Справа № 1440/2013/18
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2019 р.м.ОдесаСправа № 1440/2013/18

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

20 серпня 2018 року ОСОБА_2, через свого представника ОСОБА_3, звернулась до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Центрального об'єднаного управління ПФУ м.Миколаєва Миколаївської області про відмову у призначенні ОСОБА_4, викладене у листі №69-Я-01 від 05.02.2018, та визнати бездіяльність відповідача щодо не призначення його пенсії - протиправною та зобов'язати Центральне об'єднане управління ПФУ м. Миколаєва Миколаївської області призначити та виплачувати пенсію за віком з 25.01.2018 (з дати першого звернення за призначенням пенсії) у розмірі, не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів і до його смерті - 06.06.2018 та виплатити ці суми пенсії, не отримані померлим через його передчасну смерть.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю відмови Центрального об'єднаного управління ПФУ щодо призначення померлому чоловіку позивача пенсії за віком. Так, з метою реалізації свого права на призначення пенсії, ОСОБА_4 звернувся безпосередньо до відповідача з особистою відповідною заявою про призначення йому пенсії. Проте, відповідач відмовив йому на підставі того, що у ОСОБА_4 відсутня реєстрація на території України за місцезнаходженням відповідача та документ, що посвідчує особу ОСОБА_4 не відповідає Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій.

Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що право на призначення та виплату пенсії є невід'ємним від фізичної особи та такими, що припиняється в момент її смерті. Таким чином, у зв'язку зі смертю ОСОБА_4 припинилось його право на призначення пенсії, яке фактично виступає предметом позову. Кошти, що не були нараховані пенсіонеру, не є належною йому пенсійною виплатою. За таких умов, зазначені кошти не можуть вважатися недоотриманою пенсією та не підлягають виплаті правонаступникам померлого позивача або членам його сім'ї.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення та прийняти нове, яким задовольнити його позовні вимоги. Зокрема апелянт зазначає, що передчасна смерть ОСОБА_4 не звільняє відповідача від обов'язку перед його дружиною - позивачем, сплатити їй пенсійні виплати, що належали померлому до моменту його смерті.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

ОСОБА_2 29 квітня 1983 року уклала шлюб з ОСОБА_4 (а.с.26-27).

У грудня 1998 року ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживав за адресою: АДРЕСА_1, виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю.

Відповідно до паспорту громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_4 13.05.2003 року прийнятий на консульський облік в Посольстві України в державі Ізраїль.

25.01.2018 року ОСОБА_4, через свого представника за дорученням, звернувся до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення йому пенсії.

05.02.2018 Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області надало відповідь ОСОБА_4 про неможливість розгляду питання про призначення йому пенсії, оскільки звернення оформлено з порушенням Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

06.06.2018 ОСОБА_4 помер.

05 серпня 2018 року ОСОБА_2 звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину відсутнє в матеріалах справи. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що пенсія ОСОБА_4 не була призначена, спір з цього приводу ще не був вирішений, а тому у позивача не виникло право на спадщину на не призначену пенсію її чоловіка.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.91 Закону України "Про пенсійне забезпечення" суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв'язку з його смертю, передаються членам його сім'ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. При зверненні кількох членів сім'ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. У разі смерті пенсіонера його сім'ї або особі, яка здійснила похорон, виплачується допомога на поховання в розмірі двомісячної пенсії.

Зазначене кореспондується з приписами ст. 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до яких сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у частині другій ст. 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Згідно з ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

У відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Отже, виходячи з аналізу вищезазначених правових норм, предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми заробітної плати або інших виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв'язку з його смертю.

Як вбачається з матеріалів справи, пенсія ОСОБА_4 за життя не була призначена.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки пенсія ОСОБА_4 не призначалась, спір з цього приводу ще не був вирішений, тому спірні правовідносини не можуть бути врегульовані ст.91 Закону та ст.1227 ЦК України, на які посилається апелянт.

Згідно із пунктом 4 частини першої статті 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця: зокрема - права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Відповідно до частини четвертої статті 25 ЦК України встановлено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Таким чином, оскільки на момент смерті ОСОБА_4 пенсію йому не призначено, пенсійні виплати йому не належали, а тому вони не входять до складу спадщини.

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що до складу спадщини не входять права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема право на пенсію, а тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив ОСОБА_2. у задоволенні позову.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 27 серпня 2018 року, рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст.328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягають.

Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений та підписаний колегією суддів 16 січня 2019 року.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К В.Кравченко