Справа № 130/2774/18
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2019-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 130/2774/18

Головуючий у 1-й інстанції: Саландяк О.Я.

Суддя-доповідач: Кузьменко Л.В.

15 січня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьменко Л.В.

суддів: Шидловського В.Б. Іваненко Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 10 грудня 2018 року (ухвалу постановлено суддею Саландяк О.Я. в м.Жмеринка, повний текст судового рішення складено 10 грудня 2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Старшого сержанта поліції Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області Якубовича Ігора Ігоровича про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

23 листопада 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з адміністративним позовом до старшого сержанта поліції Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області Якубовича І.І. про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії НК №820881 від 15 травня 2018 року.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26 листопада 2018 р. позов ОСОБА_2 до старшого сержанта поліції Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області Якубовича І.І. про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності на підставі ст.ст. 123, 169 КАС України залишено без руху, позивачу надано строк тривалістю десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків шляхом подання позивачем заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із цим позовом та докази поважності причин його пропуску; надання копії оскаржуваної постанови від 15.05.2018 року та надання належним чином засвідчених копій письмових доказів на які посилається позивач. Суд першої інстанції вказав, що позивачем позов до суду подано після закінчення строків передбачениї ч. 2 ст. 286 КАС України.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 10 грудня 2018 року Позовну заяву ОСОБА_2 повернуто позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції позивач оскаржив її в апеляційному порядку. На обґрунтування доводів апеляційної скарги, позивач зазначає, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи та прийшов до хибного висновку щодо пропуску позивачем строків звернення до суду, позаяк відповідач направив спірну постанову на адресу позивача, за якою він не міг її отримати з об'єктивних причин.

В судове засідання сторони та їх представники не з'явились. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належними чином.

За таких обставин колегія суддів вважає можливим розглянути справу без участі сторін в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи слідує, що 23 листопада 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до старшого сержанта поліції Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області Якубовича І.І. про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності серії НК №820881 від 15 травня 2018 року.

На виконання вимог ухвали суду від 26.11.2018 року позивач 10.12.2018 р. подав заяву про поновлення строку для звернення до суду з адміністративним позовом, копію оскаржуваної постанови від 15.05.2018 року (НК№8208881) та копії інших документів, зокрема його переписки із органами Національної поліції щодо оскарження дій працівника поліції. Заява про поновлення строку для звернення із адміністративним позовом мотивована тим, що під час складання відносно позивача протоколу про адміністративне правопорушення він вказав адресу реєстрації - АДРЕСА_1, та фактичноного проживання - АДРЕСА_2. В постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем вказано лише адресу його реєстрації (АДРЕСА_1). Відтак, направлену копію постанови він не міг отримати, а тому вона 15.07.2018 року повернулася до Жмеринського ВП, звідки скерована до державної виконавчої служби. Позивач зазначає, що увесь час самостійно намагався з'ясувати долю протоколу, складеного відносно нього. Зазначає, що за приписами ч.3 ст.288 КУпАП має право оскаржити постанову до вищестоящого органу або до суду. 03.08.2018 року коли строки оскарження спливли, він направив скаргу на ім'я начальника ГУНП у Вінницькій області з проханням поновити строки оскарження постанови та скасувати її. Однак листом від 01.10.2018 року за №20/с-815 йому було відмовлено. А тому просить вважати причини пропуску ним строків звернення до суду із адміністративним позовом поважними та поновити його.

Постановляючи ухвалу від 10 грудня 2018 року про повернення позовної заяви ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив строки звернення до суду, передбачені ч.2 ст. 286 КАСУ, а наведені позивачем причини пропуску такого строку, суд визнав неповажними.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі статтею 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Тобто, законодавцем чітко визначено, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності встановлено спеціальний 10-денний строк, який обчислюється з дня винесення постанови. При цьому, слід ураховувати, що пропуск цього строку не є безумовною підставою для залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки, за наявності поважних причин його пропуску, такий строк може бути поновлено.

Відповідно до положення пункту 3 частини першої статті 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Зміст наведеної норми дає підстави для висновку, що законом передбачено право вибору особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо порядку оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

При цьому, звернення позивача до вищестоящого органу зі скаргою не є визначеним досудовим порядком вирішення спору, а є альтернативним способом захисту своїх прав.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 11.12.2018 по справі №463/1221/17 (адміністративне провадження №К/9901/45157/18) та від 30.01.2018 по справі №210/3915/17 (адміністративне провадження №К/9901/13/17).

Слід зазначити, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників процесу та своєчасного виконання ними передбачених процесуальним законом певних процесуальних дій. Інститут строків у судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Таким чином, правовий припис «в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом» означає, що позов має подаватись лише в тих межах часу, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, що розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків необхідне для досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Так, необхідною умовою для поновлення строку на звернення до суду є поважність причин його пропуску.

Як вбачається із матеріалів справи, 15.05.2018 року відповідачем винесено постанову серії НК №820881 про накладення на позивача адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В позовній заяві позивач зазначає, що після складання відповідачем протоколу відносно нього, ОСОБА_2 залишив місце зупинки та поїхав до дому, тобто не дочекавшись результатів розгляду протоколу та не з'ясувавши місце і час його розгляду у працівника поліції, (в разі якщо це відмінне місце від місця зупинки та складання протоколу). При цьому позивачу відомо зміст ч. 1 п. 3 ст.288 КУпАП , відповідно до якої особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності на власний розсуд обирає спосіб захисту в разі порушення її прав, чи то шляхом оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення до вищестоящого органу (вищестоящій посадовій особі) або до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України. Водночас, позивач звернувся з позовом до суду лише 23.11.2018 року, тобто із пропуском встановленого 10 денного строку.

У відповідності до статті 102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Зокрема, причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об'єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об'єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Обставиною, на яку позивач посилається, як на підставу для поновлення йому пропущеного строку, є несвоєчасність отримання постанови відповідача та в подальшому його звернення зі скаргами на дії працівників поліції при складанні наведеної постанови, із заявами до начальника управління превентивної діяльності ГУНП у Вінницькій області від 09.07.2018 року, начальника ВП ГУНП у Вінницькій області від 01.08.2018 року про результати розгляду щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 та ч.1 ст.126 КУпАП та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №672953 від 28.08.2018.

Проте, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що вказані обставини не є поважними причинами пропуску строку, оскільки вони не зумовлені особливими і непереборними обставинами, які б дали суду підстави для поновлення строку оскарження постанови від 15 травня 2018 року до суду. При цьому суд бере до уваги тривалість даного строку - з часу складання постанови (15.05.2018 року), часу отримання її копії (липень 2018 року), здійснення процедури оскарження постанови до вищестоящого органу та відмову у скасуванні постанови від 01.10.2018 року по суті заяви, принцип правової визначеності, та вважає, що у даному конкретному випадку відсутнє порушення статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року при зверненні із позовом до суду 23.11.2018 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1. ч. 1 ст. 315, ч. 1 ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наведених обставин, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 10 грудня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст.329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Постанова складена в повному обсязі 15 січня 2019 року.

Головуючий Кузьменко Л.В.

Судді Шидловський В.Б. Іваненко Т.В.