Справа № 725/6089/18
Суддя: Вольська-Тонієвич О. В.
Дата ухвалення: 2019-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 725/6089/18
Номер провадження 2-а/725/217/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.01.2019 року.Першотравневий районний суд м.Чернівці

в складі:

головуючої судді Вольської-Тонієвич О.В.,

при секретарі Григорчук Д.В.,

за участю представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача - Рачук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_2) до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби (, місцезнаходження: вул.Руська, 248М м.Чернівці) про скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

14 листопада 2018 року ОСОБА_4 звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаним вище позовом.

Посилався на те, що 19 жовтня 2018 року Чернівецькою митницею ДФС

винесено постанову про порушення митних правил, якою його притягнуто до відповідальності за ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме: 607 774 грн. 35 коп.

Постановою митного органу встановлено, що ним вчинено порушення митних правил, а саме дії спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, шляхом надання документа - паспорта громадянина Румунії під час ввезення на митну територію України в режимі «тимчасового ввезення» транспортного засобу марки «WV CADDY», н.з.НОМЕР_1, маючи при цьому статус громадянина України.

Однак із вказаною постановою він не погоджується, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, виходячи з наступних підстав.

По-перше, твердження митного органу про те, що він, будучи громадянином України, подав паспорт громадянина Румуніїї з метою ухилення від сплати митних платежів, є лише припущенням, оскільки, на його думку, в даному випадку у відносинах з Україною при перетині митного кордону, він виступав як громадянин Румунії, а отже, перебував у статусі «нерезидента».

По-друге, при винесенні постанови відповідач не врахував, що у нього не було умислу на вчинення порушення митних правил.

Крім того, визначений митним органом розмір несплачених митних платежів не ґрунтується на належних і допустимих доказах. Зокрема його було визначено на підставі службової записки №1209/24-70-19-30 від 09 жовтня 2018 року, згідно якої орієнтована вартість ввезеного ним транспортного засобу становить 202 591,45грн. При цьому у даній службовій записці зазначено, що відомості митної вартості транспортного засобу є інформативними і не можуть бути повністю достовірними, оскільки митна вартість транспортних засобів залежить від технічних характеристик, комплектації транспортного засобу, а також ознак, що характеризують ступінь зносу, пошкоджень, дефектів. Крім того, запропоновано для більш точної інформації щодо визначення митної вартості автомобіля звернутися до експертів-товарознавців. Вважає, що митний орган, розуміючи необхідність винесення постанови про призначення авто товарознавчої експертизи для визначення митної вартості автомобіля, свідомо усунувся від виконання прямої норми Митного кодексу та обмежився складанням службової записки.

Посилаючись на норми закону та фактичні обставини справи, просив скасувати постанову у справі про порушення митних правил №2678/40800/18 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України.

03 грудня 2018 року представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 подав через канцелярію суду заяву про уточнення позовних вимог, у якій окрім скасування постанови, просив закрити справу про адміністративне правопорушення.

04 грудня 2018 року представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 подав через канцелярію суду доповнення до позовної заяви, де звертав увагу суду на те, що його довіритель вже тривалий час проживає в м.Брюссель (Королівство Бельгія), однак час від часу приїжджає до України для відвідування родичів.

Так, з 21 лютого 2017 року ОСОБА_4 постійно разом із сім?єю проживає за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку із чим 17 березня 2017 року він, як громадянин Румунії, внесений до реєстру іноземців Брюсселя.

Окрім цього, 17 квітня 2018 року ОСОБА_4, як громадянин Румунії, отримав свідоцтво про реєстрацію (Е-карту) - Бельгії, яке дійсне до ІНФОРМАЦІЯ_5

03 січня 2018 року позивач придбав у власність транспортний засіб марки «WV CADDY», н.з.НОМЕР_1, країна реєстрації Бельгія та здійснив на своє ім»я усі передбачені законом заходи щодо утримання вказаного автомобіля. Вказаний транспортний засіб він використовував для власних потреб.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 під час перетину митного контролю виступав, як громадянин іншої держави (Румунії), на підтвердження чого надав дійсний паспортний документ, він перебував у статусі «нерезидента» та користувався правами та приймав зобов»язання, які надані саме «нерезидентам».

