Справа № 140/2114/18
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2019-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2114/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Дмитрука В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним та скасування рішення, викладеного у пункті 19 протоколу засідання від 31.08.2018 №89 комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, затвердженого Міністерства оборони України 04.09.2018 щодо позивача, та зобов`язання вчинити дії, а саме: 1) прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі інвалідності, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» через встановлення йому III групи інвалідності після звільнення з військової служби внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, сума якої відповідно до пункту «б» частини першої статті 16-2 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» складає 182 700 гривень; 2) надіслати таке рішення разом з документами уповноваженому органові, передбаченому Порядком призначення і виплати одноразове грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, для видання наказу про виплату допомоги у сумі 182 700 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 26.06.1990 звільнений з дійсної військової служби у запас за хворобою, а у 2014 році йому було встановлено ІІІ групу інвалідності через захворювання, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби. 07.12.2016 позивач звернувся до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, до якої додав усі необхідні документи. Проте рішенням від 28.12.2016 ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовив позивачу у реалізації заяви про виплату одноразової грошової допомоги. Вказане рішення позивач оскаржив до Міністерства оборони України, яке листом від 06.04.2017 повідомив позивача про відсутність достатніх підстав для виплати такої допомоги.

Вважаючи такі висновки неправомірними позивач звернувся до суду із позовом до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 , Міністерства оборони України.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.09.2017, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.06.2018, визнано протиправною бездіяльність військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо неподання у 15-денний строк з дня реєстрації документів розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги у разі інвалідності в розмірі 182 700 грн., скасовано рішення військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 , викладене у листі від 28.12.2016, про відмову у реалізації заяви про виплату одноразової грошової допомоги у разі інвалідності, зобов`язано військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 подати розпорядникові бюджетних коштів: висновок щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги у разі інвалідності та документи, подані позивачем для отримання такої одноразової грошової допомоги, визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України, викладене у листі від 06.04.2017, про відсутність підстав для виплати позивачу одноразової грошової допомоги у разі інвалідності та зобов`язано Міністерство оборони України розглянути питання щодо прийняття рішення про виплату та перерахунок позивачу одноразової грошової допомоги.

Волинський обласний військовий комісаріат виконав судове рішення та подав відповідні документи Міністерству оборони України. Однак відповідно до протоколу комісії Міноборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 31.08.2018 №89, затвердженого Міністерством оборони України від 04.09.2018, позивачу відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки на час встановлення інвалідності не існувало правової норми щодо призначення одноразової грошової допомоги. Крім того, зміна причинного зв`язку інвалідності відбулася понад дворічний термін, тому відсутні підстави для здійснення доплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із зміною групи інвалідності.

Таку відмову позивач вважає протиправною, оскільки йому в установленому порядку було встановлено ІІ групу інвалідності, проте він жодних вимог про перерахунок одноразової грошової допомоги чи будь-яких доплат у зв`язку з цим не просив.

Відповідно до ухвали судді Волинського окружного адміністративного суду від 20.11.2018 розгляд справи здійснено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, мотивуючи тим, що Міністерство оборони України виконало рішення суду від 13.09.2017 в повному обсязі, зокрема розглянуто питання щодо прийняття рішення про виплату та перерахунок ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги. За результатами розгляду документів комісією Міністерства оборони України встановлено, що позивач первинно отримав ІІІ групу інвалідності під час первинного огляду 09.03.2005 з формуванням причинного зв`язку «внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби» (довідка МСЕК серії ВЛН №021856 від 09.03.2005). В подальшому під час повторного огляду 04.06.2014 органами МСЕК позивачу змінено формулювання причинного зв`язку на «внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії» (довідка МСЕК серії АВ №0265502 від 13.06.2014).

Відповідно до абзацу другого частини четвертої статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку зі змінами, що відбулися, не здійснюється. Як вбачається із матеріалів справи, у позивача протягом більш як дев`яти років відбувалися зміни у причинному зв`язку без зміни групи інвалідності, тому відповідачем правомірно відмовлено позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги.

Крім того, також зазначив, що 20.09.2018 Верховним судом відкрито касаційне провадження у справі №1161/6668/17 за касаційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.09.2017 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.06.2018.

Представник третьої особи у поясненнях щодо позовної заяви позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що Волинським обласним військовим комісаріатом у встановленому порядку заяву позивача про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності разом із підтверджуючими документами було спрямовано на розгляд компетентної комісії Департаменту фінансів Міністерства оборони України для прийняття рішення. Протокольним рішенням комісії Міноборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 31.08.2018 №89 заявнику було відмовлено у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки зміна причинного зв`язку інвалідності відбувалась понад дворічний термін. Про прийняте рішення заявник письмово був повідомлений засобами поштового зв`язку за вих. №ВСЗ/1117 від 14.09.2018. Відтак ІНФОРМАЦІЯ_3 при реалізації заяви позивача щодо призначення й виплати одноразової грошової допомоги не було допущено порушень вимог чинного законодавства.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах СРСР в період з травня 1976 року по червень 1990 року. Під час проходження військової служби у 1983 році перебував на території Республіки Афганістан.

26.06.1990 позивач звільнений з військової служби у запас за хворобою, виключений із списків особового складу військової частини.

Відповідно до абзацу 2 пункту 3 Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності - є дата, що зазначена у довідці МСЕК.

Згідно із довідкою медико-соціальної експертної комісії серії АВ №0265502 від 13.06.2014 позивачеві встановлена третя група інвалідності по зору, захворювання так, що пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Інвалідність встановлена довічно (а.с.27).

Позивач відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та Постанови Кабінету міністрів України №975 від 25.12.2013 звернувся до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 з заявою та усіма належними додатками стосовно призначення йому виплати одноразової грошової допомоги, до якої додав усі необхідні документи.

Військовим комісаріатом було направлено позивачу лист із відмовою у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з відсутністю у поданих документах достатніх доказів того, що інвалідність позивачу була встановлена до моменту набрання чинності положень щодо виплати одноразової грошової допомоги замість державного обов`язкового особистого страхування військовослужбовців.

Листом від 06.04.2017 міністерство фінансів Міністерства Оборони України повідомило позивача про відсутність достатніх підстав для виплати йому одноразової допомоги відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, оскільки позивач звільнений з військової служби в 1900 році, а інвалідність первинно встановлена в 2005 році, тому для виплати одноразової грошової допомоги немає законних підстав.

Із такими висновками позивач не погодився, тому звернувся до суду із позовом до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 , Міністерства оборони України.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.09.2017, яка залишена без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.06.2018 року (а.с.11-24):

- визнано протиправною бездіяльність військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо неподання у 15-денний строк з дня реєстрації документів розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі інвалідності, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», через встановлення III групи інвалідності після звільнення з військової служби внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, сума якої відповідно до пункту «б» частини 1 статті 16-2 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» складає 182 700 грн.;

- скасовано рішення військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 , викладене у листі від 28.12.2016, про відмову у реалізації заяви про виплату одноразової грошової допомоги у разі інвалідності, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», через встановлення ОСОБА_1 III групи інвалідності після звільнення з військової служби внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, сума якої відповідно до пункту «б» частини першої статті 16-2 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» складає 182 700 грн.;

- зобов`язано військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 подати розпорядникові бюджетних коштів: висновок щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі інвалідності, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», через встановлення III групи інвалідності після звільнення з військової служби внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, сума якої відповідно до пункту «б» частини першої статті 16-2 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» складає 182 700 грн.; документи, подані ОСОБА_1 військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_2 , для отримання такої одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабміну від 25.12.2013 №975;

- визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України, викладене у листі від 06.04.2017, про відсутність підстав для виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі інвалідності, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», через встановлення III групи інвалідності після звільнення з військової служби внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, сума якої відповідно до пункту «б» частини першої статті 16-2 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» складає 182 700 грн.;

- зобов`язано Міністерство оборони України розглянути питання щодо прийняття рішення про виплату та перерахунок ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» у розмірі 150 - кратного мінімуму, на день встановлення інвалідності, а саме: 182 700 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, Волинський обласний військовий комісаріат виконав судове рішення та подав відповідні документи Міністерству оборони України.

Однак відповідно до протоколу комісії Міноборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 31.08.2018 №89, затвердженого Міністерством оборони України від 04.09.2018, позивачу відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги (а.с.42).

Як слідує із вказаного протоколу, позивачу відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки на час встановлення інвалідності не існувало правової норми щодо призначення одноразової грошової допомоги. Крім того, у протоколі зазначено, що зміна причинного зв`язку інвалідності у ОСОБА_1 відбулася понад дворічний термін, що не дає підстав для здійснення доплати одноразової грошової допомоги у зв`язку зі зміною групи інвалідності.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Позивач вперше звернувся за призначенням одноразової грошової допомоги 07.12.2016 року, а ІІІ групу інвалідності встановлено у червні 2014 року, тому у даному випадку мають застосовуватись положення постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 та редакція Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» чинна на червень 2014 року.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно із статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» соціальний захист військовослужбовців діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Згідно із частиною першою статті 16 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Частиною другою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом міністрів України.

