Справа № 127/28560/18
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2019-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/28560/18

Головуючий у 1-й інстанції: Клапоущак С.Ю.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

10 січня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Боровицького О. А. Совгири Д. І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 листопада 2018 року (м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора 1-го батальйону 2-ї роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області рядового поліції Казмірчук Олени Ігорівни про скасування постанови серії ЕАВ №685573 від 23 жовтня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

в листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до інспектора 1-го батальйону 2-ї роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області рядового поліції Казмірчук Олени Ігорівни про скасування постанови серії ЕАВ №685573 від 23 жовтня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30 листопада у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Разом з тим, 03 січня 2019 року на адресу суду через канцелярію надійшло клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності. Окрім того, 10 січня 2019 року на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача про розгляд справи за ії відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що згідно постанови серії ЕАВ № 685573 від 23 жовтня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, позивач 23 жовтня 2018 року о 08.16 год. в м. Вінниці по вул. Соборна, 91, керуючи транспортним засобом марки "BMW X6", д/н НОМЕР_1, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.2 ПДР України на перехресті вулиць Хлібна-Соборна, чим порушив вимоги п. 8.4 "в" ПДР України - порушення вимог заборонних знаків, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП. За вказане адміністративне правопорушення на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 255 гривень.

Вважаючи зазначену постанову протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова є правомірною, обґрунтованою та законною.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов'язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, згідно з п. 8.4 ПДР України дорожні знаки поділяються на групи, зокрема заборонні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Знак 3.2 "Рух механічних транспортних засобів заборонено" забороняє рух усіх механічних транспортних засобів.

Дія знаку поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Зона дії знака - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

У відповідності до вимог ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з статтею 31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Що стосується посилання позивача на те, що суд не повинен приймати до уваги відеозапис, який міститься в матеріалах справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, оскаржувана постанова не містить даних про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення, що є порушенням статті 283 КУпАП.

Аналогічного висновку дійшов Верховний суд в постанові від 30 травня 2018 року по справі № 337/3389/16-а (2-а/337/154/2016).

Однак, колегія суддів не заперечує, що на вищезазначеному відеозаписі зафіксований факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Окрім того, згідно Розділу ІІІ п. 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Водночас, судом встановлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача здійснював капрал поліції Ничай Ю.В.

Натомість, рядовий поліції Казмірчук О.І., яка винесла оскаржувану постанову, не розглядала справу про адміністративне правопорушення та не вручала постанову у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки оскаржувана постанова прийнята неповноважною особою.

При цьому, у відзиві на апеляційну скаргу, відповідач не надав жодних доказів на спростування вказаної позиції позивача.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не дав належної оцінки вищезазначеним обставинам та безпідставно не взяв до уваги вказані доводи позивача.

Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова серії ЕАВ № 685573 від 23 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що судовим розглядом встановлено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а також те, що підставою скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення є порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, то з урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, колегія суддів приходить до висновку про необхідність надіслання справи про адміністративне правопорушення у відношенні позивача на новий розгляд до компетентного органу, а саме до управління патрульної поліції у Вінницькій області.

Згідно п. 4 ч. 1, ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при ухваленні постанови були неправильно застосовані норми чинного матеріального та процесуального права, і як наслідок апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог зі скасуванням постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 685573 від 23 жовтня 2018 року та направленням справи про адміністративне правопорушення відносно позивача на новий розгляд до компетентного органу.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 листопада 2018 року - скасувати.

Прийняти нову постанову. Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 685573 від 23 жовтня 2018 року, винесену відносно ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП і направити справу на новий розгляд до управління патрульної поліції у Вінницькій області.

Постанова суду набирає законної сили в порядку ст. 325 КАС України та згідно ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 10 січня 2019 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Боровицький О. А. Совгира Д. І.