Справа № 822/1813/16
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2019-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1813/16

Головуючий у 1-й інстанції: Блонський В.К.

Суддя-доповідач: Капустинський М.М.

10 січня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Моніча Б.С. Охрімчук І.Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2018 року (повне рішення складено 27.09.2018р. у м.Хмельницькому) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у місті Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовом до відповідача, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області №186432-13 від 29.06.2016 року, яким фізичній особі ОСОБА_2 визначено податкове зобов'язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб за 2016 рік в сумі 25 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення рішення винесене з порушенням норм чинного законодавства України, а тому його належить скасувати, з огляду на те, що транспортний податок, який відноситься до місцевих податків встановлено рішенням сесії Хмельницької міської ради №2 від 27.01.2016 року, а тому його нарахування за 2016 рік є протиправним.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2018 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області №186432-13 від 29.06.2016 року, яким фізичній особі ОСОБА_2 визначено податкове зобов'язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб за 2016 рік в сумі 25 000 грн.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Державна податкова інспекція у місті Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області звернулась до суду зі скаргою, в якій посилаючись на порушення норма матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено. В апеляційній скарзі зазначає, що спірне податкове повідомлення-рішення щодо нарахування ОСОБА_2 транспортного податку прийнято відповідно до норм чинного податкового законодавства.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що враховуючи вимоги Методики визначення середньоринкової вартості легкових, автомобіль позивача не є ідентичним автомобілю зазначеному у Переліку транспортних засобів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, отриманому відповідачем від Мінекономрозвитку, а отже, не є об'єктом оподаткування транспортним податком.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 29.06.2016 року Державною податковою інспекцією у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області прийнято податкове повідомлення-рішення №186432-13 від 29.06.2016 року, яким фізичній особі ОСОБА_2 визначено податкове зобов'язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб за 2016 рік в сумі 25 000 грн.

Відповідно до пояснень представника відповідача, податкове зобов'язання з транспортного податку позивачеві було визначено у зв'язку з наявністю у нього на праві власності автомобіля марки TOYOTA SEQUOIA, реєстраційний номер НОМЕР_1, об'єм двигуна 5663 куб см, 2013 року випуску, дата первинної реєстрації 30.10.2013 року.

У податковому повідомленні-рішенні №186432-13 від 29.06.2016 року зазначено, що податкове зобов'язання позивачеві визначено за звітний (податковий) період 2016 рік.

Не погоджуючись з визначеним у вказаному податковому повідомленні-рішенні податковим зобов'язанням, позивач звернувся до суду.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 29.06.2016 року по справі № 822/1813/16 за позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у м.Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №186432-13 від 29.06.2016 року вирішено позов задовольнити, а саме: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області форми "Ф" №186432-13 від 29.06.2016 року.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 06.12.2016 року у справі №822/1813/16 вирішено апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області задовольнити, постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення скасувати, та прийняти нову постанову, якою задоволенні позову відмовити.

Постановою Верховного Суду від 16.05.2018 року вирішено касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 06.12.2016 року та постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 29.09.2016 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до Хмельницького окружного адміністративного суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів, що у його розпорядженні на момент прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення була інформація про середньоринкову вартість автомобіля позивача.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким позов задоволено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

01.01.2015 року набрав чинності Закон України №71-VIII від 28 грудня 2014 року "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким шляхом викладення в новій редакції статті 267 Податкового кодексу України (далі - ПК України) було введено новий податок - транспортний податок.

Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Згідно з підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України у редакції згідно з Законом України від 24.12.2015 року №909-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році", що діяла у період з 01 січня по 31 грудня 2016 року, об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Згідно статті 10 ПК України транспортний податок належить до місцевих податків.

Приписами підпунктів 12.3.2, 12.3.4. пункту 12.3 статті 12 ПК України передбачено, що при прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.

Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Зміни до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України, які діяли у період з 01 січня по 31 грудня 2016 року, були внесені Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" від 24 грудня 2015 року №909-VIII.

Відповідно до пункту 4 розділу ІІ Прикінцеві положення Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" від 24 грудня 2015 року №909-VIII в 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 ПК України та Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Отже, Законом України №909-VIII не встановлювався новий транспортний податок, а також не змінювалась його ставка, з 1 січня 2016 року платниками транспортного податку є власники легкових автомобілів не старше п'яти років, середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була викладена Верховним Судом у постановах від 18 квітня 2018 року у справі №802/2438/16-а, від 10 травня 2018 року у справі №П/811/1630/16, від 05 червня 2018 року у справі №826/17092/16, від 01 серпня 2018 року у справі №826/17172/16, від 29 серпня 2018 року у справі № 815/5503/16 та багатьох інших.

