Справа № 826/7553/18
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/7553/18 Суддя (судді) першої інстанції: Кузьменко В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В.,Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Онопрієнко С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про зобов'язати вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (далі - відповідач) про зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 12.02.2018 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 жовтня 2018 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 жовтня 2018 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На думку апелянта, судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що час навчання у професійно-технічному закладі (училищі) зараховується до трудового стажу у тому числі в безперервний стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлений для відповідних категорій працівників (у тому числі й для призначення пенсій за віком за списком №1 та №2), якщо перерва між днем закінчення навчання та днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.Також позивач вважає, що у нього наявний та належним чином підтверджений загальний трудовий стаж та стаж на роботах із шкідливими умовами праці, достатній для призначення пенсії на пільгових умовах за списком №1.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду необхідно скасувати, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 12 лютого 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 згідно з пунктом «а» ч.1 ст. 13 Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Листом від 06 квітня 2018 року №2930/17 Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві повідомило позивача про те, що розпорядженням від 15 березня 2018 року №253 йому відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах за списком №1, у зв'язку з відсутністю необхідного загального та пільгового стажу роботи.

Позивач, вважаючи таку відмову відповідача протиправною, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, дійшов до висновку, що відмова Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах є правомірною.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пункту «а» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», працівники зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 21 року 6 місяців у чоловіків і не менше 16 років 6 місяців у жінок;

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року;

Статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 63 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 1 Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Підпунктом 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці 1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, передбачено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.

Зокрема, у довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З аналізу викладених законодавчих норм вбачається, що правовою підставою для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є набуття нею відповідного стажу при виконанні робіт, передбачених Списком № 1.

Згідно наявної у матеріалах справи копії трудової книжки ОСОБА_2 у період:

- з 01 вересня 1984 року по 17 червня 1985 року навчався в Комунарському гірничо-металургійному інституті;

- з 26 червня 1985 року по 12 червня 1987 року - проходив службу в Радянській Армії;

- з 04 серпня 1987 року по 30 червня 1992 року продовжував навчання в Комунарському гірничо-металургійному інституті, в період навчання проходив виробничу практику;

- у періоди з 03 липня 1989 року по 26 липня 1989 року, з 21 червня 1990 року по 24 серпня 1990 року, з 16 січня 1991 року по 07 травня 1991 року, з 08 серпня 1991 року по 30 вересня 1991 року виконуючи підземні роботи повний робочий день;

- з 10 липня 1992 року по 05 квітня 1999 року працював «подземным горным мастером» та «начальником участка» в Луганському Шахтопрохідному управлінні №1 тресту «Луганскуглестрой»;

- з 03 травня 1999 року по 29 лютого 2000 року працював «специалистом по реализации» в ДП «Автоцентр»;

- з 01 березня 2000 року по 31 вересня 2001 року працював «специалистом по реализации автомобилей»;

- з 01 жовтня 2001 року по 31 грудня 2002 року - «директором Донецкого филиала» ТОВ «Укрпромінвест-Авто»;

- з 01 січня 2003 року по 24 січня 2003 року працював директором Донецького філіалу ТОВ «Український автомобільний холдинг»;

- з 01 грудня 2003 року по 30 вересня 2005 року працював інженером ТОВ «Авто Снаб Сервіс»;

- з 03 жовтня 2005 року по 31 жовтня 2005 року працював менеджером відділу ЗЕД, з 01 листопада 2005 року по 03 березня 2008 року працював начальником відділу ЗЕД ТОВ «Авто Снаб Сервіс Плюс ЛТД»;

- з 04 березня 2008 року по 01 жовтня 2008 року працював начальником відділу доукомплектації ТОВ «Авто-Технологія».

Крім того, відповідно до копії трудової книжки від 01 березня 2007 року ОСОБА_2 працював на підприємствах Російської Федерації, зокрема у період з 01 березня 2007 року по 08 лютого 2008 року - «начальником отдела запасных частей» в ТОВ «Автоекспорт»; з 18 березня 2008 року по 05 березня 2010 року, з 21 травня 2010 року по 11 квітня 2011 року та з 18 травня 2011 року по 13 лютого 2012 року працював «начальником отдела запасных частей» в ТОВ «Бусавто».

Також, в матеріалах справи наявні копії довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 21 листопада 2014 року №629, виданої Шахтою «Ломоватка», від 24 листопада 2014 року №51, №52 та №53, видані ДП «Луганськвуглебудреконструкція» та від 24 листопада 2014 року №399, виданої ДП «Луганське шахтобудівельне управління», яким підтверджено факт виконання позивачем робіт що передбачені списком №1, повний робочий день у наступні періоди: 03 липня 1989 року по 26 липня 1989 року, з 21 червня 1990 року по 29 червня 1990 року, з 02 липня 1990 року по 01 серпня 1990 року, з 02 серпня 1990 року по 24 серпня 1990 року, з 16 січня 1991 року по 07 травня 1991 року, з 08 серпня 1991 року по 10 серпня 1991 року, з 11 серпня 1991 року по 30 вересня 1991 року, з 10 липня 1992 року по 31 грудня 1992 року, з 01 січня 1993 року по 05 квітня 1999 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року №461 затверджено список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно пункту 1 розділу І «Гірничі роботи» списку №1 до підземних робіт в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відносяться працівники: зайняті повний робочий день на підземних роботах; які обслуговують працівників, зайнятих на підземних роботах (медперсонал підземних пунктів охорони здоров'я, працівники підземного телефонного зв'язку тощо).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач виконував: підземні роботи з повним підземним робочим днем за професією «ученик горнорабочего» на шахті «Ломоватка» у період з 03 липня 1989 року по 26 липня 1989 року та з 16 січня 1991 року по 07 травня 1991 року; підземні роботи з повним підземним робочим днем під землею у ДП «Луганськвуглебудреструктуризація» у період: з 21 червня 1990 року по 29 червня 1990 року, з 02 липня 1990 року по 01 серпня 1990 року, з 02 серпня 1990 року по 24 серпня 1990 року, з 08 серпня 1991 року по 10 серпня 1991 року, з 11 серпня 1991 року по 30 вересня 1991 року; підземні роботи з повним підземним робочим днем під землею у ДП «Луганське шахтобудівельне управління» у період з 10 липня 1992 року по 31 грудня 1992 року та з 01 січня 1993 року по 05 квітня 1999 року.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що трудовий стаж позивача на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно списку №1 становить 7 років 4 місяці 26 днів.

Відтак, записи у трудовій книжці та довідки, які містяться у матеріалах справи, підтверджують характер роботи позивача у спірний період за Списком № 1, що надає йому можливість включення цих періодів роботи до стажу та дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Так, записами у трудовій книжці та копією диплома серії УВ №850263 від 23 червня 1992 року підтверджується період навчання позивача у Комунарському гірничо-металургійному інституті за спеціальністю «Підземна розробка родовищ корисних копалин» в період з 01 вересня 1994 року по 17 червня 1985 року та з 04 серпня 1987 року по 30 червня 1992 року.

Перерва між днем закінчення навчання позивача та днем зарахування на роботу (10 липня 1992 року) відсутня.

Згідно п. «в» ч. 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також військова служба та перебування в партизанських загонах і з'єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» військова служба у складі діючої армії, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов'язку, а також перебування в партизанських загонах і з'єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у період з 26 червня 1985 року по 04 серпня 1987 року проходив військову службу.

На підставі вище викладеного та з урахуванням вищезазначених положень чинного законодавства України, колегія суддів дійшла до висновку, що час навчання позивача та період проходження строкової військової служби в армії підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, підтвердженого у встановленому законодавством порядку є протиправним, тому наявні підстави для зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві зарахувати до страхового стажу позивача при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» періоди його роботи на посаді, що дає право на пільгову пенсію за вислугу років, а також періоди навчання та проходження військової служби.

Разом із тим, що стосується вимог позивача про зобов'язання Управління саме призначити пенсію за віком, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду. Пенсійний фонд є самоврядною неприбутковою організацією і здійснює свою діяльність на підставі статуту, який затверджується його правлінням.

Відповідно до пункту 4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Тобто, прийняття рішення про призначення пенсії віднесено до компетенції Управління, а відтак у цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Разом з тим, частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Отже, наявні підстави для захисту прав позивача шляхом визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, а також зобов'язання органу ПФУ здійснити повторний розгляд заяви позивача про призначення пенсії з винесенням відповідного рішення з врахуванням висновків суду, зазначених у даній постанові.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 жовтня 2018 року та ухвалення нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 жовтня 2018 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві у призначенні ОСОБА_2 пенсії на пільгових умовах, викладену у листі від 06 квітня 2018 року №2930/17.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 та винести відповідне рішення з врахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 16.01.2019 року.

Головуючий суддя: Є.В Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І. Мєзєнцев