Справа № 826/9250/18
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/9250/18 Суддя (судді) першої інстанції: Кузьменко А.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Губської Л.В., Ісаєнко Ю.А.

за участю секретаря: Рагімової Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом Державного підприємства "Новопокровський комбінат хлібопродуктів" до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, третя особа: Головне управління ДФС у Харківській області про визнання протиправним та скасування пункту 33 додатку до наказу №22 від 13 січня 2017 року,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі Державного підприємства "Новопокровський комбінат хлібопродуктів" звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, третя особа: Головне управління ДФС у Харківській області, в якому просив суд скасувати пункт 33 додатку до наказу Міністерства економічного розвитку та торгівлі України від 13 січня 2017 року №22 «Про застосування спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності - до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України» в частині застосування до Державного підприємства «Новопокровський комбінат хлібопродуктів» спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності за порушення вимог статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач об'єктивно вчинив всі можливі дії для стягнення заборгованості з компанії-нерезидента «Optima Trade Limited UAE» (Об'єднані Арабські Емірати), однак через неможливість уповноважених органів Об'єднаних Арабських Еміратів виконати рішення судів у зв'язку з відсутністю компанії, її не активністю та не продовженням ліцензії, ДП «Новопокровський комбінат хлібопродуктів» не має жодних інших засобів для стягнення заборгованості та зарахування виручки в іноземній валюті в Україну.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 вересня 2018 року адміністративний позов Державного підприємства "Новопокровський комбінат хлібопродуктів" задоволено повністю.

Відповідач не погоджуючись з прийнятим із вказаним рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 вересня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні вимог даного позову відмовити повністю.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було не повно досліджено обставини, що мають значення для справи та не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у її задоволенні посилаючись на правильність рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися до суду апеляційної інстанції, переглянувши в межах апеляційної скарги рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 28 листопада 2015 року між Державним підприємством «Новопокровський комбінат хлібопродуктів» та компанією-нерезидентом «Optima Trade Limited UAE» (Об'єднані Арабські Емірати) було укладено контракт №0206/2, відповідно до пункту 1.1 якого продавець зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар - борошно пшеничне вищого сорту.

За умовами зазначеного контракту сторони передбачили арбітражне застереження щодо підсудності розгляду судової справи з іноземним елементом судами України, а саме визначили, що даний Контракт регулюється й тлумачиться у відповідності до матеріального права України, як країни походження товару, що є предметом цього Контракту. Будь-які суперечки між сторонами щодо тлумачення, змісту чи виконання Контракту, або з питань правових наслідків даного Контракту чи з питань його розірвання, підлягають вирішенню в Господарському суді Харківської області або в Міжнародному комерційному арбітражному суді України при ТПП України, м.Київ (за регламентом цього суду, один арбітр) - за вибором позивача. Позивач самостійно приймає рішення про вибір судової інстанції, в яку подається позовна заява.

Так, на виконання взятих на себе зобов'язань за контрактом позивач поставив «Optima Trade Limited UAE» борошно вищого сорту в кількості 1012,00 метричних тонн на суму 222 640,00 дол. США, що підтверджується вантажно-митними деклараціями №500060702/2015/009107 на суму 111 320,00 дол. США та №500060702/2015/008695 на суму 111 320,00 дол. США.

Відповідно до п. 7.1 контракту, оплата за товар здійснюється покупцем на підставі рахунку-фактури протягом 15 днів з моменту поставки товару.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем було виставлено інвойси від 21 грудня 2015 року №162 та від 11 грудня 2015 року №156 на суму 222 640 дол. США, однак у встановлені строки оплата здійснена не була.

У зв'язку із тим що за поставлений на підставі вантажно-митних декларацій товар нерезидентом оплати здійснено не було, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 04 жовтня 2016 року у справі №922/689/16 позов Державного підприємства «Новопокровський комбінат хлібопродуктів» задоволено.

30 листопада 2015 року між Державним підприємством «Новопокровський комбінат хлібопродуктів» та компанією-нерезидентом «Optima Trade Limited UAE» (Об'єднані Арабські Емірати) було укладено контракт №0207/1, предметом якого є поставка борошна пшеничного сорту з м'яких сортів пшениці 480,00 метричних тонн вартістю 220 дол. США за тону на загальну суму 105 600,00 дол. США, на підтвердження чого надано ВМД №500060702/2015/009224 на суму 50 800,00 дол. США; ВМД №500060702/2015/009223 на суму 31 680,00 дол. США; ВМД №500060702/2015/008926 на суму 21 120,00 дол. США.

