Справа № 753/20079/17
Суддя: Колесник О. М.
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/68/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Заболотній Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до інспектора патрульної поліції Щеглова В.А. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову, ОСОБА_2 посилався на те, що 28.10.2018 року, керуючи транспортним засобом Ніссан, д.н.з. НОМЕР_1 він рухався по вул. Ревуцького, 26 в м. Києві. Його наздогнав автомобіль патрульної поліції, подаючи сигнал зупинитись, після зупинки працівник поліції пояснив причину зупинки тим, що позивач нібито проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3 п. «е» ПДР України. Відносно позивача була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення серії АР № 463662 від 28.10.2017 року в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої було накладено штраф у розмірі 425,00 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач категорично не погоджується з даною постановою, зазначає, що обвинувачення є необґрунтованим, недоведеним, надуманим інспектором, а постанова підлягає скасуванню з наступних підстав. На думку позивача, постанова не відповідає вимогам, встановленим ст.ст. 279, 280 КупАП, оскільки при розгляді справи відповідачем взагалі не було взято до уваги жодних пояснень позивача щодо обставин справи, не надано можливості скористатися юридичної допомогою фахівця.

Таким чином, позивач впевнений, що відповідач не об'єктивно оцінив дорожні обставини, а також не з'ясував обставин, що обтяжують та пом'якшують відповідальність відповідно до ст. 33 КУпАП. Сам позивач правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП не вчиняв, тому просить скасувати винесену інспектором постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Протокольною ухвалою суду від 03.04.2018 року проведено заміну відповідача з інспектора патрульної поліції Щеглова В.А. на Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

В судовому засіданні позивач, позов підтримав у повному обсязі, просив суд його задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, однак у судовому засіданні 03.04.2018 року надав до суду відзив на позов, у якому у задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі.

Свідок ОСОБА_4 показала суду, що 28.10.2017 року їхала в автомобілі позивача, крім того, показала, що дійсно того дня на вул.. Ревуцького, 26 в м.Києві не працював світлофор, однак, позивач зупинив автомобіль щоб пропустити людей, які йшли по пішохідному переходу, а потім продовжив рух. Однак, автомобіль позивача був зупинений патрульним автомобілем, до автомобіля позивача підійшов інспектор та пояснив, що позивач проїхав на червоний сигнал світлофора, у зв'язку з чим інспектором було складено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Свідок ОСОБА_5 показав суду, що 28.10.2017 року був у патрульній машині разом з інспектором патрульної поліції Щеглова В.А. та бачив як позивач проїхав регульований пішохідний перехід на забороняючий сигнал світлофора.

Суд, заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 463662, винесену 28.10.2017 року інспектором роти №2 батальйону №1 полку №2 УПП у м.Києві Щегловим В.А., у відповідності до якої ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом Ніссан, д.н.з. НОМЕР_1, 28.10.2017 року о 13.20 годин рухався по вул. Ревуцького, 26 в м. Києві здійснив рух на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3 п. «е» ПДР України, внаслідок чого вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, у зв'язку з чим було накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

У відповідності до ч.2 ст.122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

На підставі п.8.7.3 «е» ПДР України, згідно якого червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Пунктом 18.1 ПДР України передбачено, що водій транспортного засобу, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби - зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

З пояснень позивача вбачається, що оскільки на вказаній ділянці дороги не працював світлофор, він пропустив пішоходів та переконався, що не створено перешкоди або небезпеки, почав рух автомобіля.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ч.2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення містить посилання на те, що вона винесена по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

У відповідності до ч.4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Частиною 3 ст. 258 КУпАП передбачено, що протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У відповідності до ч.4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином, аналіз назначених норм закону свідчить про те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

В свою чергу, у відповідності до ч.1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а ч.2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частина 2 ст. 283 КУпАП встановлює вимоги до оформлення постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема у ній повинно бути зазначено відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Слід звернути увагу, що відсутні дані про складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі незгоди водія з інкримінованим йому правопорушення, відібрання пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснення їй прав, передбачених ст. 268 КУпАП, відібрання пояснень від свідків.

Оскільки відповідачем не подано жодного доказу, який оцінювався інспектором при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, як і не надано доказів того, що ОСОБА_2 здійснив рух на заборонений червоний сигнал світлофора або не зупинився та не переконався, що не створено перешкоди або небезпеки. Крім того, як зазначив позивач, що по вул. Рувуцького, 26 в м. Києві світлофор не працював взагалі, тому, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, а рішення інспектора у постанові від 28.10.2017 року про те, що водієм транспортного засобу порушено вимоги 8.7.3 «е» ПДР України, прийняте передчасно.

За правилами ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що зазначена постанова підлягає скасуванню.

Згідно до ч. 5 ст. 139 КАС України, судові витрати належить віднести за рахунок держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 4 ст. 288 КУпАП.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 73, 77, 120, 139, 229, 241-246, 250, 286-271 КАС України, ст.ст. 38, 122, 247, 251,258, 283 КУпАП, Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серія АР №463662 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 28.10.2017 року, складену інспектором роти №2 батальйону №1 полку №2 УПП в м. Києві ЩЕГЛОВИМ ВІТАЛІЄМ АНАТОЛІЙОВИЧЕМ відносно ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення за ч.2, ст.122 КУпАП в розмірі 425 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя :