Справа № 826/3349/18
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2019-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 січня 2019 року № 826/3349/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Кронос»
до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кронос» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, в якому просило: - визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Ш», складене Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві від 09.01.2018 № у повному обсязі; - визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Ш», складене Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві від 09.01.2018 № у повному обсязі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що контролюючий орган неправомірно нарахував позивачу оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями зобов'язання та штрафні санкції за несвоєчасну сплату земельного податку, як узгодженої суми грошового зобов'язання, оскільки податкове повідомлення-рішення № від 17.10.2016, на яке відповідач посилається як на доказ існування суми узгодженого зобов'язання, товариством з обмеженою відповідальністю «Кронос» оскаржується у справі №826/5067/17 і рішення на час винесення податкових повідомлень-рішень від 09.01.2018 № та № та на час звернення з даним позовом до суду ще не прийнято.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити повністю.

Представник позов не визнав з підстав, викладених у відзиві, та посилався на чинні норми Податкового кодексу України, які регулюють сплату земельного податку.

Суд, заслухавши доводи та заперечення сторін, дослідивши матеріали справи, за відповідною згодою учасників справи, завершив розгляд справи у порядку письмового провадження.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві було проведено камеральну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати земельного податку ТОВ «Кронос» () за період з 26.04.2017 по 19.12.2017, про що складено Акт від 19.12.2017 №26313/26-15-12-09-19/19037158.

Перевіркою встановлено порушення строків сплати податкових зобов'язань, передбачених Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями.

Згідно наведеної в Акті перевірки від 19.12.2017 №26313/26-15-12-09-19/19037158 таблиці граничний термін сплати земельного податку з юридичних осіб 04.04.2017, а фактично сплачено 27.07.2017, 26.04.2017, 15.12.2017, 27.10.2017, 27.11.2017, 26.05.2017, 26.09.2017, 27.06.2017, 28.08.2017.

Таким чином, за наслідками перевірки встановлено, що ТОВ «Кронос» несвоєчасно сплачено самостійно визначені податкові зобов'язання з плати за землю з юридичних осіб, чим порушено вимоги пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України.

На підставі Акта камеральної перевірки від 19.12.2017 №26313/26-15-12-09-19/19037158 податковим органом винесено 09.01.2018 податкові повідомлення-рішення форми «Ш» № та №.

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач 30.01.2018 звернувся до контролюючого органу із запитом з проханням надати належним чином завірені документи, що підтверджують існування узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання ТОВ «Кронос», своєчасність сплати якого була предметом камеральної перевірки ТОВ «Кронос», та за результатами якої складено Акт від 19.12.2017 №26313/26-15-12-09-19/19037158.

У відповідь на запит позивача, відповідач надав копії документів, а саме: копію акту перевірки від 03.10.2016, копію податкового повідомлення-рішення № від 17.10.2016 та копію повідомлення про вручення поштового відправлення.

Оскільки податкове повідомлення-рішення № від 17.10.2016 позивач оскаржує у судовому порядку у справі №826/5067/17 і рішення по даній справі ще не ухвалено, відповідно, грошове зобов'язання за податковим повідомленням-рішенням № від 17.10.2016 не є узгодженим, а відтак, податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 09.01.2018 № та №, на думку позивача, є протиправними та підлягають скасуванню.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.

Регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства - Податковий кодекс України (стаття 1 Кодексу).

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 Податкового кодексу України податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Платниками податку, зокрема, земельного податку відповідно до пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України є:

269.1.1. власники земельних ділянок, земельних часток (паїв);

269.1.2. землекористувачі.

Ставки земельного податку визначені статтею 274 Податкового кодексу України, а податкові періоди для плати за землю статтею 285 цього Кодексу.

Так, базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік (пункту 285.1 статті 285 Кодексу).

Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців) (пункт 285.2 цієї статті).

Нормами статті 286 Податкового кодексу України визначений порядок обчислення плати за землю.

Підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру (пункт 286.1 статті 286 Кодексу).

Згідно з пунктом 286.2 статті 286 цього Кодексу платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно до пункту 287.1 статті 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Відповідно до пункту 287.3 цієї статті податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази, зокрема, податкові декларації, за якими платник податків самостійно обчислив суму грошового зобов'язання і яка є узгодженою у розумінні пункту 54.1 статті 54 та пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України.

Натомість, як на існування узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання ТОВ «Кронос» контролюючий орган посилається на податкове повідомлення-рішення № від 17.10.2016, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем земельний податок з юридичних осіб на загальну суму 285984,90 грн.

Відповідно до пункту 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Про таку можливість оскарження рішення податкового органу зазначено в податковому повідомленні-рішенні № від 17.10.2016.

Згідно з нормами пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кронос» не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням № від 17.10.2016, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем земельний податок з юридичних осіб на загальну суму 285984,90 грн., скористалось своїм правом та звернулось із відповідною заявою до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.04.2017 відкрито провадження у справі №826/5067/17 та призначено справу до судового розгляду.

Матеріали справи містять повідомлення представника ТОВ «Кронос» від 29.11.2017, адресованого Головному управлінню ДФС у м. Києві, що товариством оскаржується прийняте ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 17.10.2016 №.

Як було з'ясовано судом рішення по справі №826/5067/17 ухвалене 30.10.2018 (позов задоволено повністю; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 17.10.2016 № ).

Таким чином, як на час перевірки ТОВ «Кронос», складання Акту камеральної перевірки від 19.12.2017 №26313/26-15-12-09-19/19037158 та винесення податкових повідомлень-рішень форми «Ш» від 09.01.2018 № та № грошове зобов'язання товариства «Кронос» з земельного податку з юридичних осіб не було узгодженим. Відповідно, податкові повідомлення-рішення форми «Ш» від 09.01.2018 № та №, винесені Головним управлінням ДФС у м. Києві на підставі Акту камеральної перевірки від 19.12.2017 №26313/26-15-12-09-19/19037158 та податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 17.10.2016 № - є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до частин першої - третьої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів перед судом належним та допустимими доказами правомірність прийнятих ним податкових повідомлень рішень.

Таким чином, враховуючи все вище викладене, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та їх задоволення. Як наслідок - скасування податкових повідомлень рішень Головного управління ДФС у м. Києві форми «Ш» від 09.01.2018 № та №.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

в и р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кронос» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Ш» Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 09.01.2018 №.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Ш» Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 09.01.2018 №.

Присудити до стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кронос» (, 02166, м. Київ, вул. Волкова, 2-А) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (, 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко