Справа № 2340/4482/18
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2019-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2019 року справа № 2340/4482/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі :

головуючого судді - Руденко А.В.,

за участю:

секретаря - Сачинської В.С.,

представників позивача - Метелиці С.П., адвоката Борейка О.І. (за довіреністю),

представника відповідача - Мауріної Я.Ю. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Кам'янської центральної районної лікарні до Головного управління Державної фіскальної служби в Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась Кам?янська центральна районна лікарня з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби в Черкаській області, в якій просить визнати недійним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 04.10.2018.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що при проведенні перевірки відповідачем встановлено, що позивач сплачував податок на доходи фізичних осіб до бюджету Косарівської сільської ради, а не до бюджету Кам'янської об'єднаної територіальної громади, що є порушенням п.п. 168.4.1, п.п. 168.4.2 та п.п. 168.4.4 п. 168.4 ст. 168 Податкового кодексу України та призвело до несплати до Кам'янської об'єднаної територіальної громади податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 720927,60 грн. За результатами перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення № від 04.10.2018, яким нарахував грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 720927,60 грн.

Позивач не погоджується з висновками акта перевірки та зазначає, що у період, що перевірявся, Кам'янська ЦРЛ як податковий агент, в повній мірі та встановлені законом строки нарахувала податок на доходи, утримала його у джерела виплати та перерахувала до бюджету на єдиний казначейський рахунок. Позивач не порушував порядку нарахування та утримання податку з доходів фізичних осіб, передбаченого п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України.

Крім цього зазначив, що контролюючим органом за порушення порядку сплати податку застосовано до позивача штрафні санкції у сумі 355500 грн. 08 коп., тому контролюючий орган не може самостійно повторно визначати податкове зобов'язання підприємству, може тільки визначати грошове зобов'язання в частині штрафу, яке вже застосовано до підприємства.

05 грудня 2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позову та зазначає, що перевіркою встановлено, що податок на доходи фізичних осіб із заробітної плати працівників Кам?янської ЦРЛ, які фактично здійснювали трудові функції за податковою адресою, яка є фактичним місцезнаходженням юридичної особи, сплачувався до бюджету Косарівської сільської ради Кам?янського району, а не до Кам'янскої об'єднаної територіальної громади, внаслідок чого позивачем було порушено п.п. 168.4.1, п.п. 168.4.2 та п.п. 168.4.4 п. 168.4 ст. 168 Податкового кодексу України в частині порядку сплати до відповідного бюджету сум податку на доходи фізичних осіб, тому податкове повідомлення-рішення № від 04.10.2018 є правомірним та винесене відповідно до вимог чинного законодавства.

11 грудня 2018 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що податок на доходи фізичних осіб позивачем в повній мірі нарахований, утриманий та сплачений на єдиний казначейський рахунок і він своєчасно надійшов до державного та обласного бюджетів, своєчасно надійшов і до місцевого бюджету, але до Косарської ОТГ замість Кам?янської ОТГ. Однак повторного нарахування податкового зобов'язання податкове законодавство не передбачає.

Представники позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову з підстав, зазначених у відзиві на позов.

Заслухавши представників позивача та представника відповідача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив таке.

Кам?янська центральна районна лікарня зареєстрована як юридична особа 19 грудня 1991 року Кам?янською районною державною адміністрацією, ; місцезнаходження юридичної особи: 20800, Черкаська область, Кам?янський район, м.Кам?янка, вул. Покровська, буд. 90, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 23.05.2016.

Кам?янська центральна районна лікарня взята на податковий облік в Смілянській ОДПІ (Кам?янське відділення) ГУ ДФС у Черкаській області 06.01.1992 за №37.

З 14 по 20 червня 2018 року (з перервою у вихідні дні) посадовими особами Головного управління ДФС у Черкаській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку Кам?янської центральної районної лікарні з питань перевірки інформації про ухилення податковим агентом від оподаткування виплаченої (нарахованої) найманим особам (у тому числі без документального оформлення) заробітної плати, пасивних доходів, додаткових благ, інших виплат та відшкодувань, що підлягають оподаткуванню, у тому числі не укладення податковим агентом трудових відносин з найманими особами згідно із законодавством (у зв'язку із наданням на письмовий запит ГУ ДФС у Черкаській області від 02.04.2018 №14327/23-00-13-0116 пояснення та їх документальних підтверджень, які не спростовують попередньо встановлені факти порушення податкового законодавства лист від 19.04.2018 №34/1-17 (вх. ГУ ДФС у Черкаській області від 23.04.2018 №539/9)), за період здійснення господарської діяльності з 01.01.2018 по 14.05.2018.