Виходячи з вищевикладених обставин, вважає, що в діях ОСОБА_4 відсутні будь-які ознаки вчиненого правопорушення, передбаченого МК України.

11 грудня 2018 року Чернівецькою митницею ДФС подано відзив на позовну заяву з письмовими доказами, у якому відповідач позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні.

Під час розгляду справи представники позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 просили скасувати постанову у справі про порушення митних правил №2678/40800/18. У разі невстановлення судом підстав для закриття адміністративної справи, просили скасувати постанову та надіслати справу на новий розгляд до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України.

Представник відповідача Рачук О.В. у судовому засіданні адміністративний позов не визнала з підстав, викладених у поданому до суду відзиві. Просила відмовити у задоволенні позову.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з?явився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений судом про час та місце розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного висновку.

Так, судом встановлено, що 29 серпня 2018 року головним державним інспектором-кінологом ВКЗ УПМП та МВ Чернівецької митниці ДФС відносно позивача ОСОБА_4 складено протокол про порушення митних правил №2678/40800/18, відповідно до якого, 29.08.2018 року о 19:00 год. на територію п/п «Порубне» в зону митного контролю в пішому порядку зайшов ОСОБА_4, який прямував з Румунії до України в приватних справах. Вказаний громадянин до митного контролю надав контрольний талон для проходження митного контролю по «зеленому коридору».

До митного контролю громадянин ОСОБА_4 подав закордонний паспорт громадянина Румунії НОМЕР_2, виданий 22.09.2015 року поліцією м.Сучава на ім'я «ОСОБА_4».

Під час проведення митних формальностей громадянин України ОСОБА_4 пред»явив паспорт України для виїзду за кордон НОМЕР_3, виданий 09.08.2012 р. органом 7323 на ім'я «ОСОБА_4».

Відповідно інформації, яка міститься в програмноінформаційному комплексі «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЕАІС 21.08.2018 року ОСОБА_4 ввіз на митну територію України автомобіль марки «WV CADDY», н.з.НОМЕР_1, країна реєстрації Бельгія через пункт пропуску "Краківець-Корчова" митного поста "Краковець" Львівської митниці ДФС, в режимі «тимчасового ввезення» терміном до 1 року, використовуючи при цьому закордонний паспорт громадянина Румунії, виданого ім'я «ОСОБА_4».

Згідно поданого до митного контролю паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3, виданий 09.08.2012р. органом 7323 на ім'я «ОСОБА_4», ІНФОРМАЦІЯ_2 та пред'явленого паспорта громадянина Румунії НОМЕР_2 виданого 22.09.2015 року поліцією м.Сучава на ім'я «ОСОБА_4», ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є однією й тією ж особою. ОСОБА_4 підтвердив, що вищевказані паспортні документи належать йому.

Таким чином, митний орган дійшов висновку, що ОСОБА_4, маючи статус «резидента», для перетину митного кордону на транспортному засобі марки «WV CADDY», н.з.НОМЕР_1, країна реєстрації Бельгія, використовував паспортний документ громадянина Румунії, тим самим вчинив дії спрямовані на ухилення від сплати митних платежів (а.с.7-9).

У зв'язку із цим, 19 жовтня 2018 року заступником начальника Чернівецької митниці ДФС ОСОБА_7 винесено постанову №2678/40800/18, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 607 774 грн. 35 коп. (а.с.10-11).

Відповідно до ст.103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов'язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у статті 319 цього Кодексу.

Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб (ч.4 ст. 380 МК України).

Положеннями ст.485 МК України передбачено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у звязку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку, що необхідність сплати особою митних платежів при ввезенні на територію України транспортного засобу для особистого користування або звільнення від їх сплати залежить від того, чи є особа резидентом, чи нерезидентом і встановлюється митним органом при ввезенні автомобіля на територію України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, як громадянин Румунії, разом із сім»єю зареєстрований в Брюссель та внесений до реєстру мешканців Брюсселя. Згідно свідоцтва про реєстрацію ОСОБА_4 є власником транспортного засобу марки «WV CADDY», н.з.НОМЕР_1, країна реєстрації Бельгія (а.с.58-87).

