Справа № П/811/1630/16
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2019-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2019 року справа № П/811/1630/16

провадження № 2-кас/811/3/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Брегея Р.І., розглянувши у м.Кропивницький в поряду спрощеного позовного провадження з викликом сторін (в письмовому провадженні) адміністративний позов ОСОБА_1 до Кропивницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області (далі - Інспекція) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з заявою до податкового органу про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30 червня 2016 року, яким визначено грошове зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб у сумі 25000 грн.

У заяві ОСОБА_1 стверджує, що вартість автомобіля станом на 01 січня 2016 року не досягла тієї величини, яка б вказувала, що він є об'єктом оподаткування.

Водночас, зазначає, що, керуючись такою засадою податкового законодавства, як стабільність, обов'язок сплати транспортного податку з урахуванням його вартості виникає лише з 01 січня 2017 року.

Відповідач заперечив стосовно задоволення позову, надавши відзив на нього (а.с.67-69).

Пояснив, що норма права, яка внесла зміни до порядку обчислення бази оподаткування транспортного податку на 2016 рік, вступила в дію з 01 січня цього бюджетного періоду.

Стверджував, що вартість автомобіля на початок бюджетного періоду перевищувала 750 розмірів мінімальної заробітної плати.

Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини, що стали підставами звернення.

Так, 05 листопада 2013 року ОСОБА_1 придбала автомобіль «Volkswagen Multivan» того ж року випуску (а.с.13).

У свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу зазначено, що об'єм двигуна становить 1968 куб.см. (а.с.13-14).

23 лютого 2016 року Кіровоградська міська рада (далі - Рада) прийняла рішення №82 (далі - рішення), котрим внесла зміни до рішення від 27 січня 2015 року №3944 та встановила ставку транспортного податку (а.с.38-39).

Згідно пунктів 1.1 рішення об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску якого минуло не більше п'яти років та середньо ринкова вартість котрих становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня податкового звітного року.

Ставка податку встановлена з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 грн. за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування.

Рада повідомила, що згадане рішення оприлюднила у офіційному віснику Кіровоградської міської ради «Вечірня газета» та на її офіційній сторінці в мережі Інтернет (а.с.38-39).

30 червня 2016 року податковий орган прийняв податкове повідомлення-рішення, яким визначив позивачу грошове зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2016 рік у сумі 25000 грн. (а.с.12).

Відповідач не надав оцінку транспортного засобу станом на день прийняття податкового повідомлення-рішення.

Згідно калькулятора (програмне забезпечення), яким можна скористатись на сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (далі - Міністерство), вартість автомобіля станом на 25 серпня 2016 року склала 961451,84 грн. (а.с.19).

Програмне забезпечення не дає можливість визначити вартість транспортного засобу станом на день прийняття податкового повідомлення-рішення, а також не враховує під час обчислення відстань, яку проїхав автомобіль.

За повідомленням Міністерства ринкова вартість автомобіля позивача станови на 01 січня 2016 року склала більше 750 розмірів мінімальної заробітної плати (а.с.120-121).

Міністерство не надало інформацію про грошовий вираз (конкретну ціну), пояснивши відсутністю інформації про відстань, яку подолав транспортний засіб.

Юридична оцінка встановлених судом обставин справи.

Перш за все, необхідність існування податкового законодавства обумовлена тим, що у держави є обов'язок виконання взятих на себе зобов'язань, котрі потребують витрачання коштів.

З метою виконання зобов'язань держава складає і затверджує кошторис (Державний бюджет України).

Пунктом 1 частини 1 статті 9 Бюджетного кодексу України встановлено, що доходами бюджету є податкові надходження.

Таким чином, податкове законодавство є похідним від бюджетного.

Частиною 3 статті 27 Бюджетного кодексу України передбачено, що закони України або їх окремі положення, які впливають на показники бюджету (зменшують надходження бюджету та/або збільшують витрати бюджету) і приймаються:

- не пізніше 15 липня року, що передує плановому, вводяться в дію не раніше початку планового бюджетного періоду;

- після 15 липня року, що передує плановому, вводяться в дію не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим.

Отже, Бюджетним кодексом України встановлено, що між прийняттям закону (набрання чинності) і введенням його в дію обов'язково триває певний проміжок часу.

Це узгоджується з основами теорії права, яка розділяє такі юридичні факти.

Виключно Бюджетний кодекс України встановлює час, з якого вступають у дію закони, котрі впливають на згадані показники бюджету.

Законодавець передбачив це лише у випадках, які стосуються інтересів держави, для того, щоб вона мала час збалансувати доходи і витрати.

Однак, законодавець проігнорував інтереси платника податків.

Встановлення нових податків, зміна бази оподаткування або підвищення розміру вже існуючих податків може призвести до збільшення витрат платника податків, у якого є власний бюджет.

Йому, як і державі, також треба час для збалансування доходів і витрат.

Така законодавча політика держави не узгоджується з таким конституційним принципом як верховенство права (стаття 8 Конституції України).

