Справа № 280/1323/15-а
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2019-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 січня 2019 року

м. Київ

справа № 280/1323/15-а

провадження № К/9901/7372/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Анцупової Т. О.,

суддів: Кравчука В. М., Стародуба О. П.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 280/1323/15-а

за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Коростишівському районі Житомирської області про визнання дій протиправними і зобов'язання вчинити дії;

за касаційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю «Житомирське АТП-11827» на постанову Коростишівського районного суду Житомирської області (суддя Василенко Р. О.) від 30 вересня 2015 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів: Євпак В. В., Капустинського П. В., Мацького Є. М.) від 25 травня 2016 року, встановив:

І. РУХ СПРАВИ

1. У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Коростишівському районі Житомирської області, в якому просив:

- визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Коростишівському районі Житомирської області про відмову в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) від 17 серпня 2015 року;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Коростишівському районі Житомирської області призначити та виплатити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «з» ст. 13 Закону № 1788-XII з 25 лютого 2015 року.

2. В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначав, що він має необхідний стаж роботи на посаді, що дає право на пільгову пенсію відповідно до п. «з» ст. 13 Закону № 1788-XII, у призначенні якої відповідач йому протиправно відмовив, посилаючись на відсутність уточнюючої довідки підприємства про характер виконуваної ним роботи.

3. Постановою Коростишівського районного суду Житомирської області від 30 вересня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2016 року, позовні вимоги задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Коростишівському районі Житомирської області щодо відмови ОСОБА_2 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «з» ст. 13 Закону № 1788-XII.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Коростишівському районі Житомирської області здійснити призначення та виплату ОСОБА_2, пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «з» ст. 13 Закону № 1788-XII з 01 вересня 2015 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, 21 червня 2016 року Товариство з додатковою відповідальністю (далі - ТзДВ) «Житомирське АТП-11827» звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від 30 вересня 2015 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2016 року, і прийняти нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог. Скаржником також заявлено клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень.

5. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22 червня 2016 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою. Водночас, вказаною ухвалою відмовлено ТзДВ «Житомирське АТП-11827» у задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови Коростишівського районного суду Житомирської області від 30 вересня 2015 року та ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2016 року.

6. 15 липня 2016 року до Вищого адміністративного суду України надійшло заперечення позивача на касаційну скаргу, в якому останній просив касаційну скаргу ТзДВ «Житомирське АТП-11827» залиши без задоволення, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

7. Вищим адміністративним судом України справа до розгляду не призначалася.

8. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» зазначеного закону зміни до Кодексу адміністративного судочинства України вводяться в дію з урахуванням певних особливостей. Зокрема, у пп. 4 передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчився до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

9. 23 січня 2018 року касаційну скаргу ТзДВ «Житомирське АТП-11827» на постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від 30 вересня 2015 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2016 року передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

10. Ухвалою Верховного Суду від 08 січня 2019 року справу прийнято до провадження та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

11. Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно записів у трудовій книжці позивача, останній з 03 травня 1984 року по 31 липня 2000 року працював у «Житомирському АТП-11827» (з 26 липня 2012 року перетворене у ТзДВ «Житомирське АТП-11827») водієм автобусів всіх марок. Загальний трудовий стаж позивача становить більше 30 років, з яких більше 14 років на посаді водія автобуса.

12. 17 серпня 2015 року після досягнення 55-річного віку ОСОБА_2 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Коростишівському районі Житомирської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «з» ст. 13 Закону № 1788-XII.

13. Листом Управління Пенсійного фонду України в Коростишівському районі Житомирської області від 17 серпня 2015 року № 6076/02 ОСОБА_2 повідомлено, що йому відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «з» ст. 13 Закону № 1788-XII, як водію міського пасажирського транспорту, оскільки відсутня довідка про підтвердження стажу роботи позивача водієм автобуса на міських маршрутах.

14. Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

15. Оцінюючи доводи сторін, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходив з того, що у відповідача були відсутні підстави для відмови у призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «з» ст. 13 Закону № 1788-XII, оскільки останній має необхідний стаж і на момент звернення з заявою про призначення пенсії досяг необхідного пенсійного віку.

16. В обґрунтування такого висновку суд першої інстанції зазначив, що записи у трудовій книжці ОСОБА_2, надані довідки з місця роботи та накази по підприємству, в повній мірі підтверджують характер та стаж роботи позивача, які дають йому право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «з» ст. 13 Закону № 1788-XII.

17. Водночас, апеляційний суд додатково зазначив, що у зв'язку із знищенням підприємством первинних документів, які б підтверджували факт роботи ОСОБА_2 у відповідача водієм міського пасажирського транспорту у період з 03 травня 1984 року по 31 липня 2000 року, позивач позбавлений можливості підтвердити факт роботи водієм міського пасажирського транспорту первинними документами з підприємства де він працював, з причин незалежних від нього.

