Справа № 0640/4676/18
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2019-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В АЛ А

11 січня 2019 року м. Житомир №0640/4676/18

категорія 12.1

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попової О. Г., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання Державної екологічної інспекції Поліського округу, клопотання ОСОБА_2 про передачу справи за підсудністю в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Державної екологічної інспекції України, Державної екологічної інспекції Поліського округу, Начальника Державної екологічної інспекції Поліського округу ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу №186-о від 21.06.2018 року, зобов'язання вчинити дії,

встановив:

До ОСОБА_1 окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_3 із позовом до Державної екологічної інспекції України , Державної екологічної інспекції Поліського округу , Начальника Державної екологічної інспекції Поліського округу ОСОБА_2 в якому, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 08 листопада 2018 року, просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної екологічної інспекції України від 21 червня 2018 року №186-о "Про призначення ОСОБА_2С.";

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної екологічної інспекції Поліського округу, яким ОСОБА_2 здійснено вступ до виконання обов'язків за посадою начальника Державної екологічної інспекції Поліського округу;

- зобов'язати Державну екологічну інспекцію України провести конкурс на зайняття вакантної посади начальника Державної екологічної інспекції Поліського округу.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження із проведенням підготовчого засідання та викликом (повідомленням) учасників справи.

04 січня 2019 року до відділу документального забезпечення суду надійшли клопотання Державної екологічної інспекції Поліського округу вих. №64/07-12 від 04 січня 2019 року та клопотання ОСОБА_2 від 04 січня 2019 року про передачу справи за підсудністю до Окружного адміністративного суду міста Києва. В обґрунтування вказаних клопотань зазначено, що оскільки місцем реєстрації ОСОБА_3 є місто Київ, вказана справа за правилами територіальної підсудності має розглядатися Окружним адміністративним судом міста Києва.

В судове засідання, призначене на 10 січня 2019 року о 09:00 прибули представники Державної екологічної інспекції України, Державної екологічної інспекції Поліського округу та ОСОБА_2, перед початком судового засідання подали до відділу документального забезпечення суду клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження. Позивач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку.

Керуючись приписами частини третьої статті 194, частини дев'ятої статті 205, частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд вважає за можливе розглянути клопотання у порядку письмового провадження.

Згідно з частиною четвертою статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Частиною п'ятою статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши клопотання Державної екологічної інспекції Поліського округу, клопотання ОСОБА_2 про передачу справи за підсудністю та матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 55 Конституції України проголошено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У відповідності до частини п'ятої статті 125 Основного Закону, з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин діють адміністративні суди.

Юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає та встановлює Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Зокрема, главою 2 КАС України встановлено правила віднесення справ до адміністративної юрисдикції, а також розмежовує предметну, інстанцій ну юрисдикцію та територіальну підсудність різних адміністративних справ.

Питання розмежування територіальної юрисдикції (підсудність) врегульовані параграфом 3 глави 2 КАС України.

Згідно з частиною першою статті 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини другої статті 26 КАС України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Положеннями статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV, рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 ETS N005, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, проголошено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" (заяви №№ 29458/04, 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики Суду термін "встановленим законом" у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, що "судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом" [див. рішення у справі "Занд проти Австрії" (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. &?м;…&?и; фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, "встановленим законом", національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття "суд, встановлений законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Пунктом третім частини першої статті 29 КАС України визначено, що суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо після відкриття провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За змістом положень частини п'ятої, шостої статті 29 КАС України питання про передачу адміністративної справи розглядається судом у порядку письмового провадження або, за ініціативою суду, в судовому засіданні. Питання про передачу адміністративної справи, крім випадку, визначеного пунктами 4 - 6 частини першої цієї статті, суд вирішує ухвалою. Ухвалу про передачу адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого може бути оскаржено.

Згідно з статтею 30 КАС України адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана, спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

Відповідно до змісту клопотання Державної екологічної інспекції Поліського округу, клопотання ОСОБА_2, підставою для передачі справи за підсудністю є факт реєстрації позивача у м. Києві.

Суд звертає увагу, що положення статті 25 КАС України передбачає право вибору позивачем щодо розгляду його справи або адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача. Вказана норма не містить імперативних приписів щодо територіальної підсудності справ виключно адміністративну суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження).

Крім того, вказаною нормою КАС України задля визначення правил територіальної підсудності використовується поняття "місце проживання/перебування/знаходження особи". Приписів щодо застосування виключно категорії "місця реєстрації" позивача КАС України не містить.

Відповідно до наявної у матеріалах справи копії договору оренди житлового приміщення від 02 липня 2018 року, ОСОБА_3 орендує квартиру загальною площею 42 кв.м. за адресою: м. Житомир, аул. Перемоги, 4, кв. 22. (а.с. 97 та зворот).

Суд також зазначає, що положеннями частини другої статті 26 КАС України закріплено, що позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Оскільки позивачем заявлено позовні вимоги до Державної екологічної інспекції Поліського округу, адресою місцезнаходження якої відповідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань до є вул. Л.Качинського, 12 А, Житомир, 10014, позовна заява в частині позовних вимог до Державної екологічної інспекції Поліського округу також підсудна ОСОБА_1 окружному адміністративному суду.

Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що компетентним судом за правилами територіальної підсудності, тобто судом, встановленим законом, щодо розгляду та вирішення адміністративної справи за вказаним позовом є ОСОБА_1 окружний адміністративний суд.

Враховуючи, що розгляд і вирішення адміністративної справи із недотримання судом правил територіальної підсудності є порушенням як норм вітчизняного законодавства, так і приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 ETS N 005, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року в частині гарантування позивачу права на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, клопотання Державної екологічної інспекції Поліського округу, клопотання ОСОБА_2 про передачу справи за підсудністю є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 25, 26, 29, 30, 194, 204, 205, 229, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ухвалив:

У задоволенні клопотання Державної екологічної інспекції Поліського округу, клопотання ОСОБА_2 про передачу адміністративної справи №0640/4676/18 за підсудністю - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та у відповідності до положень статей 293, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, оскарженню не підлягає.

Ухвалу суду складено у повному обсязі: 11 січня 2019 року.

Суддя О.Г. Попова

інше відмова у задоволенні клопотання про передачу справи за підсудністю