Під час перевірки встановлено, що оскільки в періоді, що перевірявся Кам?янська центральна районна лікарня не мала відокремлених структурних підрозділів в розумінні VI Розділу Податкового кодексу України, а місце фактичного розташування Кам?янської центральної лікарні: м. Кам?янка, вул. Покровська, 90, то податок на доходи фізичних осіб з найманих працівників повинен перераховуватись до бюджету м. Кам?янка.

За наслідками перевірки складено акт від 26.06.2018 №357/23-00-13-0410/02231376 (далі - акт перевірки), в якому встановлено порушення: п.п. 168.4.1, п.п. 168.4.2 та п.п. 168.4.4 п. 168.4 ст. 168 Податкового кодексу України, що призвело до перерахування податку на доходи фізичних осіб не до відповідного бюджету.

Позивачем подано заперечення на акт перевірки від 05.07.2018 №01-09/516.

У зв'язку з надходженням заперечення Кам?янської ЦРЛ від 05.07.2018 №01-09/516 на висновки акту документальної позапланової виїзної перевірки від 26.06.2018 №357/23-00-13-0214/02005310, на підставі п.п. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, з 25 по 31 липня 2018 року (з перервою у вихідні дні) посадовою особою ГУ ДФС у Черкаській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку Кам?янської центральної районної лікарні з питань, викладених у запереченнях на висновки акту документальної позапланової перевірки від 26.06.2018 №357/23-00-13-0214/02005310.

За наслідками перевірки складено акт перевірки від 03.08.2018 №403/23-00-13-0214/02005310, в якому встановлено порушення: п.п. 168.4.1, п.п. 168.4.2 та п.п. 168.4.4 п. 168.4 ст. 168 Податкового кодексу України, що призвело до перерахування податку на доходи фізичних осіб не до відповідного бюджету.

04 жовтня 2018 року відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 04.10.2018 № про визначення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 720927,60 грн, в тому числі за податковим зобов'язанням 720927,60 грн.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Порядок оподаткування доходів фізичних осіб встановлено розділом ІV Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI.

Згідно п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Податковим агентом, як передбачено п. 18.1 ст. 18 Податкового кодексу України, визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов'язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.

Відповідно до пп. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Порядок нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку на доходи фізичних осіб до бюджету визначений ст.168 Податкового кодексу України.

Підпунктом 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України передбачено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Згідно п.п. 168.4.1 п. 168.4 ст. 168 Податкового кодексу України, податок, утриманий з доходів резидентів та нерезидентів, зараховується до бюджету згідно з Бюджетним кодексом України.

Згідно вимог п.п. 168.4.4 п. 168.4 ст. 168 Податкового кодексу України юридична особа за своїм місцезнаходженням та місцезнаходженням не уповноважених сплачувати податок відокремлених підрозділів, відокремлений підрозділ, який уповноважений нараховувати, утримувати і сплачувати (перераховувати) до бюджету податок, за своїм місцезнаходженням одночасно з поданням документів на отримання коштів для виплати належних платникам податку доходів, сплачує (перераховує) суми утриманого податку на відповідні рахунки, відкриті в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів за місцезнаходженням відокремлених підрозділів.

Відповідно до п. 171.1 ст. 171 Податкового кодексу України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Згідно з п.п. «а» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані: своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Частиною 2 статті 64 Бюджетного кодексу України передбачено, що податок на доходи фізичних осіб, який сплачується (перераховується) податковим агентом - юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) чи представництвом нерезидента - юридичної особи, зараховується до відповідного бюджету за їх місцезнаходженням (розташуванням) в обсягах податку, нарахованого на доходи, що виплачуються фізичній особі.

Таким чином, юридична особа зобов'язана сплачувати податок на доходи фізичних осіб за своїм місцезнаходженням, а щодо відокремлених структурних підрозділів - за їх місцезнаходженням.

Відповідно до п. 45.2 ст. 45 Податкового кодексу України податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Судом встановлено, що згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцем знаходженням позивача є: вул. Покровська, буд. 90, м. Кам'янка, Черкаська область, 20800.

