Справа № 826/17777/16
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2018-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 грудня 2018 року №826/17777/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Евакуатор сервіс» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва, (далі також - суд), звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Евакуатор сервіс» (далі також - ТОВ «Евакуатор сервіс», позивач) з позовом до Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, в якому просило:

- визнати протиправними дії службових осіб Укртрансбезпеки з проведення перевірки фінансово-господарської діяльності ТОВ «Евакуатор сервіс», за якими винесено постанову від 27.09.2016 № 001327 про застосування адміністративно-господарського штрафу;

- скасувати постанову Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 27.09.2016 № 001327 про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 1 700,00 грн. до ТОВ «Евакуатор сервіс».

За клопотанням сторін у встановленому порядку судом замінено відповідача з Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на належного Державну службу України з безпеки на транспорті (далі також - відповідач, Укртрансбезпека).

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав на відсутність у посадових осіб відповідача підстав для проведення перевірки ТОВ «Евакуатор сервіс», визначених Законом України від 28.12.2014 №71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», відповідно до якого, у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюється виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України

Крім того, позивач стверджує про порушення посадовими особами відповідача визначену Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» процедуру проведення перевірки суб'єкта господарювання, оскільки перевірку позивача проведено не за місцем провадження господарської діяльності позивача, за відсутності його керівника або іншої уповноваженої особи, поза межами робочого часу, установленого правилами внутрішнього трудового розпорядку та без внесення запису про проведення перевірки до відповідного журналу.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідач у письмовому відзиві та його представник в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову з огляду на те, що посадовими особами Укртрансбезпеки в межах повноважень та відповідно до закону проведено перевірку позивача та прийнято оскаржувану постанову.

Як вбачається з матеріалів справи, посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області 29.07.2016 о 02:30 год. на підставі направлення на перевірку від 22.06.2016 №011651 на ділянці а/д Р-06 «Ульянівка-Миколаїв» 211 км + 920 м Миколаївської області проведено рейдову перевірку транспортного засобу MAN TGA 33.400, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ТОВ «Евакуатор сервіс», за кермом якого згідно з посвідченням водія від 21.11.2015 НОМЕР_2 перебував водій ОСОБА_1.

Вказаний автомобіль перевозив сівалку Challenger 9531-30 (Н), тобто неподільний вантаж.

У ході перевірки виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень (без дозволу, виданого компетентними уповноваженими органами, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів - у разі неподільного вантажу), встановлених Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

За результатами зважування автомобіля складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 29.07.2016 та акт від 29.07.2016 №0006076 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, на підставі яких проведено розрахунок від 29.07.2016 №74 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нараховано плату за проїзд у розмірі 50,10 євро.

Також під час перевірки встановлено порушення законодавства про автомобільний транспорт, яке полягає в управлінні транспортним засобом при здійсненні вантажних перевезень без оформлення документів, а саме у відсутності дозволу на рух автомобільними дорогами України з перевищенням габаритних обмежень.

Вказане порушення зафіксовано в акті перевірки від 29.07.2016, на підставі якого Київським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки винесено постанову від 27.09.2016 №001327 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1 700,00 грн.

Не погоджуючись з діями посадових осіб Укртрансбезпеки щодо проведення вищевказаної перевірки та винесення вищевказаної постанови позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить із наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

За змістом статті 1 цього Закону:

- державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища;

- заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій;

Статтею 3 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», поміж іншого, визначено, що здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом.

У свою чергу основні засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до частин чотирнадцятої-вісімнадцятої статті 6 Закону «Про автомобільний транспорт» встановлено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Планові перевірки проводяться не частіше одного разу на рік. Орган державного контролю не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку проведення планової перевірки письмово повідомляє про це автомобільного перевізника, якого буде перевіряти.

Позапланові перевірки проводяться лише на підставі заяви (повідомлення в письмовій формі) про порушення автомобільним перевізником вимог законодавства про автомобільний транспорт уповноваженими особами органів, яким надано право здійснення державного контролю, з метою перевірки наведених фактів та виконання припису про порушення зазначеного законодавства.

