Справа № 199/1478/15-а (2а/199/3/16)
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2019-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

10 січня 2019 року

м. Київ

справа №199/1478/15-а (2а/199/3/16)

адміністративне провадження №К/9901/7406/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Мороз Л.Л.,

суддів: Гімона М.М., Стародуба О.П.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу № 199/1478/15-а (2а/199/3/16)

за позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - ДАБІ) та Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - Департамент ДАБІ) про визнання протиправними дій та скасування постанов, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2016 року, ухвалену у складі головуючого судді Якименко Л.Г. та

ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2016 року, постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді Чабаненко С.В., суддів Іванова С.М., Шлай А.В., -

ВСТАНОВИВ:

16 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області, які полягають в порушенні встановленого порядку проведення перевірок домоволодіння позивачки та накладення на неї штрафів;

- скасувати постанови Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області від 22 квітня 2014 року № Д-130, від 10 червня 2014 року № Д-165, від 17 червня 2014 року № Д-167, від 07 жовтня 2014 року № Д-192.

Позов обґрунтовано тим, що дії відповідача по проведенню перевірок дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності у домоволодінні АДРЕСА_1 є протиправними, а ухвалені постанови із стягненням штрафів є незаконними, оскільки не відповідають дійсним обставинам та відповідні дії вчинені з порушенням порядку проведення перевірок.

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська постановою від 26 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2016 року, частково задовольнив позовні вимоги:

- визнав протиправними дії Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області в частині винесення постанови від 07 жовтня 2014 року № Д-192;

- скасував постанову Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області від 07 жовтня 2014 року № Д-192.

В іншій частині позовних вимог - відмовив.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що оспорюваними постановами від 22 квітня 2014 року № Д-130, 10 червня 2014 року № Д-165, від 17 червня 2014 року № Д-167 позивачку правомірно було притягнуто відповідачем до адміністративної відповідальності за порушення вимог статті 4 Закону України від 17 лютого 2011 року № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон № 3038-VI), зокрема, за: самовільне виконання будівельних робіт без отримання відповідного документу, який дає право на виконання будівельних робіт, з реконструкції житлового будинку літ.А-1; наведення недостовірних даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт «реконструкція житлового будинку та господарчих будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1»; самовільне, без отримання відповідного документу, який дає право виконувати будівельні роботи, з боку домоволодіння АДРЕСА_2, будівництво капітальної будівлі площею 113 кв.м. (в технічному паспорті зазначена металева конструкція - теплиця, площею 92 кв.м, влаштована на фундаменті) та праворуч на відстані 4,3 м від даного об'єкту збудовано господарчу будівлю (вбиральню) площею 7,6 кв.м.

В частині задоволених позовних вимог постанова суду першої інстанції до суду апеляційної інстанції не оскаржувалась.

25 листопада 2016 року представник позивача звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпро від 26 квітня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2016 року, ухвалити нове рішення - про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована, зокрема, тим, що направлення на позапланову перевірку є протиправним, оскільки відсутній наказ на її проведення на підставі заяви сусіднього домоволодільця. При цьому, скаржник зазначив, що на час будівництва господарських будівель у позивача не існувало обов'язку направляти повідомлення про початок будівельних робіт, а існував обов'язок отримати дозвіл на виконання будівельних робіт.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 26 грудня 2016 року відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребував матеріали справи.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладено в новій редакції.

Пунктом 4 частини першої розділу VII Перехідних положень КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (частини третя статті 3 КАС України).

Касаційний адміністративний суд заслухав у попередньому судовому засіданні доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, та, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних постанови та ухвали судів попередніх інстанцій - без змін, з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

У справі, яка розглядається, суди встановили, що ОСОБА_1 на праві власності належить 67/100 частини домоволодіння у АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 26 листопада 1999 року, зареєстрованого в реєстровій книзі №546 за реєстровим №28 виданого згідно з рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради від 22 жовтня 1999 року № 407/15.

02 лютого 2014 року у домоволодінні позивачки сталась пожежа, внаслідок якої були пошкодженні будівлі, які потребували реконструкції.

