Справа № 826/7333/17
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2019-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 січня 2019 року № 826/7333/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомДержавного підприємства "Димерське лісове господарство"
доГоловного управління ДФС у Київській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 06.04.2017 року, -
В С Т А Н О В И В:

ДП «Димирське лісове господарство» (далі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до ГУ ДФС у Київській області (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 06.04.2017р. № .

Ухвалою суду від 13.07.2017 відкрито провадження в адміністративній справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ГУ ДФС у Київській області на підставі необґрунтованих висновків акту перевірки від 23.02.2017 р. №166/10-36-14-05/00992036 щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства винесено податкове повідомлення-рішення, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити повністю, оскільки вважає, що висновок контролюючого органу з приводу встановлених розбіжностей по сумам по взаємовідносинах з постачальниками спростовується інформацією згідно Витягів Єдиного реєстру податкових накладних.

Представник відповідача позов заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях на позовну заяву, які долучено до матеріалів справи, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

В судовому засіданні 23.11.2017 р. суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження (в редакції КАС України до 15.12.2017 р.).

15 грудня 2017 року набула чинності нова редакція КАС України, і згідно п. 10 ч. 1 розділу VII "Перехідні положення" справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Державне підприємство «Димерське лісове господарство» (), місцезнаходження: 07313,Київська область, Вишгородський район, с.Катюжанка, вул.Шевченка, б.1, свідоцтво про державну реєстрацію від 16.02.1994р № 096672 видано Вишгородською РДА Київської області, реєстраційний номер 1000540, перебуває на обліку у Вишгородській ОДПІ ГУ ДФС у Київській областію

На підставі наказів від 21.02.2017р.№ 283 та від 09.03.2017р. № 390, направлень від 23.02.2016р.№ 368, №369, № 370, № 371, № 372, № 373, № 374 виданих ГУ ДФС у Київській області згідно із пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України від 02.10.2010 №2755-VI (далі -ПК України) проведено документальну позапланову виїзну перевірку Державного підприємства «Димерське лісове господарство» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014р. по 01.09.2016р., про що складено акт перевірки від 23.02.2017 № 166/10-36-14-05/00992036.

В Акті перевірки зазначено, що згідно з БД «Податковий блок-Аналітична система співставлення» встановлено розбіжності, а саме завищення податкового кредиту у наступних періодах: січень 2016р.- 3239 грн.; березень 2016р.- 19628 грн., квітень 2016р. -6188 грн., червень 2016 р.-153 грн., серпень 2016р. -6037 грн.

В ході перевірки не встановлено факту підтвердження вищезазначених сум розбіжностей зареєстрованими в єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними. Таким чином, в порушення пп.14.1.18 п.14.1 ст.14, п.198.3, 198.6 ст.198 та п.201.10 ст.201 ПК України , підприємством завищено показники, задекларовані в рядку 10.1 Декларацій «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України з основною ставкою» на загальну суму 35445 грн.

За наслідками перевірки на підставі акту Головним управлінням ДФС у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 06.04.2017 №, яким платнику збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 52867,50 грн. (основний платіж - 35245,00 грн.. штрафна (фінансова) санкція - 17622,50 грн.).

Позивачем було оскаржено вищезазначене рішення в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 29.05.2017 № 11371 /6/99-99-11-01- 01-25 оскаржуване рішення Головного управління ДФС у Київській області залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Позивач не погоджуючись із твердженнями відповідача, вважає, що описані в акті перевірки порушення податкового законодавства та висновки перевіряючих грунтуються на суб'єктивних припущеннях посадових осіб та є такими, що не відповідають фактичним обставинам, тому рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню. Для захисту своїх порушених прав права та інтересів звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд враховує наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02.10.2010 №2755-VI.

Згідно ст. 62 ПК України одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

У відповідності до п.п. 20.1.4, п. 20.1. ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до п.75.1. ст.75 Податкового кодексу України контролюючи органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Щодо оскаржуваного повідомлення-рішення суд зазначає наступне.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до пп.14.1.181 п.14.1.ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу;

Приписами п.201.10 ст.201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

У разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 і 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Право нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та ні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п. 198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Під час проведеної перевірки контролюючим органом (ст.23 акту) по взаємовідносинах з постачальниками за наслідками господарських операцій встановлено наступні розбіжності на суми:

- 2000,00 грн. у січні 2016р по взаємовідносинам із постачальником - Державним підприємством «Київський лісгосп»;

- 1239,31 грн. у січні 2016 року по взаємовідносинам із постачальником - Підприємством з іноземними інвестиціями «Амік Україна»;

- 2140,50 грн. у березні 2016 року по взаємовідносинам із постачальником - Публічним акціонерним товариством «Спецлісмаш»;

- 270,50 грн. у березні 2016 року по взаємовідносинам із постачальником - Київським спеціалізованим підприємством «Пожтехніка» Добровільного пожежного товариства України;

- 3800,00 грн. у березні 2016 року по взаємовідносинам із постачальником - Підприємством «Інвасервіс» Всеукраїнської громадської організації «Українська спілка інвалідів - УСІ»;

