Справа № 200/11882/18-а
Суддя: Загацька Т. В.
Дата ухвалення: 2019-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

15 січня 2019 р. Справа №200/11882/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Загацька Т.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Торецького міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Торецького міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов'янськ, вул. Свободи, 5) в якому просить:

- визнати бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Торецького міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, щодо не запиту справи з архіву та не поставлення на облік а також не надання інформації нотаріусу про строки та розмір недоотриманих страхових виплат, які належать ОСОБА_2, протиправною;

- зобов'язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Торецького міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області зробити запит справи ОСОБА_2 з архіву та поставити її на облік;

- зобов'язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Торецького міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області надати до контори, після взяття на облік справи у встановлені законом строки, інформацію про строки та розмір недоотриманих страхових виплат ОСОБА_2

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2, з яким позивач перебувала у шлюбі. Смерть сталася на непідконтрольній Україні частині її території у м. Донецьк. Після смерті 14.08.2018 року Торецькою нотаріальною конторою була заведена спадкова справа. Позивач вважає, що до складу спадщини повинна увійти сума недоотриманих регресних виплат померлого ОСОБА_2 Проте, відповідно до листа Фонду соціального страхування від 28.08.2018 № 05-04/1070 вбачається, що заборгованість по сумам соціальних виплат, які були нараховані, але не виплачені за минулий період, відсутня. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними. Крім того, нотаріусом був зроблений запит до Торецького міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, однак позивач зазначає, що відповідачем не надано відповіді стосовно недоотриманих регресних виплат померлого ОСОБА_2, що вже, на думку позивача, є протиправною бездіяльністю відповідача, у зв'язку з чим звернувся із зазначеним позовом до суду.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що ОСОБА_2 не отримував страхові виплати у Торецькому міському відділенні та за життя з відповідною заявою про отримання страхових виплат не звертався. Вказано, що страхова справа ОСОБА_2 знаходиться за місцем реєстрації страхового випадку в Донецькому міському відділенні у Куйбишевському районі, яке перереєстровано у м. Дружківка. Враховуючи наведене, вважає що позов пред'явлено до неналежного відповідача та просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 27.11.2018 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 22.12.2018 року замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Позивач та відповідач до судового засідання не з'явились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Від представника відповідача на адресу суду надійшло клопотання, відповідно до якого він не заперечує проти розгляду справи в письмовому провадженні.

На підставі ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у письмовому провадженні.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

14.08.2018 року Торецькою Нотаріальною конторою була заведена спадкова справа померлого ОСОБА_2.

Представником позивача було надано заяву до Торецького міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на запит справи померлого ОСОБА_3 та взяття її на облік.

Відповідачем надано відповідь від 18.09.2018 року № 01-06/Ш-12/3, в якій зазначено, що для вирішення питання страхових виплат померлого необхідно надати документи, які підтверджують факт спадщини (заповіту) ОСОБА_1 на її чоловіка ОСОБА_2

У зв'язку із зверненням спадкоємця нотаріусом було зроблено запит від 26.09.2018 №1262/02-13 до Дружківського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо надання інформації стосовно недоотриманих регресних виплат на ім'я ОСОБА_2.

Дружківським міським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області було надано відповідь на зазначений запит, у якій повідомлено, що заборгованості по раніше нарахованим, але не виплаченим сумам страхових виплат немає.

Як зазначено позивачем в позовній заяві, відповідачем не надано відповіді стосовно недоотриманих регресних виплат померлого ОСОБА_2

Отже, позивач відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) є спадкоємцем за законом першої черги після смерті чоловіка - ОСОБА_2, після смерті якого повинна відкритись спадщина на майно.

Вирішуючи питання щодо належності даного спору до адміністративної юрисдикції, суд керується такими вимогами чинного законодавства.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Крім того, ЄСПЛ у справі «Занд проти Австрії» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи;

Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Аналіз вищезазначених норм закону свідчить про те, що до юрисдикції адміністративних судів віднесено розгляд тільки тих справ, де предметом спору є порушення прав, свобод чи інтересів конкретної особи з боку суб'єкта владних повноважень саме у сфері публічно-правових відносин. При цьому владні повноваження повинні здійснюватися відповідним суб'єктом саме в сфері публічно-правових відносин і стосуватися безпосередньо конкретної особи. Спори з приводу владних управлінських рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені у межах приватних правовідносин, до адміністративної юрисдикції не відносяться.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно з ч. 10 ст. 47 Закону України від 23.09.1999 року №1105-XIV "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" належні суми страхових виплат, що з вини Фонду не були своєчасно виплачені особам, які мають на них право, у разі смерті цих осіб виплачуються членам їхніх сімей, а в разі їх відсутності - включаються до складу спадщини.

Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що оскільки грошові кошти недоотриманих соціальних виплат повинні увійти до спадкового майна, їх отримання регулюється спадковим законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Виходячи з наведеного, суд зазначає, що не є публічно-правовим спір за участю суб'єкта владних повноважень публічного права, з одного боку, та суб'єкта приватного права - фізичної особи, коли управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на створення, зміну або припинення її цивільних прав. В даному випадку існує спір про право, хоча однією зі сторін у ньому виступає особа публічного права, а спірні правовідносини врегульовані нормами цивільного законодавства. У спірних правовідносинах у цьому випадку реалізується не публічний, а приватний інтерес.

З огляду на викладене, судом встановлено, що даний спір є цивільним, що не пов'язаний з діями суб'єктів владних повноважень при здійсненні ними владних управлінських функцій, отже не є публічно-правовим спором, а справа не відноситься до адміністративної юрисдикції та повинна розглядатися у порядку цивільного судочинства на підставі вимог ч. 1 ст. 19 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Приписами ч. 2 ст. 183 КАС України визначено, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, зокрема, про закриття провадження у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої п. 1 ч. 1 ст. 238 цього Кодексу, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Відповідно до ч. 2 ст. 109 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Оскільки між позивачем та відповідачем виник спір, який випливає із цивільних правовідносин, а отже спір повинен розглядатись в порядку цивільного судочинства місцевим загальним судом.

Керуючись статями 2, 19, 183, 238, 256, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Торецького міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Роз'яснити позивачу, що даний спір належить розглядати в порядку цивільного судочинства місцевим загальним судом.

Повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про закриття провадження у справі, не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 15.01.2019 року.

Суддя Загацька Т. В.