18. Разом з цим, суд апеляційної інстанції зазначив, що факт роботи позивача у зазначений період водієм міського пасажирського транспорту підтверджується крім трудової книжки іншими доказами, зокрема, наказом про прийняття на роботу, наказом по підприємству № 93-к від 21 червня 1989 року з закріпленням за ним автобуса Ікарус-260 НОМЕР_1, поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

19. У касаційній скарзі скаржник вказує, що «Житомирське АТП-11827» з моменту свого створення було профільним підприємством в м. Житомирі та Житомирській області, що надавало та надає послуги з пасажирських перевезень. Водночас, «Житомирське АТП-11827» здійснювало перевезення пасажирів не тільки на міських автобусних маршрутах в м. Житомирі, але й на приміських, міжміських (внутрішньо обласних), міжобласних маршрутах.

20. Разом з цим, право на пільгову пенсію згідно п. «з» ст. 13 Закону № 1788-XII мають водії всіх транспортних засобів (автобусів, тролейбусів, трамваїв), які здійснювали перевезення пасажирів лише на міських маршрутах не менше 12 років 6 місяців.

21. Проте, скаржник вказує, що судами попередніх інстанцій при ухваленні оскаржуваних рішень не було враховано, що позивачем не підтверджено допустимими та належними доказами те, що він має право на отримання пільгової пенсії, як особа, що пропрацювала не менше 12 років і 6 місяців на посаді водія автобусів, що здійснювали міські перевезення пасажирів.

22. Також скаржник заперечує можливість врахування при прийнятті оскаржуваних судових рішень показань свідків.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

23. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального права у спірних правовідносинах виходить з наступного.

24. Відповідно до п. «з» 1 ст. 13 Закону № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком незалежно від останнього місця роботи водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи 30 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

25. Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 62 Закону № 1788-XII).

26. На виконання зазначеної норми Закону № 1788-XII, постановою Кабінету міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки чи відповідних записів в ній (далі - Порядок).

27. Відповідно до п. 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

28. Згідно з п. 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

29. Як було встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, згідно трудової книжки серії НОМЕР_2, ОСОБА_2 з 03 травня 1984 року по 31 липня 2000 року працював у «Житомирському АТП-11827» водієм автобусів всіх марок. Вказаний період роботи позивача також підтверджується наданими ним довідками з місця роботи, наказами по підприємству (про прийняття на роботу та про закріпленням за ним автобуса Ікарус-260 №80-87).

30. Разом з цим, судами попередніх інстанцій також встановлено, що підприємством ВАТ «Житомирське АТП 11872» відповідно до акту від 22 березня 2010 року було вилучено та знищено первинні документи, які б підтверджували факт роботи позивача у відповідача водієм міського пасажирського транспорту з 03 травня 1984 року по 31 липня 2000 року, зокрема дорожні листки, відомості, графіки, диспетчерські довідки про рух автотранспорту, відомості прийому виручки від водіїв.

31. Відповідно до п. 17 Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв'язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

32. Згідно з п. 18 Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в п. 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

33. З огляду на те, що первинні документи, які б могли підтвердити спірний стаж роботи позивача були знищені підприємством, суд апеляційної інстанцій дійшов обґрунтованого висновку щодо можливості підтвердження стажу роботи позивача у «Житомирському АТП-11827» водієм автобусів міських маршрутів показаннями свідків, які працювали з позивачем на цьому підприємстві.

34. Так, допитані у судовому засіданні ОСОБА_5 (був напарником позивача на автомобілі Ікарус-260 НОМЕР_1) та ОСОБА_6 підтвердили, що ОСОБА_2 працював водієм міського пасажирського транспорту у «Житомирському АТП-11827».

35. За таких обставин, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що оскільки позивач має необхідний пільговий стаж для призначення пенсії відповідно до п. «з» ст. 13 Закону № 1788-XII, який підтверджено, зокрема, записами його трудової книжки та показаннями свідків, дії відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пільгової пенсії за віком є протиправними.

36. Висновки судів першої та апеляційної інстанцій узгоджуються з вимогами законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, відповідають дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи касаційних скарг не спростовують їх висновків та ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм.

37. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції у справі про часткове задоволення позовних вимог.

38. Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

39. Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

40. З огляду на наведене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

41. Відповідно до ст. 139 КАС України, оскільки Суд залишає в силі рішення судів першої та апеляційної інстанцій, судові витрати не підлягають новому розподілу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 139, 242, 341, 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Житомирське АТП-11827» залишити без задоволення.

Постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від 30 вересня 2015 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2016 року у справі № 280/1323/15-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Судді В. М. Кравчук

О. П. Стародуб