Справа № 640/192/19
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2019-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 січня 2019 року м. Київ № 640/192/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Чудак О.М., розглянувши без повідомлення учасників справи заяву приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 про забезпечення його позову до Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Дисциплінарна комісія приватних виконавців, про визнання висновків недійсними, визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування подання,

встановив:

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 (ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Дисциплінарна комісія приватних виконавців, про:

- визнання висновків позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця ОСОБА_1, викладених у довідці за результатами позапланової невиїзної перевірки діяльності виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 від 28.12.2018, - недійсними;

- визнання дій Міністерства юстиції України щодо внесення на розгляд Дисциплінарної комісії приватних виконавців подання про притягнення до дисциплінарної відповідальності приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1, - протиправними;

- визнання протиправним та скасування подання про притягнення до дисциплінарної відповідальності приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1

09.01.2019 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 подано заяву про зміну предмета позову шляхом додавання нових позовних вимог, а саме, про:

- визнання протиправним та скасування рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 08.01.2019 про задоволення подання Міністерства юстиції України та застосування до приватного виконавця ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді припинення діяльності;

- визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України про введення в дію рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 08.01.2019 про задоволення подання Міністерства юстиції України та застосування до приватного виконавця ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді припинення діяльності.

Також, 09.01.2019 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 до відділу документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярії) суду подано заяву про забезпечення його позову шляхом:

- зупинення дії рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 08.01.2019 в частині притягнення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді припинення діяльності до вирішення спору за позовом приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України;

- заборони Міністерству юстиції України робити запис у Єдиному реєстрі приватних виконавців України про припинення діяльності приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 до вирішення спору за позовом приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до втрати доходу заявника (основної винагороди приватного виконавця), необхідності передачі виконавчих проваджень на виконання інших (державних або приватних виконавців), а також про очевидні ознаки протиправності рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 08.01.2019 про притягнення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді припинення діяльності, оскільки таке рішення прийнято на підставі недостовірної й неповної інформації щодо діяльності заявника.

Відповідно до частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно статті 151 КАС України позов може бути забезпечено, зокрема: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Тобто, при розгляді заяви про забезпечення позову повинен встановити, чи є хоча б одна з передбачених статтею 150 КАС України обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Як вбачається із викладених ОСОБА_1 у поданих заявах обставин справи 08.01.2019 Дисциплінарною комісією приватних виконавців розглянуто подання Міністерства юстиції України та прийнято рішення про застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді припинення діяльності.

При цьому, ОСОБА_1 посилається, що внаслідок прийняття такого рішення Радою приватних виконавців відповідно до статті 45 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" від 02.06.2016 №1403-VIII буде визначено тимчасового приватного виконавця, який протягом трьох місяців зобов'язаний здійснити заходи з припинення діяльності приватного виконавця ОСОБА_1, в тому числі зупинити виконавчі провадження, які перебувають у нього на виконанні. Припинення діяльності приватного виконавця зумовлює необхідність передачі виконавчих проваджень на виконання до інших виконавців (державних або приватних), що потягне втрату можливості отримати прибуток (упущена вигода) за результатами плідної роботи з вересня 2017 року, а право стягувачів на виконання судових рішень буде порушуватися невизначений строк.

Визначаючись щодо викладених доводів, суд зазначає, що відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 40 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" Дисциплінарна комісія, розглядаючи подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності, приймає рішення, зокрема про задоволення подання та застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення.

Відповідно до частин другої та третьої статті 41 цього ж Закону рішення Дисциплінарної комісії про задоволення відповідного подання Міністерства юстиції України чи Ради приватних виконавців України та застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення вводиться в дію наказом Міністерства юстиції України. Про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення робиться запис у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

Дійсно, згідно із частинами другою, третьою та четвертою статті 45 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" у разі припинення діяльності приватного виконавця з підстав, передбачених пунктами 2-10 частини першої статті 44 цього Закону, Рада приватних виконавців України визначає тимчасового приватного виконавця, який зобов'язаний протягом трьох місяців здійснити заходи з припинення діяльності приватного виконавця.

Тимчасовий приватний виконавець зобов'язаний: 1) зупинити виконавчі провадження до моменту їх передачі в порядку, визначеному частиною четвертою цієї статті; 2) передати документи діловодства та архів приватного виконавця до відповідного державного архіву.

Виконавчі документи згідно з рішенням стягувача передаються тимчасовим приватним виконавцем відповідному органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю або повертаються стягувачу.

Тобто, суд зазначає, що настання наведених заявником ризиків, як то втрата винагороди приватного виконавця та збільшення тривалості виконавчих проваджень може випливати із порядку застосування наведеного вище законодавства.

Однак, вирішуючи у даному випадку питання про забезпечення позову, суд не вбачає очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішень та/або істотних порушень процедури їх прийняття, які б переконливо вказували на необхідність зупинення дії рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців.

За відсутності таких, застосування запропонованих позивачем заходів забезпечення позову, а фактично зупинення процедури припинення права на здійснення діяльності приватного виконавця, за наведених позивачем обставин, не є виправданим.

Оцінка ж протиправності рішення може бути надана судом лише за результатами розгляду справи по суті, з'ясування всіх обставин у справі та дослідження всіх доказів, які містяться у справі і якими обґрунтовані позиції сторін, а будь-яких інших доводів, за яких невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити рішення суду, позивачем не повідомлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 150-154, 248, 256 КАС України,

ухвалив:

В задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 про забезпечення його позову до Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Дисциплінарна комісія приватних виконавців, про визнання висновку недійсним, визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування подання, - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 295-297 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.М. Чудак