Справа № 200/17691/17
Суддя: Женеску Е. В.
Дата ухвалення: 2018-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/200/1255/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Лавренко Н.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровські вежі» до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

11 жовтня 2017 року позивач ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровські вежі» звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Позивач 08.09.2017 року направив відповідачу письмове звернення щодо необхідності проведення перевірки будівництва Товариством з обмеженою відповідальністю «Перспектива Інвестмент» нежитлових приміщень за адресою: вул. Володимира Вернадського, 35б, корп. 2, м. Дніпро. При цьому, як зазначив позивач, документів про право власності на дані приміщення жоден співвласник багатоквартирного будинку не надав, в документах про право власності на приміщення офісу ТОВ «УК «Перспектива», що має спільні приміщення з новозбудованим нежитловим приміщенням, дані приміщення відсутні, що підтверджується інвентаризаційною справою. Відповідач відмовив у проведенні перевірки, обґрунтувавши це тим, що у відповідності до чинного законодавства України, вирішення даного питання знаходиться поза межами його компетенції.

З урахуванням викладеного, позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо непроведення позапланової перевірки за зверненням позивача від 08.09.2017 року № 9. Зобовязати відповідача провести позапланову перевірку за інформацією, викладеною у зверненні позивача від 08.09.2017 року № 9, щодо будівництва приміщення за адресою м. Дніпро, вул. Володимира Вернадського, 35б, корп.2 (північна сторона ОСОБА_2 на відмітці 0.000 в осях 19-38 і Р-Е1).

Ухвалою суду від 12 жовтня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровські вежі» до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 12 червня 2018 року постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач надав письмовий відзив на позов.

Відзив обґрунтований тим, що відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_3 України від 23.05.2011 № 553, до повноважень відповідача належить здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (субєктами містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. А оскільки звернення позивача стосувалось вже збудованих нежитлових приміщень, то питання щодо законності даної забудови не належить до компетенції відповідача. Просить у задоволенні позову відмовити.

Позивач надав відповідь на відзив, у якій зазначив, що відповідно до Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_3 України від 23.05.2011 № 553, підставами для проведення перевірки органом державного архітектурно-будівельного контролю є, зокрема, виявлення факту самочинного будівництва обєкта, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення субєктом містобудування законодавства у сфері містобудівної діяльності. Відповідно до Положення про Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, затвердженого рішенням Дніпровської міської ради від 01.12.2016 № 63/16, до функцій відповідача належать здійснення державного архітектурно-будівельного контролю за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування обєктів містобудування, проектної документації щодо обєктів, розташованих у межах м. Дніпра. Наполягав, що порушене питання відноситься до компетенції відповідача, а посилання останнього на те, що до його повноважень належить здійснення заходів, спрямованих на дотримання субєктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил лише під час виконання підготовчих та будівельних робіт, не суперечить змісту звернення.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України (в редакції Закону України від 03.10.2017р.) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивача було створено рішенням власників житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку за адресою вул. Володимира Вернадського, 35б, м. Дніпро. Державна реєстрація позивача відбулась 23.06.2016 (номер рішення про реєстрацію 1 224 102 0000 077373).

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» обєднання співвласників багатоквартирного будинку це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Позивач звернувся до відповідача із листом від 08.09.2017 № 9, у якому повідомив, що за адресою вул. Володимира Вернадського, 35б, корп. 2 (північна сторона ОСОБА_2 на відмітці 0.000 в осях 19-38 і Р-Е1), м. Дніпро Товариством з обмеженою відповідальністю «Перспектива Інвестмент» збудовані нежитлові приміщення, які мають спільні приміщення, прохід і санвузли з приміщенням офісу, власником якого відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 19.05.2016 № НАІ 951093 є ТОВ «УК «Перспектива»; документів про право власності на дані приміщення жоден співвласник не надав; в документах про право власності на приміщення офісу ТОВ «УК «Перспектива» дані приміщення відсутні, що підтверджується інвентаризаційною справою № 1690-Б, зареєстрованою в КП «Дніпропетровське міжміське БТІ» за № ЖЮ 3349-40 від 24.10.2005. У даному листі просив відповідача провести відповідну перевірку.

Вказаний лист отриманий відповідачем 08.09.2018 та зареєстрований за № 16/55, що підтверджується штампом реєстрації вхідної кореспонденції та не заперечується самим відповідачем.

27 вересня 2017 відповідач направив на адресу позивача лист № 8/1-413, у якому повідомив, що він відмовляє у проведенні перевірки, обґрунтувавши це тим, що у відповідності до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_3 України від 23.05.2011 № 553, вирішення даного питання знаходиться поза межами його компетенції.

Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Відповідно до цього Закону державний архітектурно-будівельний контроль це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється в тому числі органами державного архітектурно-будівельного контролю. Пункт 2 ч. 3 ст. 6 Закону відносить до органів державного архітектурно-будівельного контролю виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Відповідач є виконавчим органом Дніпровської міської ради, що був утворений на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 16.03.2016 № 7/3 «Про затвердження структури Дніпропетровської міської ради та її виконавчих органів, граничної чисельності працівників міської ради та її виконавчих органів», відповідно до постанови Кабінету ОСОБА_3 України від 19.08.2015 № 671 «Деякі питання діяльності органів державного архітектурно-будівельного контролю».

Процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, визначається Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_3 України від 23.05.2011 № 553. Відповідно до п. 7 вказаного порядку підставами для проведення позапланової перевірки органом державного архітектурно-будівельного контролю є, зокрема, виявлення факту самочинного будівництва обєкта, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення субєктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Згідно з п. 2.4 Положення про Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, затвердженого рішенням Дніпровської міської ради від 01.12.2016 № 63/16, до функцій відповідача належить здійснення державного архітектурно-будівельного контролю за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування обєктів містобудування, проектної документації щодо обєктів, розташованих у межах м. Дніпра. Пунктом 2.8 цього Положення передбачено, що до функцій відповідача відноситься проведення перевірок: відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт, будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що застосовуються під час будівництва обєктів, вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, технічним умовам, затвердженим проектним вимогам, рішенням; своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомок, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів (у тому числі наявності у виконавця будівельних робіт сертифікатів на будівельні матеріали, вироби і конструкції) та іншої документації; дотримання порядків прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, проведення обстеження обєктів та реалізацію заходів щодо забезпечення надійності та безпеки під час їх експлуатації.

Таким чином, відповідач у відповідності до п. 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_3 України від 23.05.2011 № 553, який передбачає проведення позапланової перевірки органом державного архітектурно-будівельного контролю за зверненням фізичних чи юридичних осіб про порушення субєктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, враховуючи його функції та повноваження, визначені у Положенні про Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, затвердженому рішенням Дніпровської міської ради від 01.12.2016 № 63/16, був зобовязаний провести відповідну перевірку за зверненням позивача.

Твердження відповідача у відзиві на адміністративний позов, що до його повноважень належить здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (субєктами містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, не можуть бути підставою для непроведення відповідної перевірки, оскільки при здійсненні будівництва, про яке повідомив його позивач, могли бути, в тому числі і вказані порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час судового розгляду справи відповідач, як субєкт владних повноважень, не довів правомірність свого рішення.

Частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених в судовому засіданні фактичних обставин, суд приходить до висновку, що відмова відповідача у позапланової перевірки за зверненням позивача від 08.09.2017 року № 9 вчинена не з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

З огляду на зазначене, позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо непроведення позапланової перевірки за зверненням позивача від 08.09.2017 року № 9, - є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог про зобовязання відповідача провести позапланову перевірку за інформацією, викладеною у зверненні позивача від 08.09.2017 року № 9, щодо будівництва приміщення за адресою м. Дніпро, вул. Володимира Вернадського, 35б, корп.2 (північна сторона ОСОБА_2 на відмітці 0.000 в осях 19-38 і Р-Е1), суд зазначає наступне.

За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо проведення перевірок є виключною компетенцією уповноваженого органу.

Як випливає зі змісту Рекомендації Комітету ОСОБА_3 Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_3 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Аналіз положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_3 України від 23.05.2011 № 553, дає підстави стверджувати, що проведення планових та позапланових перевірок є дискреційним повноваженням відповідача.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

Таким чином, вищевказані позовні вимоги є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не підлягають.

Разом з тим, відповідно до ч.4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобовязати відповідача - субєкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права субєкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право субєкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобовязує субєкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність вирішити позовну вимогу наступним чином: зобовязати відповідача повторно розглянути звернення ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровські вежі» № 9 від 08.09.2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,6-9,19,44,77,241 - 246, 371 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровські вежі» до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради щодо не проведення позапланової перевірки за зверненням ОСББ «Дніпровські вежі» від 08.09.2017 року № 9.

Зобовязати Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради повторно розглянути звернення ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровські вежі» № 9 від 08.09.2017 року.

Стягнути з Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровські вежі» судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 299 цього Кодексу.

Пунктом 15.5 Перехідних положень КАС України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Головуючий-суддя: Е.В. Женеску