Справа № 560/3998/18
Суддя: Тарновецький І.І.
Дата ухвалення: 2019-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3998/18
РІШЕННЯ

іменем України

11 січня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Тарновецького І.І. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо утримання з пенсії ОСОБА_1 суми переплати у розмірі 5617,00 грн. та скасувати рішення про утримання переплати від 28.03.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 01.01.1995 позивачу призначено пенсію за віком в управлінні Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому, правонаступником якого є відповідач. Вказує, що дізнавшись, що має статус працюючого пенсіонера (проводить діяльність, пов'язану з отриманням доходу) у грудні 2016 позивач звернулася до управління із заявою про те, що не є застрахованою особою в розумінні ст. 11 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та надала договір про дистриб'юторську діяльність від 28.08.2010 укладений з ТОВ «Гербалайф Україна», лист від 18.07.2016 в якому зазначено, що не перебуває у трудових відносинах з вищевказаною компанією. Зазначила, що в останнє виплати за вказаним договором позивач отримала у листопаді 2011 року, що підтверджується інформацію з реєстру застрахованих осіб (форма ОК-5). З червня 2018 року розмір пенсії позивача з 1773,23 грн. зменшився до 1415,53 грн. 28.08.2018 позивач звернулася із заявою, у якій просила відповідача роз'яснити причини зменшення її пенсії. На звернення отримала лист від 11.09.2018 №2063/С-8, яким відповідач, повідомив, що в електронну пенсійну справу позивача внесено відомості про період роботи з 06.02.2010 по 17.0.2017 в ТОВ «Гербалайф Україна», внаслідок чого виникла переплата пенсії за період з 01.10.2011 по 31.08.2015 у розмірі 5617,00 грн., яка за рішенням відповідача від 28.03.2018 утримується із пенсії позивача із розрахунку 20% її розміру. Позивач вважає, що дії відповідача щодо утримання з його пенсії переплати в розмірі 20% такої пенсії є протиправними.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.12.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого, заперечує проти позову у повному обсязі та зазначає, що позивачка своєчасно не повідомила відповідача про своє працевлаштування на посаду, яка не дає право на отримання пенсії по вислузі років. Зазначена підстава призвела до переплати пенсії за період з 01.10.2011 по 31.08.2015 у розмірі 5617,00 грн. Утримання переплати здійснюється згідно п.3 ч. 2 ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". З огляду на таке, просить у позові відмовити.

Також представником відповідача подано заяви про розгляд справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін та про закриття провадження у справі, однак суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін необхідно відмовити, оскільки статтею 263 КАС України передбачено категорію справ, які розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Суд визначаючись, щодо заявленого клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, дійшов висновку, що воно задоволенню не підлягає, оскільки суд не вбачає пропуску строку звернення до суду з даним позовом.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 є пенсіонером та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області. З 01.01.1995 отримує пенсію за віком, розмір якої з 01.01.2004 обчислено відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV.

З 01.01.1995 по 28.02.2015 ОСОБА_1 була непрацюючою особою.

З 06.02.2010 позивачка працевлаштувалася в у ТОВ «Гербалайф Україна» та продовжила трудову діяльність до 17.10.2017, про що свідчить довідка, видана ТОВ «Гербалайф Україна» від 20.10.2017 року.

Враховуючи, що заява та документи про працевлаштування ОСОБА_1 не були надані, тому відповідачем зазначену інформацію в електронну пенсійну справу внесено згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу.

З 01.09.2015 року пенсію позивача перераховано відповідно до Закону "Про Державний бюджет України на 2015 рік" з врахуванням величини прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, 1074,00 грн. Після перерахунку розмір пенсії позивачки склав 1306,00 грн.

З матеріалів пенсійної справи позивача вбачається, що з 01.09.2015 року по 30.09.2017 року ОСОБА_1 отримувала пенсійну виплату в розмірі 1306,00 грн.

З 01.10.2017 відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 року № 2148-VIII, який набрав чинності 11.10.2017 року, пенсію ОСОБА_1 перераховано із врахуванням середньої заробітної плати 3764,40 грн. і застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %, а також з використанням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого на 1 грудня 2017 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» та збільшеного на 79 гривень (1373,00 + 79,00).

Розмір пенсії позивачки з 01.10.2017 року склав 1720,33 грн.

03 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернулась в Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому з заявою про перерахунок пенсії у зв'язку із звільненням та врахуванням страхового стажу, набутого після призначення пенсії. До заяви ОСОБА_1 надала довідку, видану ТОВ «Гербалайф Україна» від 20.10.2017. Згідно наданої довідки ОСОБА_1, як незалежний партнер Herbalife вела свою діяльність на підставі цивільно-правового договору про партнерську діяльність з ТОВ «Гербалайф Україна» № з 06.02.2010 року по 17.10.2017 року.

З 18.10.2017 року ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії як непрацюючій особі та з 01.11.2017 року враховано страховий стаж набутий після призначення пенсії. За результатами проведених перерахунків страховий стаж склав 33 роки 6 місяців 27 днів, розмір пенсії з 01.11.2017 року - 1773,23 грн.

Крім того, на підставі інформації, наданої ТОВ «Гербалайф Україна», в електронну пенсійну справу відповідачем внесено відомості про період роботи ОСОБА_1 з 06.02.2010 по 17.10.2017, внаслідок чого виникла переплата пенсії за період з 01.10.2011 по 31.08.2015 на загальну суму 5617,00 грн. Про суму переплати та порядок її відшкодування ОСОБА_1 повідомлено листом від 28.02.2018 р. № 4234/03.

Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивачка звернулась до суду із цим позовом.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 46 Основного Закону проголошено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1).

Згідно п.2.21 Порядку №22-1 документами, які підтверджують, що особа не працює (не провадить діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), є: трудова книжка, індивідуальні відомості про застраховану особу, що надаються відділом персоніфікованого обліку за формою згідно з додатком 1 до Положення, а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення, та відомості про відсутність інформації про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця за наявними в органі, що призначає пенсію, даними. У разі відсутності у зареєстрованої (взятої на облік) внутрішньо переміщеної особи документів, що підтверджують факт звільнення (припинення зайнятості), факт звільнення з роботи встановлюється на підставі особистої заяви із зазначенням дати, з якої особа не працює, та поясненням обставин, у зв'язку з якими неможливо внести запис у трудову книжку чи надати оригінал трудової книжки.

У разі працевлаштування (початку діяльності, пов'язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування) після призначення пенсії особа повідомляє орган, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, про дату працевлаштування (початок діяльності, пов'язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), вид зайнятості (укладення трудового договору, цивільно-правового договору, реєстрація як фізичної особи - підприємця, провадження незалежної професійної діяльності) шляхом подання заяви. Заява може бути подана особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або надсилається поштовим відправленням.

При цьому відповідно до пункту 2 частини другої статті 16 Закону особа надає на вимогу органу, що призначає пенсію, документи, що засвідчують відповідні відомості (у тому числі копію трудової книжки із записом про працевлаштування та/або копію цивільно-правового договору).

У разі звільнення (припинення діяльності, пов'язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування) особа повідомляє орган, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії про дату звільнення (припинення діяльності, пов'язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування) шляхом подання заяви.

При цьому відповідно до пункту 2 частини другої статті 16 Закону особа надає на вимогу органу, що призначає пенсію, документи, що засвідчують відповідні відомості (копію трудової книжки із записом про звільнення та/або копію цивільно-правового договору).

Правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття визначено Законом України "Про зайнятість населення" від 05.07.2012 №5067-VI (далі - Закон №5067-VI).

Відповідно до п.7 ч.1 ст.1 Закону №5067-VI зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов'язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім'ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб'єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно.

Згідно з п.15 ч.1 ст.1 Закону №5067-VI працевлаштуванням є комплекс правових, економічних та організаційних заходів, спрямованих на забезпечення реалізації права особи на працю.

Згідно ст. 102 Закону України "Про пенсійне забезпечення" - пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Згідно ч.1 статті 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058 суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань і пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних і Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати. З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім'ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також у зв'язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства суд зазначає, що доводи позивача в частині відсутності працевлаштування не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, позивачем самостійно визнано факт здійснення діяльності згідно цивільно - правового договору про Партнерську діяльність з ТОВ "Гербалайф Україна" № від 06.09.2010. Крім того, відповідно до умов вказаного договору, позивач отримувала винагороду. Факт отримання винагороди також підтверджується довідкою виданою ТОВ "Гербалайф Україна" від 18.07.2016 № Вих. 18/07/16.

Суд наголошує, що отримання позивачем доходу за цивільно-правовим договором не спростовує факту працевлаштування ОСОБА_1 та узгоджується зі змістом п.2.21 Порядку №22-1 та п.7, п. 15 ч.1 ст. 1 Закону №5067-VI.

Враховуючи зазначене, а також встановлені під час судового розгляду обставини справи у сукупності, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваного рішення від 28.03.2018 № 111895 орган пенсійного фонду діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений законодавством України, а позовні вимоги є необґрунтованими, не спростовують правомірність дій відповідача, а тому не підлягають задоволенню.

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскільки, протиправність дій відповідача не знайшли своє підтвердження, суд вважає вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 139, 143, 243-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та скасування рішення - відмовити.

Судові витрати в порядку ст. 139 КАС України між сторонами розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2)
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя /підпис/ І.І. Тарновецький
"Згідно з оригіналом" Суддя І.І. Тарновецький