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Відтак, Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не поширюється на спірні правовідносини, оскільки рейдова перевірка (перевірка на дорозі) є особливим заходом державного контролю автомобільних перевізників, яка проводиться в будь-який час з урахуванням інфраструктури та не охоплюється визначенням «планові та позапланові заходи державного нагляду (контролю)».

Тому доводи позивача про порушення посадовими особами Укртрансбезпеки процедури проведення перевірки, визначеної вищевказаним законом, є необґрунтованими.

Також суд критично сприймає доводи позивача про відсутність у посадових осіб Укртрансбезпеки підстав для проведення його перевірки з посиланням на Закон України від 28.12.2014 №71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень цього Закону у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Наведене обґрунтовується тим, що вказаний вище Закон направлений на врегулювання відносин, що виникають у сфері справляння податків і зборів, тому не підлягає застосуванню у спірних правовідносинах.

При цьому відповідно до пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, його територіальні органи.

Така позиція суду у цій справі узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 14.03.2018 у справі №826/2384/16.

Відповідно до частини другої статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно до частини дванадцятої статті 6 цього Закону державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (далі - Положення №103), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Пунктом 4 Положення №103 до основних завдань Укртрансбезпеки віднесено, зокрема, реалізацію державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Відповідно до абзацу першого пункту 8 Положення №103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2015 №592 «Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті» утворені територіальні органи Укртрансбезпеки як структурні підрозділи апарату Служби, в тому числі й Київське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки та Управління Укртрансбезпеки в Миколаївській області.

Відповідно до пункту 2 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі - Порядок 1567), затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567, державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб'єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Згідно з пунктом 4 Порядку №1567 державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами державного контролю під час планових, позапланових та рейдових перевірок на підставі направлення на перевірку.

За змістом пунктів 12-15 Порядку №1567 рейдова перевірка додержання суб'єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується наказом Укртрансінспекції або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об'єктах, що використовуються суб'єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Під час проведення рейдової перевірки перевіряється, поміж іншого наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до пункту 21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу посадова особа робить запис у дорожньому листі із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис.

У разі відмови уповноваженої особи суб'єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб'єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис (пункт 22 Порядку №1567).

Ураховуючи викладене, вбачається, що посадовими особами Управління Укртрансбезпеки в Миколаївській області правомірно проведено рейдову перевірку позивача, зокрема, в частині дотримання вимог статей 39 та 40 Закону України «Про автомобільний транспорт» та складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 29.07.2016, на підставі чого у подальшому Київським регіональним управлінням Укртрансбезпеки винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 27.09.2016

При цьому суд зауважує, що в пункті 1 прохальної частини позовної заяви позивач просить визнати протиправними дії службових осіб Київського регіонального управління Укртрансбезпеки щодо проведення перевірки фінансово-господарської діяльності ТОВ «Евакуатор сервіс», внаслідок яких винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 27.09.2016. Однак, зі встановлених вище обставин вбачається, що здійснювалась перевірка не фінансово-господарської діяльності позивача, а рейдова перевірка (перевірка на дорозі) як особливий захід державного контролю автомобільних перевізників, до числа яких належить позивач.

Ураховуючи вищевикладене, зазначені позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Що стосується суті порушення, виявленого в ході рейдової перевірки позивача посадовими особами відповідача, то доцільно зазначити про наступне.

Частинами першою та третьою статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Водій транспортного засобу зобов'язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень (частина друга статті 49 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Відповідно до статті 33 цього ж Закону рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пункт 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР) визначає, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Як вбачається з акту від 29.07.2016 №0006076 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, позивачем допущено порушення нормативних вагових параметрів у зв'язку з перевезенням вантажу, ширина якого становить фактично 3,93 м, тоді як законодавчо встановлений норматив складає 2,6 м.

