Справа № 1140/2569/18
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2019-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2019 року м. Кропивницький Справа № 1140/2569/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд

у складі: головуючого судді Кармазиної Т.М.

за участю секретаря Сириці І.О.,

за участю представників:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кропивницькому справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю Ера до Микільської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати незаконною відмову голови Микільської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області №02.35/141/1 від 13.07.2018 у присвоєнні поштової адреси корпусам вівчарника 1968 року та 1974 року забудови;

- зобовязати відповідача повторно розглянути заяву директора ТОВ Ера про присвоєння поштової адреси будівлі корпусам вівчарника 1968 року, площею 1209,6 кв.м. та 1974 року забудови, площею 1209,6 кв.м., які знаходяться в с. Золотарівка Світловодського району Кіровоградської області.

У відповідності до ч.6 ст.12 КАС України дана справа є справою незначної складності, та згідно ст.257 розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Ухвалою від 24.09.2018 відкрито провадження у справі та справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом учасників справи, судове засідання призначене на 24.10.2018 р. (а.с.2).

24.10.2018 року розгляд справи відкладено на 21.11.2018 р. в звязку з неявкою відповідача (а.с.35).

21.11.2018 року розгляд справи не відбувся в звязку з перебуванням судді на лікарняному, судове засідання відкладено на 10.12.2018 року (а.с.39).

В судове засідання, призначене на 10.12.2018, представники сторін не з'явилися, повідомленні належним чином про дату, час та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомили, розгляд справи відкладено на 09.01.2019 (а.с.43, 44).

09.01.2019 в судовому засіданні оголошено перерву до 11.01.2019 за клопотання представника відповідача для надання додаткових доказів (а.с.52).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 24.09.2010 р. визнано дійсним договір купівлі-продажу №3 від 09.03.2006 р., укладений між ним та ТОВ машинно-технологічна станція Агротехніка, за умовами якого ТОВ машинно-технологічна станція Агротехніка передало, а ТОВ Ера отримало будівлю вівчарника 1968 року площею 1209,6 кв.м. вартістю 2317 грн. та будівлю вівчарника 1974 року площею 1209,6 кв.м. вартістю 2317 грн., які знаходяться в с.Золотарівка, Світловодського району, Кіровоградської області. Позивач вказує, що відповідно до п.42 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 р. №1127 (із змінами від 23.08.2016 р. №553) передбачено, що для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництво до 5 серпня 1992 р., подаються :1) технічний паспорт на обєкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння обєкту нерухомого майна адреси. Так, для державної реєстрації вівчарників необхідно присвоїти адресу. 04.07.2018 року позивач звернувся із заявою про присвоєння юридичної адреси будівлям вівчарника до виконавчого комітету Микільської сільської ради. Листом від 13.07.2018 року №02.35/141/1 сільський голова Микільської сільської ради відмовив у присвоєнні юридичної адреси корпусам вівчарника 1968 року та 1974 року забудови, мотивуючи тим, що в наявності корпусів немає. Позивач вважає, що відмова відповідача у присвоєнні поштової адреси є безпідставною.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі із зазначених підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовної заяви частково, зазначаючи, що одна будівля вівчарника існує, а інша будівля частково розібрана, у звязку з чим їй не можливо присвоїти юридичну адресу.

Разом з тим, суд враховує, що відповідачем, у встановлений судом строк відзиву на позов не подано, при цьому, враховує, що у відповідності до ч.4 ст.159 КАС України неподання субєктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин кваліфікується судом як визнання позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази і письмові пояснення позивача, викладені у заявах по суті справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з таких підстав.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 24.09.2010 року визнано дійсним договір купівлі-продажу №3 від 09.03.2006 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Ера" та товариством з обмеженою відповідальністю машинно-технологічна станція "Агротехніка", за умовами якого товариство з обмеженою відповідальністю машинно-технологічна станція "Агротехніка" передало, а товариство з обмеженою відповідальністю "Ера" отримало будівлю вівчарника 1970 року площею 1209,6 кв.м. вартістю 2317,00 грн., будівлю вівчарника 1972 року площею 1209,6 кв.м. вартістю 2317,00 грн., будівлю вівчарника 1968 року площею 1209,6 кв.м. вартістю 2317,00 грн., будівлю вівчарника 1974 року площею 1209,6 кв.м. вартістю 2317,00 грн., всього на суму 9268,00 грн., які знаходяться в с. Золотарівка Світловодського району Кіровоградської області (а.с.8-9). Рішення суду набрало законної сили 05.10.2010 року.

Судом встановлено, що директор ТОВ Ера 15.05.2018 та 04.07.2018 р. звертався до відповідача із заявами про присвоєння юридичної адреси будівлям вівчарника 1968 та 1974 років (а.с.14-15).

Листом від 13.07.2018 року №02.35/141/1 сільський голова Микільської сільської ради відмовив у присвоєнні юридичної адреси корпусам вівчарника 1968 року та 1974 року забудови, мотивуючи тим, що в наявності корпусів немає. Вони демонтовані в 2016 році (а.с.16).

Не погодившись з такою відповіддю, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 01.07.2004 р. №1952-ІV, державній реєстрації прав підлягають, зокрема, право власності.

Процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюється Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127 (далі Порядок №1127).

