Справа № 164/1571/18
Суддя: Рибачук Андрій Іванович
Дата ухвалення: 2019-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/69/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Рибачука А. І.,

суддів - Багрія В. М., Старунського Д. М.,

за участю секретаря - Болюк Н. В.,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Маневицького районного суду Волинської області від 30 листопада 2018 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 164/1571/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 1 роти № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Круглової Олександри Сергіївни, Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського взводу № 1 роти № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Круглової О. С., Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, у якому просив визнати протиправними дії поліцейського Круглової О. С. щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. та визнати протиправною і скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 27 серпня 2018 року серії ВР № 218480.

Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 30 листопада 2018 року позовну заяву залишено без розгляду на підставі частини четвертої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує на те, що суд першої інстанції ухвалою від 05 листопада 2018 року відкрив провадження у справі, визнавши поважними причини пропуску ним строку звернення до суду з даним позовом. Однак після отримання клопотання відповідача з незрозумілих причин залишив його позовну заяву без розгляду в зв'язку із пропуском строку звернення до адміністративного суду та відсутністю підстав для його поновлення.

Сторони у справі та їх представники не з'явились в судове засідання, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце його проведення, що відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи за її відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановою від 27 серпня 2018 року серії ВР № 218480 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Адміністративний позов про визнання протиправними дій відповідачів та скасування зазначеної постанови позивач подав до суду 27 вересня 2018 року.

При цьому, позивач не просив суд поновити пропущений строк звернення до адміністративного суду з даним позовом.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя суду першої інстанції звернув увагу на це і ухвалою від 28 вересня 2018 року позовну заяву було залишено без руху і надано позивачу строк для усунення зазначеного недоліку позовної заяви шляхом подання протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням підстави для його поновлення.

На виконання вимог даної ухвали ОСОБА_1 16 жовтня 2018 року подав позовну заяву, в якій заявив клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, зазначивши, що такий пропущено з поважних причин, а саме в зв'язку з тим, що він попередньо звертався зі скаргою до начальника Управління патрульної поліції у Волинській області з метою досудового врегулювання спору і тільки після отримання відповіді про відмову в задоволенні вимог його скарги скористався правом на звернення до суду.

Ухвалою судді Маневицького районного суду Волинської області від 05 листопада 2018 року було визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду, поновлено цей строк та відкрито провадження у справі.

Під час розгляду справи Управління патрульної поліції у Волинській області подало клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в зв'язку із пропуском позивачем встановленого законом десятиденного строку звернення до адміністративного суду та відсутністю поважних причин пропуску цього строку.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що звернення зі скаргою до вищестоящого органу (вищестоящої посадової особи) не є досудовим порядком вирішення спору. Суд зазначив, що нормами статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення та статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право особи на вибір оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення до суду або вищестоящій посадовій особі, яке є одночасним щодо строків реалізації, а не послідовним. Враховуючи, що позивачем було пропущено строк звернення до адміністративного суду, наведені в позовній заяві причини пропуску даного строку є неповажними, інших підстав для поновлення строку не встановлено, суд дійшов висновку, що поданий ОСОБА_1 адміністративний позов слід залишити без розгляду.

Суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як зазначено вище, постановою від 27 серпня 2018 року серії ВР № 218480 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Примірник постанови позивач отримав цього ж дня, про що сам зазначає.

31 серпня 2018 року позивач звернувся до Управління патрульної поліції у Волинській області із скаргою на вказану постанову та дії поліцейських щодо її винесення.

Листом від 11 вересня 2018 року № Ф-484/41/17/01-2018 Управління патрульної поліції у Волинській області повідомило позивача про відмову у задоволенні його скарги.

Адміністративний позов про визнання протиправними дій відповідачів та скасування зазначеної постанови ОСОБА_1 подав до суду 27 вересня 2018 року, що підтверджується відбитком штемпеля вхідної кореспонденції Маневицького районного суду Волинської області, тобто з пропуском десятиденного строку, встановленого статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення та статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов'язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Спеціальний строк оскарження рішень суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності встановлений частиною другою статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої позовну заяву може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно зі статтею 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Тобто, законом чітко визначено, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (як у спірному випадку) встановлено спеціальний десятиденний строк, який обчислюється з дня вручення особі такої постанови.

Також наведеними нормами передбачено право вибору особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо порядку оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

Водночас, суд вважає, що звернення позивача до вищестоящого органу зі скаргою не є визначеним досудовим порядком вирішення спору, а є альтернативним способом захисту своїх прав.

При цьому, пропуск цього строку не є безумовною підставою для залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки, за наявності поважних причин його пропуску, такий строк може бути поновлено.

Зокрема, причини пропуску строку звернення до адміністративного суду можуть бути визнані судом поважними лише якщо відповідні обставини виникли об'єктивно, незалежно від волі особи, безпосередньо унеможливлюють або ускладнюють можливість подання позову у визначений законом строк, виникли протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими доказами.

Також суд зазначає, що відповідно до змісту положень статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка вважає, що рішенням, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи законні інтереси, повинна подати відповідну позовну заяву у визначений законодавством строк, а у випадку його пропуску з поважних причин - в найкоротший час після того, як відпали обставини, які об'єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду.

Єдиною обставиною, на яку позивач посилається як на підставу для поновлення йому пропущеного строку звернення до суду з даним позовом, є звернення зі скаргою на постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності та дії поліцейських щодо її винесення до Управління патрульної поліції у Волинській області, відповідь на яку він отримав поштою 19 вересня 2018 року, після чого звернувся до суду.

Однак суд вважає, що дана обставина має суб'єктивний характер, оскільки пов'язана з обраним способом оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення та не має відношення до прав або можливостей звернення до суду з адміністративним позовом про оскарження рішення про накладення адміністративного стягнення.

Аналогічний висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 11 грудня 2018 року у справі № 463/1221/17 (провадження № К/9901/45157/18).

Також суд зазначає, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, а інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Крім того, у рішенні від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 Конституційний Суд України роз'яснив, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_1 пропущений встановлений законом строк звернення до суду з даним позовом і ним не надано суду належних обґрунтувань та доказів на підтвердження поважності причин пропуску цього строку, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для поновлення строку звернення до суду з даним позовом та про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду у відповідності до вимог статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

Доводи позивача про те, що суд першої інстанції, визнавши в ухвалі від 05 листопада 2018 року про відкриття провадження у справі поважними причини пропуску ним строку звернення до суду з даним позовом та поновивши цей строк, незаконно залишив позовну заяву без розгляду в зв'язку із пропуском строку звернення до адміністративного суду та відсутністю підстав для його поновлення, суд вважає безпідставними, оскільки частиною четвертою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України чітко встановлено, що якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

За наведених обставин суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 241, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Маневицького районного суду Волинської області від 30 листопада 2018 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 164/1571/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А. І. Рибачук
судді В. М. Багрій
Д. М. Старунський