Справа № 303/8111/18
Суддя: Куцкір Ю. Ю.
Дата ухвалення: 2018-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №303/8111/18
Ряд стат. звіту - 13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2018 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого-судді Куцкір Ю.Ю.

при секретарі Славич М.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Рукіна К.А.

перекладача Денисенков О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево адміністративну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 до Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання затримання іноземця незаконним, -

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання затримання іноземця незаконним.

Адміністративний позов мотивує тим, що 09.11.2018 року в пункті пропуску «Лужанка» між лінією паспортного контролю та «Вартовим шлагбауму» - кордон на відстані 100 метрів до державного кордону на ділянці відділу прикордонної служби «Лужанка» Мукачівського прикордонного загону, територія Астейської сільської ради Берегівського району Закарпатської області, під час спроби перетнути державний кордон, уникаючи проходження паспортного контролю було затримана ОСОБА_1. 12.11.2018 року Мукачівський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянина Таджикистану ОСОБА_1 про затримання до завершення процедури прийняття рішення за заявою про визнання його біженцем або особою яка потребує додаткового захисту в Україні. 12.11.2018 року суддею Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Монич В.О. по справі №303/6985/18 прийнято рішення, яким позов задоволено частково, зобов'язано ОСОБА_1 внести заставу в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 176 200 гривень протягом п'яти робочих днів з дня прийняття судом рішення про внесення застави, до моменту внесення застави ОСОБА_1 слід утримувати в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконного перебувають в Україні та звільнити у день надання підтвердних документів про внесення застави, допустити негайне виконання рішення суду. 19.11.2018 року суддею Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Монич В.О. по справі №303/6985/18 прийнято рішення, яким ОСОБА_1 затримано та поміщено його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконного перебувають в Україні до завершення процедури прийняття рішення за заявою про визнання його біженцем, або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні на 6 місяців. Затримання позивача в приміщенні відповідача, підтверджується листом відповідача від 06.12.2018 року №81/12687. 19.12.2018 року у відповідь на адвокатський запит представником позивача було отримано повідомлення від ДМС України №8.3-8836/2-18 від 10.12.2018 року згідно якого, щодо громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 звершено процедуру та прийнято рішення від 12.11.2018 року №391-18 про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту та додано засвідчену належним чином копію цього рішення.

20.12.2018 року рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Монич В.О. по справі №303/6985/18 скасовано постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду та ухвалено нове рішення, який в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі. 21.12.2018 року представник позивача направив на офіційні електронні пошти Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України та Мукачівській місцевій прокуратурі заяви про негайне звільнення позивача, але ніяких дій з їх боку не було вжито, а позивача не було звільнено.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні адміністративний позов підтримав та просив суд задоволити його з підстав наведених в позові.

Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, подав суду листа про проведення судового розгляду за його відсутності, позов підтримує повністю.

Представник Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України - Рукін К.А. в судовому засіданні адміністративний позов не визнав та просив суд відмовити в його задоволенні, пояснивши суду, що рішення Мукачівського міськрайонного суду від 19.11.2018 року не скасоване, процедура прийняття рішення про визнання позивача біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні повністю не закінчилася, оскільки останній як зазначив в судовому засіданні оскаржує рішення про відмову йому у визнанні його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та підтверджується належними у справі доказами, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 12.11.2018 року відносно позивача ОСОБА_1 було прийнято рішення яким зобов'язано громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 внести заставу в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 176 200 гривень, протягом п'яти робочих днів з дня прийняття судом рішення про внесення застави, до моменту внесення застави ОСОБА_1 слід утримувати в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконного перебувають в Україні та звільнити у день надання підтвердних документів про внесення застави.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 19.11.2018 року, клопотання Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України задоволено, ухвалено затримати громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та помістити його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконного перебувають в Україні до завершення процедури прийняття рішення за заявою про визнання його біженцем, або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні на 6 місяців.

Відповідно до листа №81/12687 від 06.12.2018 року Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України зазначається, що 19.11.2018 року Мукачівським міськрайонним судом прийнято рішення про затримання громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 та поміщено до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконного перебувають в Україні до завершення процедури прийняття рішення за заявою про визнання його біженцем, або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні на 6 місяців. Пунктом 6 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконного перебувають в Україні, затвердженого Постановою КМУ від 17.07.2003 року №1110 встановлено, щодо розміщення в ПТПІ іноземців та осіб без громадянства, стосовно яких адміністративними судами прийнято рішення про затримання, утримуються у спеціально обладнаних для зазначених цілей приміщеннях органів охорони державного кордону чи СБУ.

