Справа № 240/4990/18
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
10 січня 2019 року м. Житомир справа № 240/4990/18
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Панкеєвої В.А.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання виготовити та направити довідку,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо виготовлення та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку мені пенсії з 01.01.2018, з урахуванням посадового окладу в розмірі 7050,00 грн (співвідношення розміру посадового окладу до 01.01.2018 - 1380,00 грн, тарифний розряд за посадою 38, тарифний коефіцієнт 4);
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.03.2018, що враховується для перерахунку йому пенсії з 01.01.2018, з урахуванням посадового окладу в розмірі 9590,00грн (співвідношення розміру посадового окладу до 01.01.2018 - 2076,00 грн, тарифний розряд за посадою 56, тарифний коефіцієнт 5,44).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14.01.2009 по 23.01.2009 була виготовлена та направлена до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області довідка про грошове забезпечення для обчислення пенсії з 01.01.2008 з урахуванням нового розміру посадового окладу в розмірі 2076,00 грн. На підставі вказаної довідки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області було перераховано пенсійне забезпечення.
Оскільки з 01.03.2018 набрала законної сили постанова Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2018 №704, якою збільшено грошове забезпечення військовослужбовців. Житомирський обласний військовий комісаріат направив до органів Пенсійного фонд України довідку про розмір грошового забезпечення позивача від 27.03.2018, що враховується для перерахунку пенсії, корінець якої надано позивачу.
Проте за твердженнями позивача, у довідці від 27.03.2018 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії йому протиправно встановлено посадовий оклад у розмірі 7050 грн (1762 х 4) (тарифний розряд за посадою 38, тарифний коефіцієнт 4), виходячи із співвідношення розміру посадового окладу до 01.01.2018 - 1380 грн, а не 2076 грн, з якого була призначена і виплачувалася пенсія до 01.01.2018. На думку позивача вказані дії є протиправними. Наголошує, що протиправні дії відповідача призвели до перерахунку Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області його пенсії у меншому розмірі, що призвело до порушення конституційних прав позивача.
Ухвалою суду від 08.11.2018 відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення учасників справи.
15 листопада 2018 року до відділу документального забезпечення суду надійшов відзив на позовну заяву.
19 листопада 2018 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області прийшли пояснення щодо суті справи.
Зважаючи на незначну складність справи, суд вважає за необхідне розглянути її в порядку п.2 ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України.
У відповідності до частини четвертої статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з частиною п`ятою статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Як встановлено судом, наказом Міністра оборони України від 09.02.2002 №50 генерал-майора ОСОБА_1 звільнено з військової служби (а.с.13).
Витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №91 від 17.04.2002 генерал-майора ОСОБА_1 , начальника відділу бойової підготовки, звільненого наказом Міністра оборони України від 09.02.2002 №50 з військової служби у запас за п.п. "б" п. 67 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (за станом здоров"я) з правом носіння військової форми одягу, з 17.04.2002 вважати таким, що справи та посаду здав. Виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с.12).
Довідкою від 14.01.2009 №103/321/к визначено факт введення з 14.01.2009 замість посади начальника відділу бойової підготовки управління 8 армійського корпусу посаду начальника відділу бойової підготовки - заступника командира 8 армійського корпусу бойової підготовки. Вказано, що оклад за посадою становить 2076 грн (а.с.15).
На підставі вказаної довідки 23.01.2009 відповідач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом про зміну посадового окладу ОСОБА_1 з 1380 грн по 2076 грн у зв`язку зі зміною посади позивача за кваліфікаційними характеристиками (а.с.16).
Згідно з довідкою про грошове забезпечення від 23.01.2009 посадовий оклад ОСОБА_1 становив 2076 грн (а.с. 17).
Судом встановлено, що відповідно до наявної у матеріалах справи копії довідки про розмір грошового забезпечення від 27.03.2018, посадовий оклад становить 7050 грн: тарифний розряд 38, коефіцієнт 4 (а.с.18).
Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернулась до суду з вказаним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною третьою статті 46 Основного Закону проголошено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію визначаються Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII (зі змінами та доповненнями, далі - Закон №2262-XII).
У преамбулі Закону №2262-XII закріплено, що держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Відповідно до ч.3 ст.43 Закону №2262-XII пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" (далі - Постанова №393) пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ).