Станом на 01.01.2016 року мінімальна заробітна плата установлена в розмірі 1378,00 грн. (стаття 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік"). Отже, 750 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2016 року складали 1 033 500 грн.

Таким чином, об'єктом оподаткування у 2016 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1033 500 грн., та з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно).

Отже, правильність вирішення цього публічно-правового спору залежить від встановлення, чи є транспортний засіб, який належить позивачеві на праві власності, об'єктом оподаткування транспортним податком, і чи з'ясовував контролюючий орган ці обставини на момент визначення позивачеві податкового зобов'язання.

Відповідно до абзацу другого підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України середньоринкова вартість автомобілів для цілей віднесення їх до об'єктів оподаткування транспортним податком визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

На виконання вимог підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року №66 затверджена Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - Методика) (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Відповідно до пункту 1 Методики, вона встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об'єктів оподаткування транспортним податком.

Пунктом 2 Методики передбачено, що середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 року №403 (далі також Порядок №403), де за ціну нового транспортного засобу (Цн) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Пунктом 3 Порядку №403 встановлено, що середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою: Ср = Цн х (Г / 100) х (1 ± (Гк / 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1; Гк - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2.

Джерелом інформації про ціни нових транспортних засобів в Україні є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) або довідкові дані про ціни щодо ідентичних або аналогічних нових транспортних засобів в Україні чи країнах-виробниках (експортерах) з урахуванням податків та зборів, що визначаються відповідно до законодавства (пункт 4 Порядку №403).

Згідно з пунктом 5 Методики, ідентичними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: марка; країна-виробник; тип кузова (седан, універсал тощо); модель; конструкція привода тягових коліс; тип та робочий об'єм двигуна; потужність двигуна; тип коробки переключення передач та інших складників силової передачі; габаритні розміри; рік випуску; комплектація. Розбіжності можуть стосуватися комплектації, пробігу та технічного стану.

Відповідно до пункту 13 Методики Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг (пункт 14 Методики).

На коефіцієнт коригування ринкової вартості транспортних засобів згідно додатком 1 та додатком 2 Методики впливає строк експлуатації транспортних засобів та нормативний середньорічний пробіг транспортних засобів. При цьому, технічний стан автомобіля відповідно до Методики не впливає на обрахунок середньоринкової вартості автомобіля. Однак, розбіжності між ідентичними автомобілями можуть стосуватися, зокрема, технічного стану легкового автомобіля.

Аналіз наведених положень Методики та Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів свідчить про врахування при розрахунку цієї вартості певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу.

Обов'язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Відтак, підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення є отримана від Мінекономрозвитку інформація про вартість автомобіля позивача, яка розрахована виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля.

Так, ДФС України листом №3096/99-13-03-02-18 від 14.08.2018 року повідомило суд, що автомобіль марки TOYOTA, моделі SEQUOIA, тип пального - бензин, об'єм циліндрів двигуна 5,7 літрів, тип коробки передач - автоматична, зі строком експлуатації до 5 років Мінекономрозвитку визначено об'єктом оподаткування транспортним податком у 2016 році та включено до Переліку об'єктів оподаткування.

Відповідно до листа Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 3805-05/33924-05 від 07.08.2018 року середньоринкова вартість автомобіля TOYOTA, моделі SEQUOIA з об'ємом циліндрів двигуна 5,7 літра, бензин, автоматичною коробкою переключання передач до 5 років експлуатації становила понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2016 року, розраховану відповідно до Методики визначення середньо ринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року № 66.

Однак, Міністерство економічного розвитку і торгівлі України при визначені вартості автомобіля позивача та віднесенні його до об'єкту оподаткування заокруглювало об'єм циліндрів двигуна, тоді як таке заокруглювання законодавчо не врегульовано.

Як встановлено, об'єм двигуна автомобіля TOYOTA, моделі SEQUOIA, який належить позивачу, становить 5663 куб см, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ( а.с.12 ).

Окрім того, Міністерством економічного розвитку і торгівлі України не надано суду доказів щодо розміщення інформації про автомобілі вартість яких перевищує 750 мінімальних заробітних плат у 2016 році, та надання такої інформації контролюючим органам.

Не надано таких доказів в судовому засіданні і представником апелянта.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції, що приймаючи оскаржене податкове повідомлення-рішення, податковий орган не мав належної інформації про середньоринкову вартість автомобіля позивача та не мав підстав для прийняття спірного рішення.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено правомірності винесення спірного податкового повідомлення-рішення, у зв'язку із чим судом першої інстанції обґрунтовано прийнято рішення про його скасування.

Згідно з ч.1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 10 січня 2019 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Моніч Б.С. Охрімчук І.Г.