При цьому у позовній заяві позивач не заперечує факт перевезення вантажу з перевищенням габаритних обмежень, однак, докази щодо наявності у нього отриманого в установленому порядку дозволу на перевезення такого вантажу автомобільними дорогами України суду не надано, внаслідок чого суд дійшов висновку про вірно встановлений посадовими особами Укртрансбезпеки факт порушення позивачем статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», про що зазначено в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 29.07.2016.

З указаним актом ознайомився та підписав його водій автотранспортного засобу, що перевірявся, ОСОБА_1, який жодних зауважень щодо суті виявленого порушення не зазначив.

Справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення (пункт 25 Порядку №1567).

Відповідно до пунктів 26, 27 Порядку №1567, справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

У разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

Згідно з пунктом 27 Порядку №1567 у разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Відповідно до п. 29 Порядку №1567, копія постанови видається не пізніше ніж протягом трьох днів після її винесення уповноваженій особі суб'єкта господарювання під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням.

Отже, після складання посадовою особою органу державного контролю акту, в якому зафіксовано встановлені під час проведення перевірки порушення особою вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення не пізніше протягом двох місяців з дня його виявлення здійснюється розгляд справи про порушення.

При цьому розгляд справи про порушення можливий у відсутність уповноваженої особи суб'єкта господарювання лише у разі належного сповіщення суб'єкта господарювання про розгляд справи, а засобами сповіщення суб'єкта господарювання про розгляд справи про порушення визначено розписку чи рекомендований лист із повідомленням.

На підтвердження доказу направлення позивачеві повідомлення про розгляд справи про порушення, встановлене на підставі вищевказаного акту від 29.07.2016, відповідач не надав суду жодних доказів, стверджуючи, що позивач завчасно був попереджений Київським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки про час і місце розгляду справи. Оскільки представник позивача не прибув, справа розглядалася без його участі.

Водночас, позивачем надано до суду копію листа Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 01.09.2016 №21/2244-16, яким ТОВ «Евакуатор сервіс» повідомлено про розгляд справи про порушення, призначений на 13.09.2016 о 09:30 год. в приміщенні Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки за адресою: м.Київ, проспект Науки, 57 (другий поверх, кабінет 10).

В листі від 15.09.2016 №14-6/1/5, ТОВ «Евакуатор сервіс» повідомив Київське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки про отримання вищевказаного листа, зазначивши, що обставини, які стосуються вищевказаного порушення, потребують додаткової перевірки позивачем, у зв'язку з чим висловлено прохання відкласти розгляд справи.

Проте, суд критично сприймає доводи позивача про отримання листа Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 01.09.2016 №21/2244-16 саме 13.09.2016, оскільки належного доказу на підтвердження цієї обставини, зокрема поштовий конверт, в якому містився цей лист, суду не надано.

За таких обставин суд дійшов висновку, що Київське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки належним чином повідомило позивача про розгляд справи про порушення, а його прохання щодо відкладення розгляду справи, обґрунтоване необхідністю проведення додаткової перевірки обставин порушення, що містилося в листі від 15.09.2016 №14-6/1/5, суд розцінює як небажання направити уповноваженого представника на розгляд справи. До того ж в ході судового розгляду справи позивач не надав суду жодних доказів, які стосуються суті вчиненого порушення та могли б вплинути на прийняття оскаржуваної постанови про застосування до ТОВ «Евакуатор сервіс» адміністративно-господарського штрафу.

За порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач в межах повноважень, відповідно до закону, обґрунтовано, з дотриманням установленої законодавством процедури та в межах визначених законодавством строків прийняв оскаржувану постанову про застосування до позивача адміністративно-господарської санкції в розмірі 1 700,00 грн., тому, підстави для визнання її протиправною та скасування відсутні.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною другою статті 72 цього ж Кодексу доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що відповідачем доведено правомірність оскаржуваних дій та постанови, а доводи позивача не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи, тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат у суду відсутні.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись вимогами статей 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Евакуатор сервіс» (місцезнаходження: 03189, м. Київ, вул. Вільямса академіка, 6-д, оф. 43, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (місцезнаходження: 01135, м. Київ, просп. Перемоги, 14, ) про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко