Справа № 560/3737/18
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2019-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3737/18
РІШЕННЯ

іменем України

10 січня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Хмельницького центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Хмельницького центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України, в якому, з врахуванням уточнення позовних вимог, просить:

- визнати протиправними дії Хмельницького центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України (вул. Лісова, 1 с. Давидківці, Хмельницький район Хмельницька область, 31341,) щодо не нарахування при виплаті присудженої судом у справі №822/1187/17 частини грошового забезпечення за 2007 - 2011 роки, частини вихідної допомоги та компенсації за невикористану відпустку гарантованого доходу у вигляді компенсації втрат доходів у зв'язку із утриманням податку на доходи фізичних, а також утримання з цього грошового забезпечення за минулий час військового збору, та несплати компенсації за порушення строків виплати цього присудженого грошового забезпечення;

- стягнути з Хмельницького центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України (вул. Лісова, 1 с. Давидківці, Хмельницький район Хмельницька область, 31341, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) в рахунок компенсації втрат доходів у зв'язку із утриманням податку на доходи фізичних при виплаті належної частини грошового забезпечення за 2007 - 2011 роки, частини вихідної допомоги та компенсації за невикористану відпустку, а також повернення утриманого з цього грошового забезпечення військового збору на загальну суму 34882,43 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що на підставі виконавчого листа, виданого 24.05.2018 Хмельницьким окружним адміністративним судом по адміністративній справі №822/1187/17, відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 06.06.2018 в частині виконання судового рішення щодо відповідача відкрито виконавче провадження ВП №56522888 по примусовому виконанню вказаного судового рішення. В межах виконавчого провадження 24 липня 2018 року відповідачем на картковий рахунок позивача в Ощадбанку перераховано грошові кошти в сумі 156713,51 грн, що становить на думку позивача лише частину коштів, які підлягали нарахуванню та виплаті відповідачем згідно судового рішення.

Позивачем направлено інформаційний запит на який надано відповідь листом №241/02/454 від 04.10.2018 в якому зазначено, що нараховане згідно рішення суду грошове забезпечення за 2007-2011 роки, частина вихідної допомоги та компенсація за невикористану відпустку становить суму у розмірі 194675,17 грн. Однак, з цієї суми на момент її примусової виплати в 2018 році відповідач утримав 18% у рахунок податку на доходи фізичних осіб (ПДФО) у сумі 35041,53 грн., та 1,5% - військового збору у сумі 2920,13 грн., однак при цьому не нарахована за діючими на той час ставками у відповідні періоди сплата страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. З урахуванням таких податків і зборів сума до виплати за розрахунком відповідача становила 156713,51 грн, і саме таку остаточну суму відповідач виплатив виконуючи рішення суду.

Вказує, що відповідач нарахував та виплатив присуджене грошове забезпечення за минулі роки у розмірі значно меншому від належного згідно діючих на той час норм такого забезпечення, так як протиправно не компенсував у повному обсязі суму податку з доходів фізичних осіб, яка визначалася Законом як джерелом доходу позивача у той час, та незаконно стягнув військовий збір, який на час виникнення спірних відносин у 2007-2011 роках як вид податку на отримані у цей час доходи встановлений не був.

Не погодившись з такими діями відповідача звернувся до суду за захистом своїх порушених права.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.11.2018 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Від представника відповідача на адресу суду 07.12.2018 надійшов відзив, в якому останній зазначає, що Хмельницьким центром виконано рішення суду в повному обсязі, не було порушено термінів виплати, правомірно здійснено вирахування 18% ПДФО у розмірі 35041,53 грн, а позивач не надав доказів порушення Центром термінів виплати та зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги, тому відсутні підстави для задоволення позову, оскільки позовні вимоги є не законними, не обґрунтованими, а тому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Від позивача на адресу суду 20.12.2018 надійшла відповідь на відзив в якій зазначає, що відповідач не спростував твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог, а тому просить задоволити позовні вимоги в повному обсязі.

Дослідивши позовну заяву, відзив на позов та відповідь на відзив, оцінивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази у їх взаємозв'язку та сукупності суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.11.2017, залишеною без змін постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15.03.2018 по справі №822/1187/17 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії управління Державної пенітенціарної служби України у Хмельницькій області, Хмельницького центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України, управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Хмельницькій області щодо нарахування ОСОБА_1 доплати за право на пенсію у складі грошового забезпечення у 2006 та 2007 роках в розмірі, нижчому ніж передбачено частиною 3 статті 43 Закону України № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Зобов'язано комісію з ліквідації управління Державної пенітенціарної служби України у Хмельницькій області нарахувати та виплатити належну ОСОБА_1 частину грошового забезпечення за 2006 рік та 2007 рік. Зобов'язано Хмельницький центр підвищення кваліфікації та перепідготовки персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 належну йому частину грошового забезпечення за 2007 - 2011 роки, належну частину вихідної допомоги та компенсації за невикористану відпустку та внести у зв'язку з цим зміни до грошового атестату № 1 від 28 лютого 2011 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На підставі виконавчого листа, виданого 24.05.2018 Хмельницьким окружним адміністративним судом по справі №822/1187/17, відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 06.06.2018 в частині виконання судового рішення щодо відповідача відкрито виконавче провадження ВП №56522888 по примусовому виконанню вказаного судового рішення.

В межах виконавчого провадження 24 липня 2018 року відповідачем на картковий рахунок позивача в Ощадбанку перераховано грошові кошти в сумі 156713,51 грн.