Сутність цього принципу розкрита у приписах частини 1 статті 8 КАС України.

Так, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

28 грудня 2014 року прийнято Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів щодо податкової реформи" (далі - Закон).

Законом встановлено, що він набирає чинності з 01 січня 2015 року.

Пунктом 81 Закону статтю 267 Податкового кодексу України (транспортний податок) викладено в новій редакції.

Цією нормою права встановлено, що платниками транспортного податку є власники автомобілів, які використовувались до 5 років і мають об'єм циліндра двигуна понад 3000 куб.см.

Ставка податку складала 25000 грн.

Однак, з урахуванням часу прийняття згаданої норми Податкового кодексу України (після 15 липня) та дії конституційного принципу верховенства права (права людини визнаються найвищими цінностями і визначають зміст та спрямованість діяльності держави), у власників транспортних засобів, які використовувались до 5 років і мають об'єм циліндра двигуна понад 3000 куб.см, виник обов'язок сплати транспортного податку з 01 січня 2016 року.

Такий правовий висновок суд зробив, застосовуючи виключно згаданий конституційний принцип права, а не аналогію закону.

У даному випадку аналогію закону не можливо застосовувати, оскільки держава (в особі законодавчої влади), приймаючи приписи частини 3 статті 27 Бюджетного кодексу України, свідомо не врахувала певні юридичні факти, з якими пов'язаний час введення у дію законів, котрі впливають на показники бюджету в частині збільшення надходжень (встановлення нового податку).

Водночас, суд аналізує і приписи податкового законодавства.

Підпунктом 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України встановлено таку основну його засаду як стабільність.

Стабільність - зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Аналізуючи цю норму права, суд зробив такі висновки:

- законодавець надав час платнику податків не менше як 6 місяців для того, щоб останній мав можливість проаналізувати власний бюджет та прийняти рішення стосовно перебування у власності або набуття у власність об'єкту, який планується оподаткувати у новому бюджетному періоді;

- зміст цієї норми "зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду" треба розуміти як заборону введення у дію таких змін у новому бюджетному періоді, якщо такі зміни прийнятті (набрали чинності) менш як за 6 місяців до його початку (це обумовлено тим, що законодавець може приймати зміни до податкового законодавства у будь-який час, однак повинен враховувати час набрання ними дії, на що впливає дотримання певної засади податкового законодавства).

Постає запитання про час вступу в дію змін до податкового законодавства, які прийнятті менш як за 6 місяців до нового бюджетного періоду.

У випадку з транспортним податком зміни прийнятті 28 грудня 2014 року вводяться в дію з початку бюджетного періоду, що настає за плановим (тобто з 01 січня 2016 року).

Це пояснюється тим, що відповідно до приписів пункту 267.5 статті 267 Податкового кодексу України базовий податковий період дорівнює календарному року, а не місяцю, чи кварталу.

24 грудня 2015 року прийнято Закон України "Про внесення змін до податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" (далі - Закон 2).

Так, пунктом 73 цього Закону підпункт 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України викладено в такій редакції.

Об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Закон 2 набрав чинності з 01 січня 2016 року.

Однак, з урахуванням зазначеного вище правового висновку суду згадана норма права вступила в дію з 01 січня 2017 року.

Разом з тим, суд вважає за необхідне проаналізувати і ще одну норму Закону 2.

Так, пунктом 4 розділу 2 Прикінцеві положення встановлено, що в 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України та Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності (прийняття рішень до 15 липня поточного року і їх оприлюднення у певний спосіб).

Даною нормою Закону 2 не вносились зміни до Податкового кодексу України, а тому в силу приписів пункту 7.3 статті 7 цього ж Кодексу вона не може застосовуватись до спірних правовідносин.

Підсумовуючи, суд зробив висновок, що у 2016 році платниками транспортного податку є власники автомобілів, які використовувались до 5 років і мають об'єм циліндра двигуна понад 3000 куб.см.

Об'єм двигуна транспортного засобу позивача не перевищує цієї граничної величини.

Тому, податкове повідомлення-рішення є протиправним та його належить скасувати, задовільнивши позов.

Більше того, ні податковий орган, ні Міністерство не надало інформації про конкретну вартість транспортного засобу станом на 01 січня та 30 червня 2016 року (дата прийняття податкового повідомлення-рішення).

Позивач надала доказ, який походить від Міністерства, стосовно вартості автомобіля станом на 25 серпня 2016 року.

Вартість склала 961451,84 грн.

Ця сума є меншою ніж 750 розмірів мінімальних заробітних плат станом на 01 січня 2016 року (1033500 грн.).

Судові витрати у справі складаються з судового збору в сумі 551,21 грн.

Суд розподіляє судові витрати відповідно до приписів статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області від 30 червня 2016 року, яким ОСОБА_1 визначено грошове зобов'язання з транспортного податку у сумі 25000 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Кропивницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 551,21 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. Брегей