Однак вказані обставини, на думку суду, не можуть бути доказами на підтвердження статусу ОСОБА_4 як «нерезидента» для перетину митного кордону України на транспортному засобі марки «WV CADDY» та звільнення його від сплати митних платежів.

Так, відповідно до ст.4 Конституції України в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття та припинення громадянства визначаються законом.

Згідно із п.1 ст.2 Закону України "Про громадянство України", якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Тобто, у разі набуття громадянином України громадянства іншої держави, то останній не позбавляється при цьому українського громадянства і в правових відносинах з Україною надалі визнається лише як громадянин України.

Зі змісту положень Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", п.17 Порядку централізованого оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2013 року №2185, а також п. 5.3 Порядку розгляду в дипломатичних представництвах або консульських установах України за кордоном клопотань громадян України, які виїхали за її межі тимчасово, про залишення на постійне проживання за кордон, затвердженого наказом Міністерства закордонних справ України від 22.11.1999 №2201, слідує, що документом, який підтверджує постійне проживання громадянина України за кордоном, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон зі штампом "Постійне проживання" або таким написом (з відміткою про дату внесення та із зазначенням посади і прізвища особи, яка його внесла), який скріплюється підписом посадової особи та печаткою відповідного територіального підрозділу Міністерства закордонних справ України або дипломатичного представництва чи консульської установи України за кордон.

За приписами п.50 ч.1 ст.4 Митного кодексу України резиденти - це фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.

За змістом п.45 ч.1 ст. 4 МК України постійне місце проживання - місце проживання на території будь-якої держави не менше одного року громадянина, який не має постійного місця проживання на території інших держав і має намір проживати на території цієї держави протягом будь-якого строку, не обмежуючи таке проживання певною метою, і за умови, що таке проживання не є наслідком виконання цим громадянином службових обов'язків або зобов'язань за договором (контрактом).

Як було встановлено судом, позивач ОСОБА_4 є громадянином України та згідно довідки Чудейської сільської ради №03-15/541 від 07.09.2018 року він зареєстрований по вул.Прилісній, 77 в с.Чудей Сторожинецького району Чернівецької області (а.с.153).

Крім того, як вбачається із листа Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець Чернівецької області, значиться зареєстрованим за місцем проживання: АДРЕСА_2, за паспортом громадянина України серії НОМЕР_4, виданим 15.07.2008 року Сторожинецьким РВ УМВСУ в Чернівецькій області. ОСОБА_4 із заявою про отримання дозволу на виїзд на ПМП з України не звертався (а.с.154-156).

Відомості про відмову ОСОБА_4 від громадянства України у матеріалах справи відсутні.

Таким чином, враховуючи те, що у позивача, станом на момент ввезення спірного транспортного засобу наявний був як паспорт громадянина України, так і паспорт громадянина Румунії, та він зареєстрований на території України, уповноважені органи з питанням виходу з громадянства України не звертався, ОСОБА_4 у правовідносинах з Україною визнається лише громадянином України.

Виходячи з наведеного, позивач є резидентом і зобов'язаний дотримуватися митних правил встановлених для громадян (резидентів) України та у даному випадку при тимчасовому ввезенні на територію України транспортного засобу повинний сплатити усі необхідні митні платежі.

За таких обставин, за наявності у позивача належним чином підтвердженого статусу громадянина-резидента останній не мав правових підстав для користування пільгами, встановленими ст. 380 МК України для громадян-нерезидентів при ввезенні на митну територію України транспортного засобу марки «WV CADDY», н.з.НОМЕР_1.

Варто зазначити, що для громадян України (резидентів), які

постійно проживають або тимчасово перебувають за кордоном встановлені так звані пільги щодо ввезення ними транспортних засобів особистого користування (ст.380 МК України).