Позивачем направлено інформаційний запит на який надано відповідь листом №241/02/454 від 04.10.2018, в якому зазначено, що нараховане згідно рішення суду грошове забезпечення за 2007-2011 роки, частина вихідної допомоги та компенсація за невикористану відпустку становить суму у розмірі 194675,17 грн. Однак, з цієї суми на момент її примусової виплати в 2018 році відповідач утримав 18% у рахунок податку на доходи фізичних осіб (ПДФО) у сумі 35041,53 грн., та 1,5% - військового збору у сумі 2920,13 грн, що підтверджується розрахунком грошового забезпечення за 2007 - 2011 роки.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Порядок виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44 (далі - Порядок № 44).

Пунктами 2-5 Порядку № 44 в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Держспецзв'язку, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції.

Виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв'язку з виконанням ними своїх обов'язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов'язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб".

Виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Вказані положення кореспондуються з пунктом 168.5 статті 168 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в якому зазначено, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції у зв'язку з виконанням обов'язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Тобто, така компенсація здійснюється у розмірі фактично сплаченого податку на доходи фізичних осіб, що утримується з доходів такої категорії громадян, та в межах видатків на грошове забезпечення, передбачених основними розпорядниками коштів у Державному бюджеті України.

Таким чином, позивач відповідно до вказаної норми має право на повну компенсацію втрат доходів як особа начальницького складу органів внутрішніх справ, однак позивачу втрата її доходу компенсована не була.

З матеріалів справи суд встановив, що на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.11.2017 справа №822/1187/17, відповідачем на картковий рахунок Ощадбанку перераховано кошти в сумі 156713,51 грн (з вирахуванням податку з доходів фізичних осіб 35041,53 грн та військового збору 2920,13 грн).

Відтак, суд робить висновок про необхідність визнання дій відповідача щодо не нарахування при виплаті присудженої судом у справі №822/1187/17 частини грошового забезпечення за 2007 - 2011 роки, частини вихідної допомоги та компенсації за невикористану відпустку гарантованого доходу у вигляді компенсації втрат доходів у зв'язку із утриманням податку на доходи фізичних, а також утримання з цього грошового забезпечення за минулий час військового збору протиправними, стягнення з відповідача на користь позивача в рахунок компенсації втрат доходів у зв'язку із утриманням податку на доходи фізичних при виплаті належної частини грошового забезпечення за 2007 - 2011 роки, частини вихідної допомоги та компенсації за невикористану відпустку, а також повернення утриманого з цього грошового забезпечення військового збору на загальну суму 34882,43 грн.

При цьому необґрунтованими є доводи відповідача про те, що на час виплати позивачу грошового забезпечення він втратив статус особи рядового і начальницького складу ОВС, а тому не мав права на отримання повної та рівноцінної компенсації утриманого податку з доходів фізичних осіб та утриманого військового збору, оскільки несвоєчасна виплата грошового забезпечення (не в день звільнення та проведення розрахунку) сталася з вини самого відповідача, що встановлено рішенням суду, і в період, за який позивачу було нараховано належну частину вихідної допомоги та компенсації за невикористану відпустку, які не були нараховані і виплачені при звільненні в 2011 році, позивач мав відповідний статус.

Вимога позивача про визнання протиправними дій відповідача в частині несплати компенсації за порушення строків виплати присудженого грошового забезпечення задоволенню не підлягає враховуючи наступне.

Згідно ч.2 ст.2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 року №2050-III під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

За змістом додатку №28 "Додаткові види грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів Державної кримінально-виконавчої служби" до постанови КМ України від 07.11.2007 №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення війстковослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" не передбачено включення грошової компенсації за невикористану відпустку та вихідної допомоги при звільненні до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Крім того, сам позивач в свому клопотанні від 08.01.2019 року погодився із вказаною позицією та на підставі якого суд ухвалою від 10.01.2019 року залишив без розгляду позовні вимоги, в частині зобов'язання Хмельницького центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально - виконавчої служби України (вул. Лісова, 1 с. Давидківці, Хмельницький район Хмельницька область, 31341, ) здійснити у відповідності до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159, розрахунок та виплату ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати доходу у сумі 191595,94 грн. за період з 15.03.2018 по 24.07.2018, а також таку компенсацію за порушення строків виплати доходу у сумі 34882,43 грн. за період з 24.07.2018 по дату вступу у законну силу судового рішення у справі.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідач у даній справі належними та допустимими доказами не довів правомірність своїх дій та бездіяльності в повному обсязі, а тому позовні вимоги належать до задоволення частково.

Питання про розподіл судових витрат не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому законом порядку, а стягнення судових витрат з відповідача в даному випадку не передбачено.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Хмельницького центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Хмельницького центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України щодо не нарахування при виплаті присудженої судом у справі №822/1187/17 частини грошового забезпечення за 2007 - 2011 роки, частини вихідної допомоги та компенсації за невикористану відпустку гарантованого доходу у вигляді компенсації втрат доходів у зв'язку із утриманням податку на доходи фізичних, а також утримання з цього грошового забезпечення за минулий час військового збору.

Стягнути з Хмельницького центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України на користь ОСОБА_1 в рахунок компенсації втрат доходів у зв'язку із утриманням податку на доходи фізичних при виплаті належної частини грошового забезпечення за 2007 - 2011 роки, частини вихідної допомоги та компенсації за невикористану відпустку, а також повернення утриманого з цього грошового забезпечення військового збору на загальну суму 34882 (тридцять чотири тисячі вісімсот вісімдесят дві) грн. 43 коп.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 АДРЕСА_1
Відповідач:Хмельницький центр підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України (вул. Лісова, 1,Давидківці,Хмельницький район, Хмельницька область,31341

Головуючий суддя О.П. Шевчук