В пунктах 10.1.-10.3. зазначеного контракту передбачалося, що даний контракт регулюється й тлумачиться у відповідності до матеріального права України, як країни походження товару, що є предметом цього контракту. Будь-які суперечки між сторонами щодо тлумачення, змісту чи виконання контракту, або з питань правових наслідків даного контракту чи з питань його розірвання, підлягають вирішенню в Господарському суді Харківської області або в Міжнародному комерційному арбітражному суді України при ТПП України, м. Київ (за регламентом цього суду, один арбітр) - за вибором позивача. Позивач самостійно приймає рішення про вибір судової інстанції, в яку подається позовна заява. Всі документи, пов'язані з передачею спору на розгляд арбітражу повинні складатися українською мовою, судовий розгляд має відбуватися на українській мові, без перекладача. Всі претензії, рекламації, позовні заяви не вимагають перекладу на англійську або іншу мову. Контракт регулюється і тлумачиться за допомогою положень законодавства України.

Так, на виконання умов вказаного контракту позивачем виписано інвойси №165 від 22 грудня 2015 року та №164 від 22 грудня 2015 року.

Відповідно до п. 7.1 контакту, покупець повинен був оплатити вартість товару на суму 84 480,00 дол. США до 18 січня 2016 року та на суму 21 120,00 дол. США до 13 січня 2016 року.

Оскільки покупцем не сплачено суму за поставлений товар у розмірі 105 600,00 дол. США, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 15 вересня 2016 року у справі №922/687/16 позов задоволено, стягнуто з компанії-нерезидента заборгованість в розмірі 105 600,00 дол. США.

01 грудня 2015 року між позивачем та компанією-нерезидентом «Optima Trade Limited UAE» (Об'єднані Арабські Емірати) було укладено контракт №0210/1, предметом якого є поставка борошна пшеничного на загальну суму 1 670 235,00 дол. США.

За умовами зазначеного контракту сторони передбачили арбітражне застереження щодо підсудності розгляду судової справи з іноземним елементом судами України, а саме визначили, що даний Контракт регулюється й тлумачиться у відповідності до матеріального права України, як країни походження товару, що є предметом цього Контракту. Будь-які суперечки між сторонами щодо тлумачення, змісту чи виконання Контракту, або з питань правових наслідків даного Контракту чи з питань його розірвання, підлягають вирішенню в Господарському суді Харківської області або в Міжнародному комерційному арбітражному суді України при ТПП України, м.Київ (за регламентом цього суду, один арбітр) - за вибором позивача. Позивач самостійно приймає рішення про вибір судової інстанції, в яку подається позовна заява.

Згідно вказаного контракту сторонами передбачено строк оплати поставленого товару - протягом 15 банківських днів.

Проте покупцем у встановлений строк не здійснено оплату товару, поставленого партіями, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 1 670 235,00 дол. США.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 15 листопада 2016 року у справі №922/836/16 позов Державного підприємства «Новопокровський комбінат хлібопродуктів» задоволено, стягнуто з компанії-нерезидента «Optima Trade Limited UAE» (Об'єднані Арабські Емірати) заборгованість у розмірі 1 670 235,00 дол. США.

17 грудня 2015 року між позивачем та компанією-нерезидентом «Optima Trade Limited UAE» (Об'єднані Арабські Емірати) було укладено контракт №0214/1 на поставку борошна пшеничного сорту з м'яких сортів пшениці 47,06 метричних тонн вартістю 200 дол. США на загальну вартість 19 312,00 дол. США.

У розділі 9 зазначеного контракту сторони передбачили арбітражне застереження щодо підсудності розгляду судової справи з іноземним елементом судами України, а саме визначили, що даний Контракт регулюється й тлумачиться у відповідності до матеріального права України, як країни походження товару, що є предметом цього Контракту. Будь-які суперечки між сторонами щодо тлумачення, змісту чи виконання Контракту, або з питань правових наслідків даного Контракту чи з питань його розірвання, підлягають вирішенню в Господарському суді Харківської області або в Міжнародному комерційному арбітражному суді України при ТПП України, м.Київ (за регламентом цього суду, один арбітр) - за вибором позивача. Позивач самостійно приймає рішення про вибір судової інстанції, в яку подається позовна заява.

Контракт регулюється і тлумачиться за допомогою положень законодавства України.

Так, на виконання вказаного контракту позивачем поставлено борошно пшеничне сорту з м'яких сортів пшениці вагою 47,06 метричних тонн на суму 9 412 дол. США та 44 метричних тонн крупи манної 9 900,00 дол. США, що підтверджується ВМД №807100001/2015/005007, виписано інвойс №168 від 24 грудня 2015 року, на підставі якого покупцем повинна здійснитись оплата протягом 15 банківських днів з моменту поставки товару.

Оскільки оплата товару на вказану суму здійснена не була, позивач звернувся до суду про стягнення заборгованості.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 05 вересня 2016 року у справі №922/835/16 позов Державного підприємства «Новопокровський комбінат хлібопродуктів» задоволено, стягнуто з компанії-нерезидента «Optima Trade Limited UAE» (Об'єднані Арабські Емірати) заборгованість у розмірі 19 312,00 дол. США.

13 січня 2016 року між Державним підприємством «Новопокровський комбінат хлібопродуктів» та компанією-нерезидентом «Optima Trade Limited UAE» (Об'єднані Арабські Емірати) укладено контракт №0010, відповідно до умов якого продавець поставляє, а покупець приймає та оплачує товар - крупу манну в кількості 13200 метричних тонн на загальну суму 27 720,00 дол. США, що підтверджується ВМД №807100001/2016/000147 на суму 9 240,00 дол. США, ВМД №807100001/2016/000140 на суму 9 210,00 дол. США; ВМД №807100001/2016/000348 на суму 9 210,00 дол. США.

Пунктом 9.1 зазначеного контракту сторони визначили, що даний контракт регулюється й тлумачиться у відповідності до матеріального права України, як країни походження товару, що є предметом цього контракту. Будь-які суперечки між сторонами щодо тлумачення, змісту чи виконання контракту, або з питань правових наслідків даного контракту чи з питань його розірвання, підлягають вирішенню в Господарському суді Харківської області або в Міжнародному комерційному арбітражному суді України при ТПП України, м. Київ (за регламентом цього суду, один арбітр) - за вибором позивача. Позивач самостійно приймає рішення про вибір судової інстанції в яку подається позовна заява.

Так, на виконання умов вказаного контракту позивачем виписано інвойси №4 від 19 січня 2016 року, №3 від 18 січня 2016 року та №14 від 08 лютого 2016 року.

Пунктом 4.2 контракту передбачено, що оплата за поставлений товар здійснюється впродовж 15 календарних днів з дати поставки, однак нерезидентом оплата здійснена не була.

Оскільки покупцем не сплачено суму за поставлений товар, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 19 вересня 2016 року у справі №922/686/16 позов Державного підприємства «Новопокровський комбінат хлібопродуктів» задоволено повністю, стягнуто з компанії-нерезидента суму заборгованості у розмірі 27 720,00 дол. США.

В подальшому, Головним управлінням ДФС у Харківській області в період з 31 серпня 2016 року по 06 вересня 2016 року проведено документальну позапланову перевірку Державного підприємства «Новопокровський комбінат хлібопродуктів» з питань дотримання вимог валютного законодавства за зовнішньоекономічними контрактами, за результатами якої складено відповідний акт перевірки №544/20-40-14-04-08/00953042 від 13 вересня 2016 року.

Під час перевірки було встановлено порушення позивачем статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» в частині ненадходження валютної виручки по експортним контрактам №0210/1 від 01 грудня 2015 року, №0206/2 від 28 листопада 2015 року, №0207/1 від 30 листопада 2015 року, №0214/1 від 17 грудня 2015 року, №0010 від 13 січня 2016 року, укладених із компанією-нерезидентом «Optima Trade Limited UAE» (Об'єднані Арабські Емірати), експортним контрактом №0110 від 09 червня 2015 року, укладеного з Shaneen Lil-Mantogat-Ghizieh (Ізраїль).

На підставі висновків вказаного акта перевірки та подання Державної фіскальної служби України, відповідачем видано наказ №22 від 13 січня 2017 року «Про застосування спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності - до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України», пунктом 33 додатку до якого до позивача застосовано спеціальну санкцію -індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності.

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Задовольняючи даний позов, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідачем безпідставно застосовано до позивача санкцію у вигляді індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності на території України на підставі статті 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», оскільки вина позивача у перевищенні вказаних у статтях 1 та 3 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» строків зарахування виручки в операціях позивача з його контрагентом - компанією-нерезидентом, відсутня.

Колегія суддів не погоджується з такою позицією суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

При цьому, Національний банк України має право запроваджувати на строк до 6 місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цією статті.

Постановою Правління Національного банку України від 14 травня 2013 року №163 встановлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", за порушення цього або пов'язаних з ним законів України до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб'єктів господарської діяльності можуть бути застосовані такі, зокрема, спеціальні санкції: тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності у випадках порушення цього Закону або пов'язаних з ним законів України, проведення дій, які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки.

Санкції, зазначені у вказаній статті, застосовуються центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики за поданням органів доходів і зборів та контрольно-ревізійної служб, правоохоронних органів, органів Антимонопольного комітету України, національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, та Національного банку України або за рішенням суду. При цьому, такі санкції можуть бути застосовані протягом трьох років з дня виявлення порушення законодавства.

