах страхової діяльності.

Згідно ст. 138 ПК України, витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті; інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

До витрат операційної діяльності відносяться - інші операційні витрати, що включають, зокрема: витрати за операціями в іноземній валюті, втрати від курсової різниці, визначені згідно зі статтею 153 цього Кодексу та інші витрати операційної діяльності, пов'язані з господарською діяльністю, у тому числі, але не виключно.

Судом першої інстанції встановлено, що за перевіряємий період відбулися господарські відносини між позивачем та компаніями-нерезидентами, а саме:

- 20.12.2012 року укладено договір № AGS-6-2012 з АХА Group Solutions S.A.S ( Франція)

- 01.04.2014 року укладено договір № AGS-1-2014 з АХА Group Solutions S.A.S ( Франція)

- 20.12.2012 року укладено договір № UA-INSURANCE-SC-02 з АХА Technology Services UK Limited (Великобританія);

- 20.11.2012 року укладено договір № ATS-AXAUA-MS2013 з АХА Technology Services SAS (Франция);

- 04.03.2014 року укладено договір №1 з GIE AXA (Франція);

- 04.03.2014 року укладено договір №2 з GIE AXA (Франція);

- 04.03.2014 року укладено договір №3 з GIE AXA (Франція);

- 04.03.2014 року укладено договір №4 з GIE AXA (Франція);

- 04.03.2014 року укладено договір №5 з GIE AXA (Франція);

- 04.03.2014 року укладено договір №6 з GIE AXA (Франція);

- 04.03.2014 року укладено договір №7 з GIE AXA (Франція).

Фактичне виконання послуг за вказаними договорами підтверджується наявними у матеріалах справи актами наданих послуг.

За вказаними операціями страховою компанією було визначено та відображено в бухгалтерському обліку від'ємне значення курсових різниць у розмірі 5 845 158,18 грн. та віднесено до складу витрат за звітний 2014 рік., а саме:

- за послугами, отриманими згідно акту надання послуг від 03.02.2014 року по додатковій угоді від 01.07.2013 року № 1 до угоди про надання послуг від 20.12.2012 року № AGS-6-2012, укладеному із АХА Group Solutions S.A.S (Франція) на загальну суму 164 105,85 грн.;

- за послугами, отриманими згідно акту надання послуг від 11.06.2014 року по додатковій угоді від 01.07.2013 року № 1 до угоди про надання послуг від 20.12.2012 року № AGS-6-2012, укладеному із АХА Group Solutions S.A.S (Франція) на загальну суму 67 793,04 грн.;

- за послугами, отриманими згідно акту надання послуг від 04.11.2014 року по угоді про надання послуг від 01.04.2014 року № AGS-1-2014, укладеній із АХА Group Solutions S.A.S (Франція) на загальну суму 146 184,28 грн.;

- за послугами, отриманими згідно акту надання послуг від 03.02.2014 року № 2 по договору про надання послуг від 20.12.2012 року № UA-INSURANCE-SC-02, укладеному із АХА Technology Services UK Limited (Великобританія) на загальну суму 930 871,20 грн.;

- за послугами, отриманими згідно акту надання послуг від 04.11.2014 року №3 по договору про надання послуг від 20.12.2012 року №UA-INSURANCE-SC-02, укладеному із АХА Technology Services UK Limited (Великобританія) на загальну суму 384 703,56 грн.

-за послугами, отриманими згідно приймання-передачі ліцензій від 14.01.2014 року № 1 по договору про використання програмного забезпечення від 20.11.2012 року № ATS-AXAUA-MS2013, укладеному із АХА Tehnology Services SAS (Франція) на загальну суму 722 488,05 грн.;

- за послугами, отриманими згідно акту надання послуг від 12.03.2014 року по договору про надання послуг від 04.03.2014 року № 1, укладеному із GIE АХА (Франція) на загальну суму 485 054,88 грн.;

- за послугами, отриманими згідно акту надання послуг від 12.03.2014 року по договору про надання послуг від 04.03.2014 року № 2, укладеному із GIE АХА (Франція) на загальну суму 494 176,61 грн.;

- за послугами, отриманими згідно акту надання послуг від 12.03.2014 року по договору про надання послуг від 04.03.2014 року № 3, укладеному із GIE АХА (Франція) на загальну суму 494 176,61 грн.;

- за послугами, отриманими згідно акту надання послуг від 12.03.2014 року по договору про надання послуг від 04.03.2014 року № 4, укладеному із GIE АХА (Франція) на загальну суму 492 747,17 грн.;

- за послугами, отриманими згідно акту надання послуг від 12.03.2014 року по договору про надання послуг від 04.03.2014 року № 5, укладеному із GIE АХА (Франція) на загальну суму 492 747,17 грн.;

- за послугами, отриманими згідно акту надання послуг від 12.03.2014 року по договору про надання послуг від 04.03.2014 року № 6, укладеному із GIE АХА (Франція) на загальну суму 485 054,88 грн.;

- за послугами, отриманими згідно акту надання послуг від 12.03.2014 року по договору про надання послуг від 04.03.2014 року № 7, укладеному із GIE АХА (Франція) на загальну суму 485 054,88 грн.

Разом з тим, зі змісту Акту перевірки вбачається, питома вага доходу від діяльності, не пов'язаної із страхуванням, у загальному доході страховика за 2014 рік складає лише 17 %.

У своїх письмових поясненнях, наданих до податкового органу, позивач підтверджує факт того, що послуги від АХА Technology Services UK Limited (Великобританія) та АХА Group Solutions S.A.S (Франція) були отримані страховою компанією в рамках її господарської діяльності та для забезпечення власних господарських потреб.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає правильним висновок податкового органу та суду першої інстанції про те, що вищезазначені витрати у вигляді від'ємного значення курсових різниць, понесені АТ «СК «АХА Страхування» за послуги, отримані від нерезидентів, пов'язані одночасно з отриманням доходів від страхової діяльності та іншої діяльності, не пов'язаної із страховою, мають бути включені до складу витрат страхової компанії пропорційно питомій вазі доходу, нарахованого від страхової діяльності та доходу від іншої діяльності, не пов'язаної із страховою, а саме у розмірі 17%.

Водночас, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що в даному випадку вимоги п.п.156.3.2 п.156.3 ст.156 ПК України до від'ємного значення курсових різниць не застосовуються, оскільки саме цією нормою визначається порядок обчислення доходів та витрат, пов'язаних із провадженням страхової діяльності, до яких входять й курсові різниці, які у розумінні ст. 153 КАС України відносяться до витрат операційної діяльності (витрати за операціями в іноземній валюті, втрати від курсової різниці тощо).

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність визначення позивачу контролюючим органом грошового зобов'язання з податку на прибуток, які визначено у оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні від 06 травня 2016 року № . Правомірність визначення податковим органом податку обумовлює правомірність застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Доводи апеляційної скарги не дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 14.01.2019 року.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І. Мєзєнцев