За зверненнями власника домоволодіння АДРЕСА_2 - ОСОБА_3 до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області з приводу перевірки дій позивачки щодо правомірності проведення нею будівельних робіт, а також на виконання вимог Закону №3038-VI, працівниками Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області було проведено ряд перевірок домоволодіння позивачки.

При перевірці, проведеній 10 квітня 2014 року за направленням Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області від 01 квітня 2014 року №688/12, у присутності позивача, було складено Акт перевірки від 10 квітня 2014 року, згідно з яким виявлено самовільне будівництво, без отримання на те відповідного документу, що дає право на виконання позивачкою будівельних робіт з реконструкції житлового будинку літ. А-1, а саме: виконано підсилення внутрішніх стін газобетонними стіновими блоками, збудовані міжкімнатні стіни з цегли і газобетону в реконструйованій частині будинку (прибудови а1, а, а1-1, а2-2). З актом від 10 квітня 2014 року позивачка ознайомлена особисто під підпис та на підставі винесеної Постанови по справі про адміністративне правопорушення від 22 квітня 2014 року №Д-130 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною п'ятою статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП), за порушення вимог статті 34 Закону № 3038-VI, із накладанням штрафу у розмірі 5950 гривень, який згідно з квитанцією №17300.548.2 позивач сплатила.

За результатами проведеної перевірки 10 квітня 2014 року позивачці було надано припис, про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають законодавству, до оформлення відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, який позивач не оскаржила та виконала, що підтверджується актом перевірки від 29 квітня 2014 року.

При проведенні перевірки 29 травня 2014 року за направленням Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області від 27 травня 2014 року №1100/12, було складено Акт позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівельної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 29 травня 2014 року у присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, згідно з яким було виявлені порушення, допущенні позивачем у вигляді надання недостовірних даних у повідомлені про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція житлового будинку та господарчих будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрованого інспекцією від 06 травня 2014 року №ДП04, в частині інформації про будівельний паспорт забудови земельної ділянки, виданий Головним архітектурно планувальним управлінням Дніпропетровської міської ради від 06 травня 2014 року №64, дані про який, згідно листа зазначеного Головного архітектурно планувального управління від 27 травня 2014 року вих. №01/4-64 у містобудівному кадастрі відсутні. Акт перевірки від 29 травня 2014 року, Протокол про адміністративне правопорушення від 29 травня 2014 року, згідно з яким ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповідальності за частиною п'ятою статті 96 КУпАП за порушення вимог статті 34 Закону № 3038-VI із зазначенням дати і часу розгляду справи - 10 червня 2014 року о 10-00 годині, було направлено за поштовою адресою позивача: АДРЕСА_1 з повідомленням про вручення. 10 червня 2014 року було винесено Постанову по справі про адміністративне правопорушення №Д-165, згідно з якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною п'ятою статті 96 КУпАП, за порушення вимог статті 34 Закону № 3038-VI із стягненням штрафу у розмірі 5950 гривень, яку було направлено поштою на адресу позивачки, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (т.2, а.с. 27,28).

Факт вручення позивачці документів від 29 травня 2014 року та постанови від 10 червня 2014 року №Д-165 не доведено.

При проведенні позапланової перевірки 04 червня 2014 року за направленням Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області від 04 червня 2014 року №1141/12, було складено Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівельної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 04 червня 2014 року, згідно з яким було виявлено порушення ОСОБА_1 під час виконання будівельних робіт на об'єкті за адресою: АДРЕСА_1, а саме: самовільно без отримання відповідного документу, який дає право виконувати будівельні роботи, з боку домоволодіння АДРЕСА_2, збудовано капітальну будівлю площею 113 кв.м. та господарчу будівлю площею 7,6 кв.м. На підставі зазначеного Акта перевірки від 04 червня 2014 року, протоколу від 04 червня 2014 року із зазначенням дати і часу розгляду адміністративної справи - 17 червня 2014 року о 10-00 годині, припису від 04 червня 2014 року, з якими позивачка була ознайомлена особисто під підпис, винесено Постанову по справі про адміністративне правопорушення від 17 червня 2014 року № Д-167 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 96 КУаП у зв'язку з порушенням нею вимог статті 34 Закону № 3038-VI із накладанням штрафу у розмірі 850 гривень, яку було направлено поштою на адресу позивачки. Факт отримання позивачкою вказаної кореспонденції не підтверджено.

Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 41 Закону № 3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності, вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов'язкові для виконання приписи.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2014 року №150 «Питання функціонування територіальних органів Державної архітектурно-будівельної інспекції» ліквідована Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 липня 2014 року № 294 затверджено «Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України» (постанова № 294, Положення про ДАБІ, відповідно), згідно з пунктом 3 якої визначено основні завдання Держархбудінспекції, а саме: реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, здійснення державного контролю та нагляду за дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил; виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві, ліцензування у визначених законодавством випадках.

Пунктом 6 Положення про ДАБІ визначено, що Держархбудінспекція для виконання покладених на неї завдань має право: вимагати у випадках, визначених законодавством, вибіркового розкриття окремих конструктивних елементів будинків і споруд, проведення зйомки і замірів, додаткових лабораторних та інших випробувань будівельних матеріалів, виробів і конструкцій; видавати у визначених законодавством випадках обов'язкові до виконання приписи; складати акти перевірок у сфері містобудівної діяльності; вносити замовникам пропозиції щодо припинення фінансування будівництва об'єктів на період до усунення виявлених у результаті архітектурно-будівельного контролю порушень.

Відповідно до пунктів 5-7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є: подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об'єкта; перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

Судами встановлено та підтверджено матеріалами справи, що після пожежі на об'єкті, яка сталася 02 квітня 2014 року позивачкою самовільно були виконані роботи з реконструкції будівлі, а також встановлено факт будівництва капітальних будівель, відомості про які відсутні у технічному паспорті на будинок.

Згідно із частиною першою статті 34 Закону № 3038-VIзамовник має право виконувати будівельні роботи після:

1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - орган державного архітектурно-будівельного контролю) - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування;

2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності;

3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

При цьому, за приписами вищенаведеного Закону визначення категорії складності об'єкту будівництва є виключною компетенцією органу державного архітектурно-будівельного контролю.

У справі, яка розглядається суди встановили, самовільне виконання позивачкою будівельних робіт без отримання відповідного документу, який дає право на виконання будівельних робіт, з реконструкції житлового будинку літ.А-1; наведення недостовірних даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт «реконструкція житлового будинку та господарчих будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1»; самовільне, без отримання відповідного документу, який дає право виконувати будівельні роботи, з боку домоволодіння АДРЕСА_2, будівництво капітальної будівлі площею 113 кв.м. (в технічному паспорті зазначена металева конструкція - теплиця, площею 92 кв.м, влаштована на фундаменті) та праворуч на відстані 4,3 м від даного об'єкту збудовано господарчу будівлю (вбиральню) площею 7,6 кв.м., тому колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про правомірність дій відповідача по притягненню позивачки до адміністративної відповідальності за порушення вимог статті 34 Закону № 3038-VI.

Доводи представника позивача про те, що дозвіл на виконання будівельних робіт (будівництво прибудови до будинку АДРЕСА_1, теплиці, та переобладнання в житловому будинку сіней в житлову кімнату) нею було отримано 20 травня 1994 року згідно рішення № 268 виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська, не спростовує факт вчинення позивачкою самовільної реконструкції будинку після пожежі у 2014 року без направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт органу державного архітектурно-будівельного контролю, що є обов'язковим за вимогами законодавства, яке діяло на час вчинення порушення.

Оцінюючи наведені сторонами аргументи, Касаційний адміністративний суд виходить з такого, що всі аргументи скаржника, наведені в касаційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанцій, та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не зазначено.

Як зазначено у частині четвертій статті 328 КАС України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Враховуючи наведене, Касаційний адміністративний суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судами оспорюваних рішень і погоджується з їх висновками у справі, якими доводи скаржника відхилено.

Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2016 року у справі № 199/1478/15-а (2а/199/3/16) - залишити без змін.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

М.М. Гімон ,

О.П. Стародуб

Судді Верховного Суду