Справа № 215/3141/18
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2019-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

15 січня 2019 року Справа 215/3141/18

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Коренева А.О., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Тернівського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Тернівського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, в якій позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Держави України в особі Тернівського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області, яка виявилась у порушенні механізму, порядку, шаблону розгляду його заяви від 27.03.2018 р., згідно порядку ст.ст. 18,19 ЗУ «Про звернення громадян», ч.1,2,8 ст. 11 ЗУ «Про державну службу»;

притягнути до адміністративної відповідальності і зобов'язати Державу Україна в особі Тернівського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області протягом 15-ти днів прийняти нормативно-правовий акт, який приведе до вжиття заходів до усунення причин подання заяви (запиту) від 27.03.2018р. до установи, відповідно до ст. 7, 18, 19 ЗУ «Про звернення громадян»;

захистити його права бути присутнім при розгляді заяви (запиту) від 27.03.2018р. та право викривати недоліки в роботі Держави Україна в особі Тернівського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області для впливу на поліпшення роботи установи, для відстоювання його прав і законних інтересів шляхом їх визнання окремим пунктом рішення;

визнати протиправною бездіяльність Держави Україна в особі Тернівського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області, яка виявилась у не вжитті заходів для забезпечення відповідно до конституційних принципів виконання рішення суду від 08.08.2014р справа № 215/160/14-к шляхом її визнання окремим пунктом рішення.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 липня 2018 року у справі №215/3141/18 позовну заяву ОСОБА_1 передано за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року у справі №215/4327/18 (2-а/215/157/18) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 липня 2018 року залишено без задоволення.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 передані на розгляду головуючому судді Коренева А.О.

На підставі положень частини другої статті 30 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана.

З матеріалів адміністративного позову вбачається, що провадження у справі не відкрито.

Відповідно до пунктів 1, 3 та 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

В порушення пункту 1 частини першої вказаної статті адміністративний позов не містить документу на підтвердження адміністративної процесуальної дієздатності позивача.

За приписами частини першої статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України здатність мати процесуальні права та обов'язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Частиною другою вказаної статті передбачено, що здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 46 Кодексу адміністративного судочинства України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб'єкти владних повноважень.

Суд зазначає, що в матеріалах позовної заяви відсутня копія паспорта громадянина України як документ, що підтверджує наявність у ОСОБА_1 процесуальної дієздатності.

Поряд із цим, частиною першою статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до пункту 4 частини п'ятої зазначеної статті в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Позивач у своєму позові визначає «Державу Україна в особі «Тернівського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області», що суперечить вимогам Кодексу адміністративного судочинства України та унеможливлює встановлення судом до якого саме суб'єкта владних повноважень позивач заявляє позовні вимоги чи взагалі заявляє вимоги до кількох відповідачів.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачу необхідно надати до суду уточнений адміністративний позов з уточненим суб'єктним складом правовідносин та його копії для направлення відповідачу у справі, а в разі визначення декількох відповідачів - відповідно до їх кількості.

Крім того, пунктом 5 частини п'ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в позовній заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Частиною четвертою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Із матеріалів адміністративного позову вбачається, що в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 27 березня 2018 року ОСОБА_1, звернувся до відповідача із заявою у який просив надати наступну інформацію, а саме забезпечити примусове виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення суду від 08.08.14р. справа №215/160/14-к., вжити системи заходів, спрямованих на виконання рішення суду від 08.08.14р справа №215/160/14-к., для попередження виникнення негативних суспільних наслідків, пов'язаних виконанням рішення суду, дати роз'яснення з приводу правонаступництва при виконанні рішення суду, при яких обставинах воно настає і хто ним може бути у разі смерті боржника та при яких обставинах правонаступником є Держава Україна, звернутися до суду з заявою про роз'яснення судового рішення від 08.08.14р., у зв'язку не можливістю його виконання, надати довідку про суми стягнення, надати заходи, які будуть спрямовані на виконання рішення суду, надати наслідки та правонаступника при не виконанні вами покладеного на вас конституційного обов'язку виконання рішення суду, однак жодної відповіді в установлений законом строк та порядку від відповідача не отримав, у зв'язку з чим звернувся до суду з позовом.

Однак, в порушення наведеної норми до матеріалів адміністративного позову не було надано доказів жодного доказу на підтвердження вказаних обставин, зокрема доказів направлення вказаного запиту та його отримання.

Таким чином, в порушення вказаних норм, до суду не надано докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Отже, позивачу необхідно надати до суду докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

На підставі викладеного суд залишає подану заяву без руху та пропонує позивачу усунути наступні недоліки шляхом надання до суду:

- копії паспорта громадянина України позивача як документу, що підтверджує наявність у ОСОБА_1 процесуальної дієздатності;

- отже, позивачу, шляхом складання уточненої позовної заяви, слід конкретизувати свої позовні вимоги окремо щодо кожного відповідача, належним чином сформулювати, які конкретно правовідносини є предметом оскарження, та яким чином в порядку адміністративного судочинства необхідно захистити його інтереси у сфері публічно-правових відносин з урахуванням вимог ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України її копію для відповідача з додатками;

- доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 30, 160, 161, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Прийняти до свого провадження позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Тернівського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Тернівського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом семи днів з дня отримання ухвали суду.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно направити на адресу позивача.

Роз'яснити позивачу, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та в самостійному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Коренев