Таким чином, позивач повинен сплачувати ПДФО за своїх найманих працівників до бюджету за своїм місцем знаходженням, а саме до бюджету Кам?янської об'єднаної територіальної громади, натомість сплачував до Косарівської сільської ради.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позивачем порушений порядок сплати ПДФО до бюджету, що призвело до перерахування коштів не до відповідного місцевого бюджету.

Водночас суд зазначає, що відповідно до п.п. 54.3.5 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.

Позивачем за період, який перевірявся, в день виплати заробітної плати та інших платежів нараховувався, утримувався та сплачувався податок з доходів фізичних осіб до бюджету, що підтверджується відповідними копіями платіжних доручень, що знаходяться в матеріалах справи.

Враховуючи вищевикладене, у контролюючого органу відсутні правові підстави для визначення позивачу податкового зобов'язання з ПДФО на підставі п.п. 54.3.5 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, в іншому випадку відбувається подвійне нарахування податку.

Крім цього, суд зазначає, що згідно п. 2 ч. 1 ст. 29 Бюджетного кодексу України до доходів загального фонду Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 1 частини другої статті 67 1 цього Кодексу) належать податок на доходи фізичних осіб (крім податку, визначеного пунктом 1 1 цієї частини статті), що сплачується (перераховується) згідно з Податковим кодексом України у розмірі 25 відсотків на відповідній території України (крім території міст Києва та Севастополя) та у розмірі 60 відсотків - на території міста Києва.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 64 Бюджетного кодексу України до доходів загального фонду бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, міст Києва та Севастополя, районних бюджетів, бюджетів об'єднаних територіальних громад, належать 60 відсотків податку на доходи фізичних осіб (крім податку на доходи фізичних осіб, визначеного пунктом 1 1 частини другої статті 29 цього Кодексу), що сплачується (перераховується) згідно з Податковим кодексом України на відповідній території (крім території міст Києва та Севастополя).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 66 Бюджетного кодексу України до доходів загального фонду бюджету Автономної Республіки Крим та обласних бюджетів належать 15 відсотків податку на доходи фізичних осіб (крім податку, визначеного пунктом 1 1 частини другої статті 29 цього Кодексу), що сплачується (перераховується) згідно з Податковим кодексом України на відповідній території.

Згідно ч.ч. 2,3 п.п. 168.4.4 п. 168.4 ст. 168 Податкового кодексу України органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів в установленому Бюджетним кодексом України порядку розподіляють зазначені кошти, згідно з нормативами, визначеними Бюджетним кодексом України, та спрямовують такі розподілені суми до відповідних бюджетів; територіальні управління Державного казначейства України в установленому Бюджетним кодексом України порядку розподіляють зазначені кошти згідно з нормативами, визначеними Бюджетним кодексом України, та спрямовують такі розподілені суми до відповідних місцевих бюджетів.

Судом встановлено та визнається позивачем та відповідачем, що до ПДФО до загального фонду Державного бюджету України та обласного бюджету Черкаської області перераховано органами Державного казначейства у повному обсязі без порушень, а порушено порядок сплати ПДФО лише до місцевого бюджету. Однак відповідач визначив грошове зобов'язання у загальній сумі, включаючи загальний фонд Державного бюджету, обласного та місцевого бюджетів, при цьому суму сплати до кожного з цих бюджетів не вказав.

Беручи до уваги, що визначення суми грошового зобов'язання відноситься до компетенції податкового органу, суд прийшов до висновку, що фактична сума грошового зобов'язання з ПДФО, яка підлягає сплаті до місцевого бюджету Кам'янської об'єднаної територіальної громади, відповідачем не доведена.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних причин.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, судові витрати позивача по сплаті судового збору підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Кам'янської центральної районної лікарні (вул. Покровська, 90, м. Кам'янка, Черкаська область, 20800, ) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області (вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси, 18002, ) від 04.10.2018 № про визначення Кам'янській центральній районній лікарні (вул. Покровська, 90, м. Кам'янка, Черкаська область, 20800, ) грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 720927 гривень 60 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби в Черкаській області (вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси, 18002, ) на користь Кам'янської центральної районної лікарні (вул. Покровська, 90, м. Кам'янка, Черкаська область, 20800, ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 10813 (десять тисяч вісімсот тринадцять) гривень 91 копійка.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 16.01.2019.

Суддя А.В. Руденко