Відповідно до пункту 1.1 Положення про порядок застосування до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб'єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених ст. 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", затвердженого наказом Міністерства економіки України від 17 квітня 2000 року № 52 (далі - Положення №52), спеціальні санкції - індивідуальний режим ліцензування або тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності - застосовуються Міністерством економіки України до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності за поданням органів державної податкової та контрольно-ревізійної служб, митних, правоохоронних органів, органів Антимонопольного комітету України, спеціально уповноваженого органу виконавчої влади у сфері регулювання ринків фінансових послуг та Національного банку України або за рішенням суду.

Пунктом 1.2 цього Положення №52 визначено, що санкції застосовуються Міністерством економіки України до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, що порушили Закон України "Про зовнішньоекономічну діяльність" та пов'язані з ним закони України, зокрема в разі порушення суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності валютного, митного, податкового, іншого законодавства, що встановлює певні заборони, обмеження або порядок здійснення зовнішньоекономічних операцій, та в разі проведення ними дій, які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки.

Разом з тим, частиною третьою статті 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" встановлені вимоги в оформленні подання щодо застосування санкцій, а саме, воно повинно містити такі обов'язкові дані: 1) найменування та реквізити суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності (для іноземних суб'єктів господарювання - мовою країни їхнього місцезнаходження); 2) відомості про зміст порушення з посиланням на конкретні положення законодавства України; 3) вид спеціальної санкції, яку пропонується застосувати; 4) найменування та реквізити контрагента, при виконанні контракту з яким порушено законодавство, іншу доцільну інформацію.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що підставою для застосування спеціальних санкцій до суб'єкта є внесення уповноваженим органом до центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики обґрунтованого подання за формою та змістом, яке відповідає положенням частини третьої статті 37 Закону № 959-XII та прийнятим на виконання неї підзаконних нормативно-правових актів.

Як свідчать матеріали даної справи, подання Державної фіскальної служби України від 30 листопада 2016 року № 2063/5/99-99-14-06-16 ``Про застосування спеціальних санкцій`` містило всі необхідні відомості та у повній мірі відповідало вимогам ч. 3 ст. 37 Закону України ``Про зовнішньоекономічну діяльність``.

Між тим, протягом 90 календарних днів з дати митного оформлення товарів за розглядуваними контрактами, а також на день розгляду справи судом першої інстанції, грошові кошти за поставлений позивачем товар компанією-нерезидентом «Optima Trade Limited UAE» (Об'єднані Арабські Емірати) не перераховано. У зв'язку з цим, загальна сума неповернутих грошових коштів складає 1994,80 тис. дол. США. та 0,20 тис. дол. США при здійсненні розрахунків за експортними операціями на виконання зовнішньоекономічних контрактів.

Крім того, факт порушення строків повернення валютної виручки за зовнішньоекономічними операціями позивача також підтверджується подання ним до Господарського суду Харківської області відповідних позовів до нерезидента про стягнення вартості поставленого товару та прийняття цим судом відповідних рішень на користь Державного підприємства "Новопокровський комбінат хлібопродуктів".

Більш того, з моменту, коли компанією-нерезидентом вперше було прострочено своєчасність оплати товару, поставленого позивачем згідно вантажних митних декларацій №500060702/2015/009107 на суму 111.320,00 дол. США та № 500060702/2015/008695 на суму 111.320,00 дол. США (інвойси №162 від 21.12.2015р. та №156 від 11.12.2015р., відповідно), чим порушено п.7.1. контракту від 28.11.2015р. №0206/2, укладеного між Державним підприємством «Новопокровський комбінат хлібопродуктів» та компанією-нерезидентом «Optima Trade Limited UAE» (Об'єднані Арабські Емірати), позивачем продовжувалось його відвантаження аж до 13 січня 2016 року (Контракт №0010 від 13.01.2016р.) включно, що також об'єктивно свідчить на користь висновку про порушення позивачем вимог статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 № 185/94-ВР та проведення ним дій, які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки.

Отже, зазначені обставини свідчать про те, що обсяги допущених позивачем порушень є значними, а будь-які гарантії щодо подальшої ліквідації наслідків здійсненого порушення відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11 вересня 2018 року по справі №804/9583/15 (касаційне провадження №К/9901/823/18).

Таким чином, аналізуючи обставини даної справи та оцінюючи зібрані у справі докази, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість вимог даного позову та відсутність правових підстав для його задоволення.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив позовні вимоги Державного підприємства "Новопокровський комбінат хлібопродуктів", а тому рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а позов залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 вересня 2018 року скасувати та ухвалити нову постанову.

В задоволенні адміністративного позову Державного підприємства "Новопокровський комбінат хлібопродуктів" до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, третя особа: Головне управління ДФС у Харківській області про визнання протиправним та скасування пункту 33 додатку до наказу №22 від 13 січня 2017 року - відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Суддя Губська Л.В.

Суддя Ісаєнко Ю.А.