Військовослужбовцям у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Частиною першою та другою статті 9 Закону №2011-ХІІ встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Відповідно до п. 4 Постанови № 704 встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Згідно п.5 Порядку №45 під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
Тарифні розряди за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України визначено наказом Міністерства оборони України "Про встановлення тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України" від 01.03.2018 №90 (далі - Наказ №90).
Додатком 24 до Наказу №90 встановлено схему співвідношення встановлених до 01 березня 2018 року розмірів посадових окладів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил, звільнених з військової служби, до відповідних тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України.
Суд звертає увагу, що у додатках відсутня посада начальника відділу бойової підготовки - заступника командира 8 армійського корпусу з бойової підготовки.
З огляду на наведене, з метою визначення посадового окладу ОСОБА_1 до застосування підлягає додаток 24 до наказу № 90, в якому визначена схема для встановлення співвідношення розмірів посадових окладів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України, які були звільнені з військової служби до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких й інших осіб", що не визначені у схемах, наведених у додатках 1-22 за основними типовими посадами та основними посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України, до відповідних тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України. Відповідно до додатку № 24 посадові оклади в розмірі 2070 - 2099,99 грн, що визначений відповідно до Постанови кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007 року має 56 тарифний розряд.
Тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу затверджено постановою Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704 (далі - Постанова №704).
Згідно Додатку №1 до Постанови №704, для тарифного розряду 56 встановлено тарифний коефіцієнт у розмірі 5,44.
Згідно довідки про грошове забезпечення ОСОБА_1 від 23.01.2009 встановлено посадовий оклад в розмірі 2076 грн (а.с.17).
Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи доказів, суд зазначає, що відповідач при виготовленні довідки про грошове забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії протиправно та без наявності правових підстав не врахував попередньо встановлений посадовий оклад, що в подальшому призвело до невірного визначення тарифного розряду за посадою та застосуванню меншого тарифного коефіцієнта, що мало наслідком зменшення загального розміру грошового забезпечення, яке враховується при перерахунку пенсії та порушення конституційних прав позивача.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Житомирського обласного військового комісаріату щодо виготовлення та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, в іншому розмірі.
Статтею 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенство права. Принцип верховенства права сформувався як інструмент протидії свавіллю держави, що виявляється в діях її органів як у цілому, так і окремих із них. Верховенство права - це розуміння того, що верховна влада, держава та її посадові особи мають обмежуватися законом.
Обмеження дискреційної влади як складова верховенства права і правової держави вимагає, насамперед, щоб діяльність як держави загалом, так і її органів, включаючи законодавчий, підпорядковувалася утвердженню і забезпеченню прав і свобод людини.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини", "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".
Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб`єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту.
Верховний Суд України у своїй постанові від 16.09.2015 по справі №21-1465а15 зазначив, що у випадку задоволення позову, рішення суду має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії, чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду.
Застосовуючи механізм захисту права та його відновлення, порушеного суб`єктом владних повноважень, керуючись повноваженнями, наданими, ч.2 ст.245 КАС України суд вважає за необхідне зобов`язати Житомирський обласний військовий комісаріат виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області довідку встановленого зразка про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії із урахуванням посадового окладу в розмірі 9590,00 грн (співвідношення розміру посадового окладу до 01.01.2018 - 2076 грн, тарифний розряд за посадою 56, тарифний коефіцієнт 5,44).
Покладення такого обов`язку на відповідача не є перебиранням функції іншого суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта та зобов`язанням його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу, з огляду на обов`язковість ефективного механізму захисту порушеного права.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
З огляду на наведене, відповідачем в порушення ч.2 ст.77 КАС України не доведено, а позивачем та наявними у матеріалах справи доказами спростовано правомірність дій Житомирського обласного військового комісаріату щодо виготовлення та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області довідки про розмір грошового забезпечення, у зв`язку з чим позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позов задовольнити в повному обсязі.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо виготовлення та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018, з урахуванням посадового окладу в розмірі 7050,00 грн (співвідношення розміру посадового окладу до 01.01.2018 - 1380 грн, тарифний розряд за посадою 38, тарифний коефіцієнт 4).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Панкеєва