Пунктом 42 Порядку №1127 передбачено, що для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються:

1) технічний паспорт на обєкт нерухомого майна;

2) документ, що підтверджує присвоєння обєкту нерухомого майна адреси.

Відповідно до позиції Державної реєстраційної служби України, викладеної в її листі від 15.04.2013 року №165/06-15-13, відповідно до якої документом, який підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси, може бути як рішення органу місцевого самоврядування, так і інший документ, незалежно від форми, виданий відповідним органом, який дає змогу встановити факт присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси, зокрема довідки, виписки.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.1 ст.37 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні від 21.05.1997 р. №280/97-ВР визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать такі власні (самоврядні) повноваження, зокрема, підготовка і внесення на розгляд ради питань щодо найменування (перейменування) вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, скверів, мостів та інших споруд, розташованих на території відповідного населеного пункту.

Відповідач надаючи відмову позивачу у присвоєнні юридичної адреси корпусам вівчарників, зазначив, що в наявності корпусів не має, вони демонтовані в 2016 році, однак в судовому засіданні зазначав, що одна будівля вівчарника існує, а інша частково розібрана, надавши до матеріалів справи копії фотознімків (а.с.65-72).

При цьому, позивачем до матеріалів справи надано фотокопії, з яких вбачається наявність даних будівель вівчарників (а.с.27-28, 58-64).

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, про визнання відмови відповідача, викладеної у листі від 13.07.2018 року №02.35/141/1, протиправною.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач, не довів суду, що, розглядаючи заяву позивача про присвоєння юридичної адреси, він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, надавши необґрунтовану відмову, а тому суд визнає таку відмову відповідача протиправною.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву директора ТОВ Ера про присвоєння поштової адреси будівлям вівчарника 1968 року, площею 1209,6 кв.м. та 1974 року забудови, площею 1209,6 кв.м., які знаходяться в с. Золотарівка Світловодського району Кіровоградської області, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 4 статті 245 КАС України суд може зобовязати відповідача - субєкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права субєкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право субєкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобовязує субєкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З'ясувавши характер спірних правовідносин сторін, характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб, суд дійшов висновку, що з огляду на визнання протиправною відмову викладену у листі від 13.07.2018 р. №02.35/141/1, порушене право позивача на отримання обґрунтованого рішення за його заявою має бути відновлено шляхом зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

При цьому, суд наголошує, що при повторному розгляді заяви позивача відповідач не може прийняти рішення, яке по суті повторює рішення, що визнане судом протиправним, і повинен вирішити заяву позивача, з урахуванням правової оцінки, наданої судом обставинам у цій справі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи наведене, суд стягує на користь позивача документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Крім того, позивачем подана заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (а.с.19).

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти стягнення з відповідача здійснених позивачем витрат на правничу допомогу.

Так, до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.132 КАС України).

Відповідно до ст.134 КАС України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Позивачем надано суду договір №7 від 06 серпня 2018 про надання професійної правничої допомоги, згідно умов якого адвокат ОСОБА_3 надає юридичну допомогу з усіх питань правозастосування, що зачіпають права, свободи та охоронювані законом інтереси Клієнта (а.с.23).

Також, позивачем надано суду акт здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг) від 06.08.2018, в якому зазначено які роботи проведені адвокатом та які послуги надані, їх обсяг та вартість (а.с.22).

Крім того, надано суду розрахунок витрат на професійну правничу допомогу від 06.08.2018, в якому зазначено детальний опис робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання зазначених послуг, який становить 6 годин, а також вартість таких послуг, що становить 5200 грн. (а.с.20). На підтвердження оплати отриманих послуг, позивачем надано суду квитанцію №7 від 06.08.2018 на суму 5200 грн. (а.с.25).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що розмір витрат позивача, повязаних з професійною правничою допомогою адвоката ОСОБА_3 у розмірі 5200 грн., є обґрунтованим належними доказами, проте такий розмір не є співмірним із обсягом виконаних адвокатом робіт та часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, а тому здійснені позивачем такі витрати у сумі 2000 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Микільської сільської ради.

Керуючись ст.ст.77-79, 90, 108, 132, 139, 134, 243-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю Ера (27520, Кіровоградська область, Світловодський район, с.Велика Андрусівка, вул.Набережна, 101, ) до Микільської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області (27530, Кіровоградська область, Світловодський район, с.Микільське, вул.Паркова, 20, ) про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною відмову Микільської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області у присвоєнні поштової адреси будівлям вівчарника 1968 року та вівчарника 1974 року забудови, викладену у листі від 13.07.2018 року №02.35/141/1.

Зобов'язати Микільську сільську раду Світловодського району Кіровоградської області повторно розглянути заяву директора товариства з обмеженою відповідальністю Ера від 04.07.2018 року про присвоєння поштової адреси будівлі вівчарника 1968 року, площею 1209,6 кв.м. та будівлі вівчарника 1974 року забудови, площею 1209,6 кв.м., які знаходяться в с.Золотарівка Світловодського району Кіровоградської області, та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю Ера () судові витрати: на оплату судового збору у розмірі 1762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні); на професійну правничу допомогу 2000 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Микільської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Повний текст рішення складено 16.01.2019.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду ОСОБА_4