Справа № 808/1668/18
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

20 серпня 2018 року

Справа № 808/1668/18

м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В., розглянувши у місті Запоріжжі у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Військової частини А3840

до Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради

про скасування запису та зобов’язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Військова частина А3840 (далі – позивач) звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

-скасувати запис №0004229 про включення відомості про військову частину №3840 () до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців, внесений 07.11.2013 державним реєстратором відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців виконавчого комітету Мелітопольської міської ради;

-зобов’язати виконавчий комітет Мелітопольської міської ради вчинити дії щодо виключення запису №0004229 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про включення відомості про військову частину А3840 () внесеного 07.11.2013 державним реєстратором відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців виконавчого комітету Мелітопольської міської ради.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внесення даних про військову частину А 3840 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців суперечить вимогам чинного законодавства України, оскільки відомості про дану юридичну особу становлять державну таємницю. Позов просить задовольнити.

Ухвалою суду від 20.06.2018 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) у судовому засіданні 18.07.2018.

18.07.2018 судове засідання не відбулося у зв'язку з перебуванням головуючого судді у відпустці, та було перенесено на 20.08.2018.

09.07.2018 до канцелярії Запорізького окружного адміністративного суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

В зв'язку з розглядом справи в порядку письмового провадження, відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

17.10.1997 року військова частина А3840 була включена до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) Міністерством оборони України, з наданням статусу юридичної особи та присвоєнням ідентифікаційного коду 22990428, що підтверджується довідкою № 274/12 від 22.08.2012 року, виданою Начальником організаційно-штатного управління – заступником начальника Головного управління оборонного та мобілізаційного планування Генерального штабу Збройних Сил України.

07.11.2013 року державним реєстратором відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців виконавчого комітету Мелітопольської міської ради було внесено запис № 1 004229 про включення відомостей про військову частину А3840 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців з видачею відповідної виписки.

Як стверджує позивач, 12.03.2018 року на адресу військової частини А3840 надійшла телеграма начальника штабу – першого заступника Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України за №2385кз з листом начальника Головного управління майна та ресурсів від 06.03.2018 за вих. № 503/6/1892 з вимогою організувати роботу, щодо виключення відомостей про військову частину А3840 з Єдиного державного реєстру.

Звертаючись до суду із цим позовом, позивач вказує, що внесення відомостей до Єдиного державного реєстру про військову частину А3840 відбулося з порушенням норм чинного законодавства.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" (в редакції Закону на момент виникнення правовідносин) державний реєстратор - це посадова особа центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, яка відповідно до цього Закону від імені держави здійснює державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» передбачено, що дія цього Закону поширюється на державну реєстрацію всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, а також фізичних осіб-підприємців.

Також, частиною 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» було визначено, що відомості про юридичну особу включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України.

Юридичною особою - Військова частина А 3840 були виконані вимоги Прикінцевих положень Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», який діяв на той час, а саме, отримано свідоцтво про державну реєстрацію єдиного зразка.

07.11.2013 року державним реєстратором було проведено реєстраційну дію «Включення відомостей про юридичну особу» стосовно юридичної особи - військова частина А 3840.

Законом № 755-IV передбачено, що до Єдиного державного реєстру не вносяться відомості, що становлять державну таємницю. (ч.4 ст. 7 Закону).

Положенням про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України (п.5) передбачено, що присвоєння ідентифікаційних кодів з Реєстру здійснюється відповідними центральними органами виконавчої влади - суб'єктам, відомості про які становлять державну таємницю. Таким органам Держстат передає ідентифікаційні коди для ведення відомчого обліку. Порядок передачі ідентифікаційних кодів для присвоєння їх суб'єктам затверджується Держстатом разом з відповідними центральними органами виконавчої влади.

Представник позивача посилається на те, що всі відомості про військову частину становлять державну таємницю. Разом з тим, суду не надано відповідних доказів таких тверджень.

Певна інформація у сфері оборони може бути віднесена до державної таємниці, але це здійснюється в порядку, встановленому Законом України від 21.01.1994 № 3855-ХІІ "Про державну таємницю", який передбачає певну процедуру віднесення інформації до державної таємниці шляхом прийняття державним експертом з питань таємниць рішення про віднесення категорії відомостей або окремих відомостей до державної таємниці з установленням ступеня їх секретності шляхом обгрунтування та визначення можливої шкоди національній безпеці України у разі розголошення цих відомостей, включенням цієї інформації до Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, та з опублікуванням цього Зводу, змін до нього. Тому вирішувати питання про те, які відомості відносяться до державної таємниці має не позивач, а державний експерт з питань таємниць, яким є посадова особа, уповноважена здійснювати відповідно до вимог цього Закону віднесення інформації до державної таємниці у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку, зміни ступеня секретності цієї інформації та її розсекречування. Втручання в діяльність державного експерта з питань таємниць особи, якій за посадою його підпорядковано, не допускається.

Статтею 10 Закону № 3855-ХІІ передбачено, що віднесення інформації до державної таємниці здійснюється мотивованим рішенням державного експерта з питань таємниць за його власною ініціативою, за зверненням керівників відповідних державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій чи громадян. Державний експерт з питань таємниць відносить інформацію до державної таємниці з питань, прийняття рішень з яких належить до його компетенції згідно з посадою. У разі, якщо прийняття рішення про віднесення інформації до державної таємниці належить до компетенції кількох державних експертів з питань таємниць, воно за ініціативою державних експертів або за пропозицією Служби безпеки України приймається колегіально та ухвалюється простою більшістю голосів. При цьому кожен експерт має право викласти свою думку. Інформація вважається державною таємницею з часу опублікування Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, до якого включена ця інформація, чи зміни до нього у порядку, встановленому цим Законом.

Звід відомостей, що становлять державну таємницю, формує Служба безпеки України на підставі рішень державних експертів з питань таємниць. Зазначений Звід та зміни до нього набирають чинності з моменту опублікування в офіційних виданнях України. Зміни до Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, вносяться не пізніше трьох місяців з дня одержання Службою безпеки України відповідного рішення державного експерта з питань таємниць (стаття 12 Закону № 3855-ХІІ).

Позивач не надав суду доказів внесення до Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, таких відомостей як найменування військової частини, організаційно-правова форма, місцезнаходження юридичної особи, про засновника, про види діяльності, про керівника, про дату державної реєстрації, про місцезнаходження реєстраційної справи, відомості про взяття на облік в органах статистики, податковому органі та ПФУ та інших відомостей, які є в ЄДР.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Рішення, прийняті суб'єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до КАС України.

Статтею 245 КАС передбачено, що суд у разі задоволення позову може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматись від вчинення певних дій, про визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо певних обставин абстрактно, лише тому, що заявники вважають, що начебто певні обставини впливають на їх правове становище.

Оскільки позивач до подання позову до суду не звертався до відповідача, як суб'єкта владних повноважень, із заявами, зверненнями, скаргами, а безпосередньо звернувся до суду, то факт порушення прав та інтересів позивача на момент розгляду даної справи відсутній.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, є, зокрема, захист прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень, у тому числі з боку державних органів.

На підставі викладеного у суду вістуні підстави, які свідчили б про наявність порушень при реєстрації військової частини в ЄДР як юридичної особи, а також про порушення чинного законодавства при вчиненні запису № 1 004229 від 07.11.2013, тому підстав для скасування такого запису немає. Вимога про зобов'язання вчинити дії по виключенню реєстраційного запису є похідною, тому також не підлягає задоволенню.

Крім того, суд звертає увагу на те, що позивач звернувся до суду з позовом про захист своїх порушених прав та інтересів передчасно, за відсутністю доказів такого порушення з боку відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Військової частини А3840 (місцезнаходження: 72307, Запорізька область, м.Мелітополь-7, вул. Гвардійська; ідентифікаційний номер 22990428) до Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради ( місцезнаходження: 72312, Запорізька область, м.Мелітополь, вул. Грушевського, 5, ) – відмовити у повному обсязі.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.292, 295, 297 КАС України.

Повний текст рішення складено 20.08.2018.

Суддя Н.В.Стрельнікова