З аналізу наведених норм Закону вбачається, що право на отримання вказаної допомоги після звільнення з військової служби мають особи, які отримали інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби незалежно від часу настання інвалідності.

При цьому, застосування статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» пов`язується не з фактом звільнення позивача зі служби, а з часом встановлення йому інвалідності внаслідок ушкодження здоров`я, що мало місце в період проходження військової служби, незалежно від строку, що минув після звільнення з військової служби.

Постановою Кабінету міністрів України від 25.12.2013 №975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок №975).

Пунктом 6 Порядку №975 передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин.

Пунктом 11 Порядку №975 передбачено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності. До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Позивачем повністю виконано вимоги пункту 11 Порядку №975 при поданні заяви до військового комісара Волинського обласного військового комісаріату.

Таким чином, враховуючи, що позивач отримав інвалідність внаслідок поранення, контузії та захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, суд дійшов висновку, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-XII та в Порядку, визначеному Постановою Кабінету міністрів України від 25.12.2013 №975, оскільки законодавцем передбачено прирівняння соціального захисту військовослужбовців Радянської армії до військовослужбовців Збройних Сил України та встановлено обов`язок саме Міністерства Оборони України стосовно прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги військовослужбовцям у зв`язку з встановленням інвалідності, пов`язаної із виконанням обов`язків військової служби під час здійснення інтернаціонального зобов`язання.

Відтак, відмова відповідача у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що на час встановлення інвалідності не існувало правової норми щодо призначення такої допомоги є протиправною.

Також в оскаржуваному рішенні відповідач, посилаючись на частину четверту статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», зазначає, що оскільки зміна причинного зв`язку інвалідності у позивача відбулася понад дворічний термін, тому відсутні підстави для здійснення доплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із зміною групи інвалідності.

Суд вважає такі посилання відповідача безпідставними у зв`язку з тим, що вказані норми статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не можуть бути застосовані до даних відносин, оскільки вказані зміни до даного Закону внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774 VIII, який набрав чинності з 01.01.2017, тобто після того як позивач звернувся із заявою про виплату одноразової грошової допомоги.

Крім того, суд звертає увагу, що подана 07.12.2016 до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 заява позивача про виплату одноразової грошової допомоги не була пов`язана із зміною причинного зв`язку інвалідності, доплатою одноразової грошової допомоги чи зміною групи інвалідності.

Частиною 2 другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Виходячи з аналізу вказаних норм, суд дійшов висновку, що рішення Міністерства оборони України, викладене у пункті 19 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 31.08.2018 №89, затвердженого Міністерством оборони України 04.09.2018, щодо відмови у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги не відповідає вимогам частини другої статті 2 КАС України, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування даного рішення є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Щодо зобов`язання Міністерства оборони України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги та надіслання даного рішення разом з документами уповноваженому органові, передбаченому Порядком призначення і виплати одноразове грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби У військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги позивачу та надіслання його разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату є дискреційною функцією відповідача, зазначені вище правові норми не передбачають вирішення зазначеного питання судом, а суд в свою чергу не може перебирати на себе повноваження іншого органу.

Разом з тим, суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

З метою запобігання повторному порушенню прав позивача на отримання одноразової грошової допомоги, на переконання суду, єдиним ефективним способом захисту прав ОСОБА_1 є зобов`язання Міністерства оборони України прийняти рішення про призначення позивачу та надіслання даного рішення разом з документами уповноваженому органові, передбаченому Порядком призначення і виплати одноразове грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби У військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України, викладене у пункті 19 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 31 серпня 2018 року №89, затвердженого Міністерством оборони України 04 вересня 2018 року, щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

Зобов`язати Міністерство оборони України:

- прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі інвалідності, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» через встановлення ОСОБА_1 III групи інвалідності після звільнення з військової служби внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, сума якої відповідно до пункту «б» частини першої статті 16-2 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» складає 182 700 гривень;

- надіслати прийняте рішення разом із документами уповноваженому органові, передбаченому Порядком призначення і виплати одноразове грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, для видання наказу про виплату одноразової грошової допомоги у сумі 182 700 гривень.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Дмитрук