Справа № 1240/2756/18
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2019-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2019 року справа №1240/2756/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Міронової Г.М., Казначеєва Е.Г., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача адвоката - Ракицької Ірини Миколаївни, яка в інтересах ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 1240/2756/18 (головуючий суддя І інстанції Чернявська Т.І.), складене в повному обсязі 31 жовтня 2018 року в м. Сєвєродонецьк Луганської області за позовом представника позивача - адвоката - Ракицької Ірини Миколаївни, яка в інтересах ОСОБА_1 до Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

13 вересня 2018 року представник позивач адвокат - Ракицька Ірина Миколаївна, яка в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про:

- визнання протиправною бездіяльність управління щодо нездійснення ОСОБА_1 перерахунку пенсії по інвалідності за заявою від 16 липня 2018 року;

- зобов`язання відповідача провести перерахунок та здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 жовтня 2017 року в п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с. 4-6).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2018 року (з урахуванням ухвали Луганського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2018 року про виправлення описки) відмовлено у задоволені позовних вимог повністю (а.с. 90-94, 95).

Не погодившись з судовим рішенням, представник позивач адвокат - Ракицька Ірина Миколаївна, яка в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила суд скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що висновки суду першої інстанції є невідповідними фактичним обставинам та нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Зазначила, що Верховний Суд не приймав рішення по суті спору, відтак посилання суду першої інстанції на ухвалу від 08 травня 2018 року є незмістовним.

Крім того, апелянтом зазначено, що доводи суду першої інстанції щодо звернення до відповідача із заявою про перерахунок пенсії невстановленого зразка є формалізмом (а.с. 102-104).

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Апелянт в апеляційній скарзі не наполягав на розгляді справи за його участі.

20 грудня 2018 року від відповідача до канцелярії справи надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких він просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, як таке, що прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) є пенсіонером та отримує пенсію по інвалідності, про що свідчить розпорядження від 14 березня 2012 року № 119182 про призначення пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків та заява про призначення пенсії від 12 березня 2012 року (а.с. 54-55, 85, 88).

31 липня 2018 року позивач звернулась до відповідача з заявою від 16 липня 2018 року про перерахунок пенсії відповідно до частини третьої статті 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 (а.с. 13, 48, 83).

Листом від 09 серпня 2018 року № 165/С-14 відповідач повідомив позивачу, що підстави для перерахунку пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2017 року № 851 Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи відсутні, оскільки участь позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відбувалась не під час проходження нею дійсної строкової служби (а.с. 49-50, 84).

Не погодившись із не проведенням перерахунку пенсії представник позивача звернулась до суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач не відповідає критеріям визначеним ч. 3 ст. 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № 796-XII від 28 лютого 1991 року.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками, викладеними в рішенні суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Перевіряючи відповідність закону вчиненої суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок дій територіальних органів ПФУ при розгляді та вирішенні заяв фізичних осіб громадян з приводу призначення (перерахунку) пенсії визначений ст. 82 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч. 5 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та конкретизований нормами Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"(затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, у силу яких рішення у формі протоколу за матеріалами звернення має бути прийнято протягом 10 днів з дня надходження заяви за формою згідно з Порядком №22-1.

Результати розгляду суб`єктом владних повноважень звернення громадянина з питання призначення (перерахунку) пенсії у порядку ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ані за строком прийняття рішення, ані за процедурою, ані за формою волевиявлення закону не суперечать.

Стаття 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» стосується виключно військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Визначені у цій статті умови та підстави призначення пенсії по інвалідності відповідній категорії осіб у Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 01 липня 1992 року № 2532-12 у редакціях: Законів України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 05 жовтня 2006 року № 231-V (діяла до 01 жовтня 2017 року) та «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII (діє з 01 жовтня 2017 року) не змінювалися.

Частиною 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 05 жовтня 2006 року № 231-V було визначено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

Отже, ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції, чинній до 01 жовтня 2017 року, було визначено одну категорію осіб, які мали право на обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а саме: особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами.

Водночас, ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції, чинній з 01 жовтня 2017 року, передбачено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року.

Таким чином, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» розширено перелік категорій осіб, на яких вказана норма розповсюджується, а саме: осіб, які брали участь у інших ядерних аваріях та випробуваннях, а також осіб, які брали участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Враховуючи вищезазначене, ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що її дія (право на обчислення пенсії по інвалідності за особливою процедурою) поширюється на осіб, які відповідають наступним критеріям:

1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, або

2) особа брала участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій та випробувань, або

3) особа брала участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Таке право виникає у зазначених осіб лише за наявності у сукупності трьох умов (розширене тлумачення зазначеної статті без внесення змін до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не допускається):

1) особа має статус особи з інвалідністю;

2) особа отримала статус особи з інвалідність виключно внаслідок участі у ліквідації відповідних наслідків та у військових навчаннях;

3) особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби.

З матеріалів справи вбачається наступне.

Посвідченням від 30 березня 2012 року серії НОМЕР_2 , вкладкою до посвідчення від 30 березня 2012 року № НОМЕР_3 , посвідченням від 11 червня 2013 року серії НОМЕР_4 , довідкою до акта огляду МСЕК серії 10 ААВ № 403353 від 11 червня 2013 року, довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги серії 10 ААА № 220639 від 11 червня 2013 року підтверджується, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 1), з 11 червня 2013 року є інвалідом ІІ групи безстроково та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни (а.с. 9, 10).

Відповідно до довідки від 24 грудня 1997 року № 319, виданої начальником штабу військової частини НОМЕР_5 , ОСОБА_1 приймала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 16 травня 1986 року по 27 травня 1986 року (а.с. 12).

З 05 серпня 1985 року по 19 вересня 1996 року позивач проходила дійсну військову службу, про що свідчить запис у військовому квитку від 30 липня 1985 року серії НОМЕР_6 (а.с. 61-79).

Виходячи з аналізу вищевказаних документів, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивач є інвалідом ІІ групи, отримала інвалідність внаслідок участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, однак брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях не під час проходження дійсної строкової служби, а під час проходження дійсної військової служби старшим поваром військового харчування внутрішніх військ, відтак, вона не має право на перерахунок пенсії. обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до статті 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відтак, позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги посилання апелянта на те, що висновки суду першої інстанції є невідповідними фактичним обставинам, з огляду на те, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Зазначаючи про недотримання порядку звернення до Пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії, суд першої інстанції припустився формалізму, оскільки, по-перше, зі змісту заяви вбачається, що вона містить всю необхідну інформацію, що передбачена і заявою встановленого зразка, а по-друге, з огляду на відповідь управління, неналежне форма заяви не була підставою для відмови.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що спірною відповіддю управління відмовлено у перерахунку пенсії позивачу, та з огляду на відсутність права у позивача на перерахунок пенсії на підставі положень ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим з огляду на норми діючого законодавства, регулюючі спірні правовідносини.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд першої дійшов вірного висновку про необхідність відмови у задоволені позовних вимог, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача - Ракицької Ірини Миколаївни, яка в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 1240/2756/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 січня 2019 року.

Судді Т.Г.Арабей

Е.Г. Казначеєв

Г.М. Міронова