- 794,01 грн. у березні 2016 року по взаємовідносинам із постачальником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Автосоюз»;

- 1262,53 грн. у березні 2016 року по взаємовідносинам із постачальником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Задля Руху»;

- 8403,83 грн. у березні 2016 року по взаємовідносинам із постачальником - Приватним виробничо-комерційним підприємством «Калькутта»;

- 1623,49 грн. у березні 2016 року по взаємовідносинам із постачальником - Приватним підприємством «Техкомплект»;

- 303,60 грн. у березні 2016 року по взаємовідносинам із постачальником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Авторемсервіс»;

- 895,00 грн. у березні 2016 року по взаємовідносинам із постачальником - Приватним підприємством «Інтер Плюс»;

- 134,40 грн. у березні 2016 року по взаємовідносинам із постачальником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Автосервіс «Отаман»;

- 304,26 грн. у квітні 2016 року по взаємовідносинам із постачальником - Публічним акціонерним товариством «Київобленерго»;

- 849,69 грн. у квітні 2016 року по взаємовідносинам із постачальником - Підприємством з іноземними інвестиціями «Амік Україна»

- 1844,18 грн. у квітні 2016 року по взаємовідносинам із постачальником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Промімпекс»;

- 420,00 грн. у квітні 2016 року по взаємовідносинам із постачальником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Д Лайт»;

- 2222,00 грн. у квітні 2016 року по взаємовідносинам із постачальником - Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця»;

- 154,32 грн. у квітні 2016 року по взаємовідносинам із постачальником - фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1;

- 393,22 грн. у квітні 2016 року по взаємовідносинам із постачальником - фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2;

- 153,05 грн. у червні 2016 року по взаємовідносинам із постачальником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Ямос»;

-6036,86 грн. у серпні 2016 року по взаємовідносинам із постачальником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Юг Експрес».

Під час перевірки відповідачем не встановлено факту підтвердження вищезазначених сум розбіжностей зареєстрованими в єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними.

Судом встановлено, що за наслідками цих господарських операцій з постачальниками податкові накладні, були зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних у встановленому порядку. До матеріалів справи долучено витяги з Єдиного реєстру податкових накладних, а саме: витяг від 29.08.2017 № 42642, витяг від 29.08.2017 № 42408, витяг від 29.08.2017 № 42522, витяг від 23.08.2017 № 322698, витяг від 23.08.2017 № 322125, витяг від 29.08.2017 № 42644, витяг від 23.08.2017 № 321536, витяг від 23.08.2017 № 321537, витяг від 23.08.2017 № 354213, витяг від 23.08.2017 № 352164, витяг від 29.08.2017 № 42640, витяг від 23.08.2017 № 355236, витяг від 29.08.2017 № 42637, витяг від 23.08.2017 № 365321, витяг від 29.08.2017 № 42641, витяг від 23.08.2017 № 354588, витяг від 29.08.2017 №42646, витяг від 23.08.2017 № 358754, витяг від 23.08.2017 № 358755, витяг від 23.08.2017 № 358756, витяг від 23.08.2017 № 358757, витяг від 23.08.2017 № 358758, витяг від 23.08.2017 № 358765, витяг від 29.08.2017 № 42638, витяг від 29.08.2017 № 42635, витяг від 23.08.2017 № 358546, витяг від 29.08.2017 № 42636, витяг від 23.08.2017 № 357563.

Відповідно цього, відсутність реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних унеможливлює в подальшому формування вищезазначеного витягу, тому висновок перевіряючих не відповідає дійсності.

Фактично підставою для висновків акту перевірки і винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення стала інформація з БД «Податковий блок-Аналітична система співставлення», будь-яких інших підстав для висновку про порушення позивачем вимог пп.14.1.18 п.14.1 ст.14, п.198.3, 198.6 ст.198 та п.201.10 ст.201 ПК України Податкового кодексу України, в результаті чого зроблено висновок про завищення суми податкового кредиту, в акті перевірки не наведено. Посилання контролюючого органу на інформацію з БД «Податковий блок-Аналітична система співставлення», не можуть бути визнані обґрунтованими та достатніми для викладених у акті перевірки висновків.

Частина 2 статті 77 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та "Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління."

Беручи до уваги викладені норми та обставини, суд вважає, що відповідачем не доведено належними та достатніми доказами фактів встановленого порушення.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

В даному випадку відповідачем винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення на порушення принципу обґрунтованості, що є підставою для задоволення позовних вимог.

З врахуванням вищевикладеного, встановленого порушення під час проведення перевірки, безпідставності висновку акту перевірки суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та їх задовольняє.

На підставі вищевикладеного, ст. 241-246, 255, 257-262, 293, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Державного підприємства «Димерське лісове господарство» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області від 06.04.2017 №.

3. Присудити на користь Державного підприємства «Димерське лісове господарство» судові витрати у розмірі 1600,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області.

Рішення набирає законної сили у порядку та строки, встановлені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Г. Вєкуа