Відповідно до відповіді ДМС України на адвокатський запит зазначається, що службою розглянуто запит від 04.12.2018 року щодо надання інформації стосовно прийняття рішення за заявою про визнання біженцем, або особою, яка потребує додаткового захисту, громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1, повідомляється, що останньому відмовлено у визнанні біженцем, або особою, яка потребує додаткового захисту, як особі стосовно якої встановлено відсутність умов, передбачених пунктами 1 та 13 ч.1 ст.1 ЗУ «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Відповідно до рішення про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту №391-18 від 12.11.2018 року, громадянину Республіки Таджикистан ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відмовлено у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Відповідно до ч.1 ст.29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

У відповідних положеннях ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що: "1. Кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом,: f) "законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в'їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції".

В п.п. 37, 39 рішення у справі "Вінтерверп проти Нідерландів" (Winterwerp v. the Netherlands) Європейський суд з прав людини вказав, що предметом та метою п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є lex generalis по відношенню до п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є гарантувати, що нікого не може бути позбавлено волі у свавільний спосіб, таким чином, незалежно від відповідності національному праву «жодне свавільне утримання ніколи не може вважатися законним».

В силу ч.4 ст.30 ЗУ "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" умовами розміщення іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців є: - відсутність у них законних підстав для перебування на території; - затримання їх в установленому порядку; -винесення відносно них постанови суду про примусове видворення за межі України.

У відповідності до ч.1 ст.289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

4) зобов'язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Згідно ч.2 ст.289 КАС України заходи, визначені цією статтею, також застосовуються адміністративним судом, визначеним частиною першою цієї статті, за позовом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів чи підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України до іноземців та осіб без громадянства, які до прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вчинили порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, до завершення процедури розгляду цієї заяви.

Також відповідно до Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.02.2016 р. №141 та Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1110 передбачено звільнення іноземців та осіб без громадянства з ПТПІ, після отримання висновку територіального органу ДМС про неможливість примусового видворення з України або за наявності надісланого заінтересованою особою повідомлення про необхідність звільнення іноземця або особи без громадянства з ПТПІ у разі їх визнання в Україні біженцями або особами, які потребують додаткового захисту, надання статусу особи, яка постраждала від торгівлі людьми, а також за відповідним рішенням суду, що набрало законної сили, або в разі їх легалізації в інший передбачений законодавством спосіб.

Враховуючи вищенаведене, позивачем не було надано суду передбачені зазначеними актами висновки, повідомлення та судові рішення, які набрали законної сили про необхідність звільнення громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1.

Щодо вимог про негайне звільнення громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 то суд враховує таке.

Згідно ч.4 ст.29 Конституції України кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Пункт 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає, що кожен, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікання встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

В п.п. 33 та 34 рішення у справі "Бенджамін та Уілсон проти Сполученого Королівства" Європейський суд з прав людини вказав, що суд повинен мати повноваження звільнити особу, якщо він з'ясує, що її тримання під вартою є незаконним; повноваження суду на ухвалення рішень, що носять лише рекомендаційний характер, є недостатніми.

Беручи до уваги вищезазначене, а саме те, що рішення Мукачівського міськрайонного суду від 19.11.2018 року не скасоване, яким затримано позивача ОСОБА_1 до завершення процедури прийняття рішення за заявою про визнання позивачем біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні строком на шість місяців, а також той факт, що процедура прийняття рішення за заявою про визнання позивача біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні повністю не завершена, оскільки останній, зазначив в судовому засіданні, що оскаржує рішення про відмову йому у такому визнанні згідно до ст.10 ЗУ "Про біженців або осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту", суд приходить до висновку, що не підлягають задоволенню і вимоги про зобов'язання негайно звільнити громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1.

Керуючись ст.30 ЗУ "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 289 КАС України, суд,-

р і ш и в:

В задоволенні адміністративного позову представникапозивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про визнання незаконним затримання Мукачівським прикордонним загоном Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, після прийняття Держаною міграційною службою рішення від 12.11.2018 року №391-18 про відмову у визнанні громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту та зобов'язання Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України негайно звільнити громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду в десятиденний строк з дня його проголошення.

Текст рішення виготовлено тапідписано 29.12.2018 року.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір