Справа № 640/503/19
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2019-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

11 січня 2019 року м. Київ № 640/503/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., розглянувши заяву про забезпечення позову до його подання

за заявою ОСОБА_1

до Державної судової адміністрації України

про заборону вчиняти дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також - заявник, ОСОБА_1) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою про забезпечення позову в порядку частини першої статті 153 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій просить до вирішення справи по суті вжити заходів забезпечення позову у вигляді заборони Державній судовій адміністрації України вчиняти дії, спрямовані на призначення на посаду генерального директора державного підприємства «Інформаційні судові системи» будь-якої особи за результатами проведеного 08.01.2019 року конкурсного відбору.

У заяві про забезпечення позову заявником повідомлено, що він має намір звернутися до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Державної судової адміністрації України про скасування результатів конкурсного відбору на посаду генерального директора державного підприємства «Інформаційні судові системи» та зобов'язання утриматися від вчинення дій по призначенню на посаду генерального директора державного підприємства будь-якої особи за результатами проведеного конкурсного відбору.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 153 Кодексу адміністративного судочинства України, до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 6 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України від 08.07.2011 року №3674-VI "Про судовий збір" (із змінами і доповненнями) за подання до адміністративного суду заяви про забезпечення доказів або позову справляється судовий збір у розмірі 0,3 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 1921,00 грн., встановленого з 01.01.2019 року Законом України від 23.11.2018 року № 2629-VІІІ "Про Державний бюджет України на 2019 рік", становить, 576,30 грн.

Як убачається з матеріалів адміністративної справи (квитанція від 09.01.2019 року №27711), заявником сплачено судовий збір в розмірі 576,30 грн.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову до його подання заявником зазначено, що він мав намір брати участь у конкурсі на заміщення вакантної посади генерального директора державного підприємства «Інформаційні судові системи», який, відповідно до інформації на офіційному сайті Державної судової адміністрації України, мав відбутися 14 та 17.12.2018 року за адресою: 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5 (адреса місцезнаходження Державної судової адміністрації України). Після подання усіх необхідних документів для участі у конкурсному відборі, «невідомий» зателефонував заявнику та повідомив про те, що ОСОБА_1 не допущено до участі у конкурсі.

В свою чергу, на офіційному сайті Державної судової адміністрації України 14.12.2018 року змінився зміст оголошення про конкурс на заміщення вакантної посади генерального директора державного підприємства «Інформаційні судові системи», в якому повідомлялося, що конкурсний відбір відбудеться 08.01.2019 року, за адресою: 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5 (адреса місцезнаходження Державної судової адміністрації України), із застереженням, що «учасники будуть повідомлені додатково в телефонному режимі».

Заявнику стало відомо 08.01.2019 року, що в цей день Державною судовою адміністрацією України проведено конкурс на заміщення вакантної посади генерального директора державного підприємства «Інформаційні судові системи», в чому вбачає порушення своїх прав як учасника цього конкурсу, оскільки заявника не повідомлено належним чином про час та місце його проведення та фактично не запрошено для взяття участі у конкурсі, в той час, як ОСОБА_1 до конкурсної комісії подано інформацію щодо наявної в нього електронної адреси, номеру телефону та адреси місця проживання.

Крім того, через канцелярію суду 10.01.2019 року в доповнення до заяви про забезпечення позову заявником долучено роздруківку з офіційного сайту Державної судової адміністрації України від 09.01.2019 року про визначення переможця конкурсу на заміщення вакантної посади генерального директора державного підприємства «Інформаційні судові системи».

В обґрунтування необхідності забезпечення позову заявником зазначено, що в разі невжиття заходів забезпечення позову, заподіє шкоди правам та інтересам ОСОБА_1 та ускладнить їх відновленню у разі скасування результатів «незаконно проведеного» конкурсного відбору.

У якості доказів до заяви про забезпечення позову заявником долучено: копію статуту державного підприємства «Інформаційні судові системи» та роздруківку з офіційного сайту Державної судової адміністрації України від 14.12.2018 року «Оголошення про конкурс на заміщення вакантної посади генерального директора державного підприємства «Інформаційні судові системи»», роздруківку з офіційного сайту Державної судової адміністрації України від 21.11.2018 року «ДСА України оголосила конкурс на заміщення вакантної посади генерального директора ДП «ІСС».

Дослідивши матеріали заяви, з системного аналізу положень чинного законодавства України і матеріалів справи, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до наступних висновків.

Частина друга статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Пунктом другим частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути забезпечено забороною відповідачу вчиняти дії.

Відповідно до частини п'ятої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

При цьому частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Так, Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду від 06.03.2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" висвітлено позицію щодо вжиття заходів забезпечення позову в адміністративних справах, зокрема зазначено, що судам необхідно враховувати, забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; заборони вчиняти певні дії.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Враховуючи природу принципу змагальності, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Наведені заявником обставини в обґрунтування необхідності забезпечення позову, на думку суду, не є обґрунтованими для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову визначеним заявником шляхом, оскільки матеріали заяви про забезпечення позову не містять об'єктивних доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливості захисту цих прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів.

З огляду на відсутність обґрунтованості очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову.

Керуючись статтями 153, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до його подання відмовити.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили та може бути оскаржено у порядку статей 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.О. Маруліна