Однак для цього громадянам України слід перебувати на консульському обліку в закордонних дипломатичних установах України, порядок встановлення та перебування на консульському обліну регулюють Правила ведення закордонними дипломатичними установами України консульського обліку громадян України, які постійно проживають або тимчасово перебувають за кордоном.

Таким чином, Митним кодексом україни чітко визначено умови, дотримання яких дає можливість громадянам-резидентам, які перебувають на тимчасовому консульському обліку в консульській установі України за кордоном, тимчасово ввозити на митну територію України транспортні засоби особистого користування без сплати митних платежів.

Проте позивач, маючи постійне зареєстроване місце проживання в м.Брюссель Бельгія, наданим законом правом на тимчасове ввезення на митну територію України транспортного засобу особистого користування без сплати митних платежів не скористався.

Згідно ч.3 ст.380 МК України тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Отже, позивач при тимчасовому ввезенні на територію України транспортних засобів особистого користування повинен був сплатити усі необхідні митні платежі.

Разом із тим, суд враховує положення ч.1 ст.489 МК України, відповідно до яких посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі наведеного та враховуючи те, що розмір стягнення, що повинен бути накладений на порушника за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, залежить від розміру несплаченої суми митних платежів, а тому, необхідною умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності та накладення, визначеного Законом стягнення, є доведення факту несплати особою суми митних платежів у певному розмірі.

Так, за змістом п.1 ч.1 статті 50 МК України для нарахування митних платежів використовуються відомості, зокрема, про митну вартість товарів.

За визначенням ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За нормами статті 57 глави 9 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Як було встановлено судом, матеріали справи про порушення митних правил №2678/408000/18 не містять відомостей про митну вартість товару (транспортного засобу), який ввозився ОСОБА_4

Натомість, при визначенні розміру несплачених митних платежів та адміністративного стягнення уповноважений орган керувався службовою запискою №1238/24-70-19-30 від 17 жовтня 2018 року (а.с.158-159).

Як вбачається зі змісту дослідженої у судовому засіданні службової записки, митну вартість автомобіля марки «WV CADDY», н.з.НОМЕР_1 було визначено в розмірі 202591,45грн. При цьому у даній службовій записці зазначено, що вказані у ній відомості є інформативними і не можуть бути повністю достовірними, оскільки митна вартість транспортних засобів залежить від технічних характеристик, комплектації транспортного засобу, ознак, що характеризують ступінь зносу, пошкоджень, дефектів. Уповноваженим особам запропоновано звернутися до експертів авто товарознавців.

Варто звернути увагу, що визначення митної вартості автомобіля марки «WV CADDY», н.з.НОМЕР_1 було здійснено без огляду вказаного транспортного засобу та з?ясування всіх його технічних характеристик, комплектації.

Отже, службова записка має інформативний характер і зазначена у ній сума не є точною, а орієнтованою.

Із матеріалів справи вбачається, що у визначений Чернівецькою митницею ДФС строк ОСОБА_4 не мав змоги надати працівникам митниці автомобіль марки «WV CADDY», н.з.НОМЕР_1, оскільки 12 вересня 2018р. він виїхав за межі території України, на пункті пропуску Краківець-Корчова, про що він завчасно повідомив працівників митниці (а.с.158 зворот).

Як було встановлено судом під час розгляду справи, ОСОБА_4 та його представники не погоджуються із визначеною в службовій записці митною вартістю транспортного засобу марки «WV CADDY».

Згідно пояснень представників позивача, ОСОБА_4 найближчим часом повинен прибути на територію України та з метою встановлення дійсної митної вартості транспортного засобу марки «WV CADDY» погоджується та зобов'язується надати його митному органу для огляду та дослідження.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається відповідача.

Тобто особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування у спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини, суд приходить до висновку, що уповноваженою посадовою особою не в повній мірі були виконані вимоги ст. 489 МК України та не встановлено усіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 72, 77, 80, 90, 94 242, 245, 246, 250, 255, 271, 286, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України від 19 жовтня 2018 року у справі про порушення митних правил №2678/40800/18 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України та повернути справу на новий розгляд до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич