Справа № 440/4075/18
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2019-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

10 січня 2019 рокум. ПолтаваСправа № 440/4075/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І.,

за участю:

секретаря судового засідання - Дубінчина О.М.,

представників позивача - Ісаєва С.А., Бакланова Д.В.,

представника відповідача - Пуленко М.І.,

розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Полтаваобленерго" /далі - позивач, ПАТ "Полтаваобленерго"/ звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою /з урахуванням заяви про зміну позовних вимог/ до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України /далі - відповідач/ про визнання протиправними дій посадових осіб Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо стягнення з ПАТ "Полтаваобленерго" грошових коштів - виконавчого збору по справі №917/494/15 в розмірі 2089416,12 грн та щодо винесення вимоги про списання коштів у ВП №51897152 по справі №917/494/15 у сумі 2089416,12 грн в АТ "ТАКСОМБАНК".

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що ухвалою Господарського суду Полтавської області від 08 червня 2018 року у справі №917/494/15, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 03 вересня 2018 року, визнано дії посадових осіб Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України по винесенню постанови про арешт коштів боржника від 16 квітня 2018 року ВП № 51897152 по справі №917/494/15 неправомірними в частині накладення арешту в сумі 2089416,12 грн, а тому подальші дії посадових осіб Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо стягнення виконавчого збору у сумі 2089416,12 грн та винесення платіжної вимоги № 584/2-1 від 23 квітня 2018 року про списання грошових коштів у вказаній сумі є безпідставними та неправомірними /а.с. 7-10, 35-38/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року задоволено клопотання позивача та поновлено строк звернення до адміністративного суду у цій справі, відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання.

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву зазначив, що позивачем не надано доказів на підтвердження списання з рахунків ПАТ "Полтаваобленерго" грошових коштів у сумі 2089416,12 грн та що вказані кошти є виконавчим збором. Також зазначив, що справа за поданим позовом не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства відповідно до статті 287 КАС України та статті 74 Закону України "Про виконавче провадження", а тому провадження у цій справі підлягає закриттю. Крім того, ухвалою Господарського суду Полтавської області від 19 листопада 2018 року у справі № 917/494/15 залишено без розгляду скаргу Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" від 15 листопада 2018 року № 10-75/16803 (вх. № 615 від 15 листопада 2018 року) на дії посадових осіб органу ДВС щодо винесення вимоги про списання коштів у сумі 2089416,12 грн в АТ "ТАСКОМБАНК" у ВП № 51897152 по справі № 917/494/15 у зв'язку із пропуском строку звернення до суду /а.с. 101-105/.

Дослідивши письмові докази та заслухавши пояснення учасників справи, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 01 березня 2016 року у справі №917/494/15 позов Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задоволено частково: стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 108615673,09 грн боргу, 47496681,47 грн пені, 10817412,23 грн 3% річних, 135849244,17 грн інфляційних нарахувань, 73080,00 грн судового збору та відмовлено в частині стягнення 11874171,00 грн пені, а в іншій частині - провадження у справі припинено /а.с. 141-142, 151/.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22 червня 2016 року у справі №917/494/15 рішення Господарського суду Полтавської області від 01 березня 2016 року у справі № 917/494/15 змінено в частині суми стягнення пені, 3 % річних та інфляційних втрат та викладено його в наступній редакції: "Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 2878600,30 грн пені, 5141781,63 грн 3% річних, 63044378,40 грн інфляційних нарахувань. Відмовити в частині стягнення 25907403,20 грн пені. В іншій частині рішення залишити без змін" /а.с. 141-142, 151/.

11 липня 2016 року на примусове виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 01 березня 2016 року та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 22 червня 2016 року Господарським судом Полтавської області видано наказ про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 108615673,09 грн боргу, 2878600,30 грн пені, 5141781,63 грн 3% річних, 63044378,40 грн інфляційних нарахувань, 73080,00 грн судового збору /а.с.124/.

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою №14/2-140713 від 25 липня 2018 року про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу Господарського суду Полтавської області від 11 липня 2016 року у справі № 917/494/15 (вх. №22747-0-39-16 від 04 серпня 2016 року) /а.с.121-123/.

09 серпня 2016 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №51897152 з виконання наказу Господарського суду Полтавської області №917/494/15, виданого 11 липня 2016 року, щодо стягнення з Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 108615673,09 грн боргу, 2878600,30 грн пені, 5141781,63 грн 3% річних, 63044378,40 грн інфляційний нарахувань, 73080,00 грн судового збору /а.с. 126-127/.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 25 серпня 2016 року у справі №917/484/15, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 10 жовтня 2016 року, розстрочено виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 01 березня 2016 року з дня винесення ухвали на 30 місяців рівними частинами, а саме: по 5991783,78 грн щомісяця /а.с. 142, 151/.

06 квітня 2018 року Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" листом №14/5-821В від 02 квітня 2018 року повідомило ВПВР Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про те, що сума несплачених боржником платежів за графіком розстрочки становить 3320413,68 грн та просив вжити заходів примусового стягнення заборгованості в частині прострочення платежу за встановленим графіком /а.с. 129-131/.

16 квітня 2018 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесена постанова про арешт коштів боржника ВП №51897152, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх рахунках у Полтавському обласному управлінні публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", Філії "Полтавське головне регіональне управління" Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК", Публічному акціонерному товаристві "ТАКСОМБАНК", Публічному акціонерному товаристві "Перший інвестиційний банк", Публічному акціонерному товаристві "АКЦЕНТ-БАНК", Публічному акціонерному товаристві Комерційному банку "ПРИВАТБАНК", Публічному акціонерному товаристві "Полтава-банк" та на інших відкритих рахунках Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження у сумі 5741979,77 грн /а.с.136-137/.

Відповідно до платіжної вимоги №584/2-1 від 23 квітня 2018 року стягнуто залишок боргу у сумі 5741979,77 грн на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" згідно наказу від 11 липня 2016 року №917/494/15, виданого Господарським судом Полтавської області, та відповідно до відмітки Головного спеціаліста Управління супроводження безготівкових розрахунків юридичних та фізичних осіб Департаменту супроводження банківських операцій АТ "ТАКСОМБАНК" Шевченко О.В. 25 квітня 2018 року по рахунку №8007 виконано повністю інкасове доручення №584/2-1 від 23 квітня 2018 року на суму 5741979,77 грн /а.с.12/.

Не погодившись із діями посадових осіб Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Публічне акціонерне товариство "Полтаваобленерго" звернулось до Господарського суду Полтавської області із скаргою №10-75/7587 від 11 травня 2018 року.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 08 червня 2018 року у справі №917/494/15, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 03 вересня 2018 року, скаргу Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" задоволено частково: визнано дії посадових осіб Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України по винесенню постанови про арешт коштів боржника від 16 квітня 2018 року ВП № 51897152 по справі №917/494/15 неправомірними в частині накладення арешту в сумі 2089416,12 грн та відмовлено у задоволенні іншої частини скарги; в частині визнання неправомірними дій посадових осіб Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення вимоги про списання коштів та виконавчого збору в AT "ТАКСОМБАНК" скаргу залишено без розгляду.

У вказаній ухвалі зазначено, що при винесенні постанови про арешт коштів боржника від 16 квітня 2018 року та визначенні суми, в межах якої накладено арешт, державним виконавцем безпідставно зазначена сума у розмірі 5741979,77 грн, оскільки сума заборгованості становить 3652563,65грн (3320413,68 грн основного боргу + 332041,37 грн виконавчого збору + 108,60 грн витрат на проведення виконавчих дій), а відтак дія державного виконавця при винесенні постанови про арешт коштів боржника від 16 квітня 2018 року ВП № 51897152 по справі №917/494/15 є неправомірною в частині накладення арешту в сумі 2089416,12 грн (5 741 979,77 грн - 3 652 563,65грн) /а.с. 141-156/.

15 листопада 2018 року Публічне акціонерне товариство "Полтаваобленерго" звернулося до Господарського суду Полтавської області зі скаргою № 10-75/16803 від 15 листопада 2018 року (вх. № 615 від 15 листопада 2018 року) на дії посадових осіб органу ДВС по винесенню вимоги про списання коштів у сумі 2089416,12 грн в АТ "ТАКСОМБАНК" в межах виконавчого провадження №51897152 по справі №917/494/15.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 19 листопада 2018 року у справі № 917/494/15 скаргу Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" на дії посадових осіб органу ДВС по винесенню вимоги про списання коштів у сумі 2089416,12 грн в АТ "ТАКСОМБАНК" в межах виконавчого провадження №51897152 по справі №917/494/15 залишено без розгляду у зв'язку із пропуском строку звернення до господарського суду зі скаргою /а.с. 108-109/.

У листопаді 2018 року Публічне акціонерне товариство "Полтаваобленерго" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою /з урахуванням заяви про зміну позовних вимог/ до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій посадових осіб Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо стягнення з ПАТ "Полтаваобленерго" грошових коштів - виконавчого збору у сумі 2089416,12 грн по справі №917/494/15 та щодо винесення вимоги про списання коштів у сумі 2089416,12 грн в АТ "ТАКСОМБАНК" в межах виконавчого провадження №51897152 по справі №917/494/15.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та аргументам учасників справи, суд виходить з такого.

У постанові про арешт коштів боржника від 16 квітня 2018 року ВП № 51897152 зазначено, що боржником у березні 2018 року не сплачено в повному обсязі щомісячний платіж у сумі 3320413,68 грн та постановлено накласти арешт на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих ПАТ "Полтаваобленерго" рахунках, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження 5741979,77 грн.

Таким чином, сума звернення у розмірі 5741979,77 грн складається з суми основного боргу - 3320413,68 грн та суми виконавчого збору та витрат виконавчого провадження - 2421457,49 грн.

Вказана обставина встановлена Харківським апеляційним господарським судом у постанові від 03 вересня 2018 року у справі №917/494/15 та в силу дії частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає повторному доказуванню адміністративним судом.

Так, відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Господарським судом Полтавської області в ухвалі від 08 червня 2018 року та Харківським апеляційним господарським судом у постанові від 03 вересня 2018 року у справі №917/494/15 також зазначено, що при винесенні постанови про арешт коштів боржника від 16 квітня 2018 року та визначенні суми, в межах якої накладено арешт, державним виконавцем безпідставно зазначена сума у розмірі 5741979,77 грн, оскільки заборгованість становила 3652563,65грн (3320413,68 грн основного боргу + 332041,37 грн виконавчого збору + 108,60 грн витрат на проведення виконавчих дій), а відтак дія державного виконавця при винесенні постанови про арешт коштів боржника від 16 квітня 2018 року ВП № 51897152 по справі №917/494/15 є неправомірною в частині накладення арешту в сумі 2089416,12 грн (5741979,77 грн - 3652563,65 грн).

Враховуючи викладене, сума у розмірі 2089416,12 грн є сумою виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 3 вказаного Закону примусовому виконанню відповідно до цього Закону підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів:

1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;

1-1) судові накази;

2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом;

3) виконавчих написів нотаріусів;

4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій;

5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди;

6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами;

8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України;

9) рішень (постанов) суб'єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Згідно із частиною першою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною другою цієї статті визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, за правилами статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" усі рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені до суду, який видав виконавчий документ, а рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб) - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

При цьому суд звертає увагу на те, що в силу положень частини другої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" до адміністративного суду підлягають оскарженню рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання постанов про стягнення виконавчого збору та стягнення витрат виконавчого провадження, тобто рішення, дії та бездіяльність, які у часі слідують за постановами про стягнення виконавчого збору та стягнення витрат виконавчого провадження і пов'язані з їх примусовим виконанням.

Із матеріалів справи, зокрема матеріалів виконавчого провадження №51897152, та пояснень представника відповідача, наданих у судовому засіданні, слідує, що постанови про стягнення виконавчого збору та стягнення витрат виконавчого провадження Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не приймалися, а відтак дії державного виконавця щодо визначення суми звернення та списання грошових коштів у розмірі 2089416,12 грн пов'язані не з виконанням постанов про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження (тобто виконавчих документів, виданих іншим органом (в даному випадку державним виконавцем)), а з виконанням виконавчого документа, виданого судом у господарській справі № 917/494/15, а саме: наказу Господарського суду Полтавської області від 11 липня 2016 року «Про примусове виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 01 березня 2016 року та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 22 червня 2016 року».

Отже, позивачем оскаржуються дії державного виконавця у межах виконавчого провадження №51897152 щодо виконання виконавчого документа - наказу № 917/494/15, виданого 11 липня 2016 року Господарським судом Полтавської області у господарській справі.

Таким чином, оскаржувані дії відповідача вчинені під час виконання судового рішення Господарського суду Полтавської області від 01 березня 2016 року та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 22 червня 2016 року у господарській справі № 917/494/15, а відтак підлягають оскарженню до суду, який видав виконавчий документ.

За приписами частини першої статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно із частиною першою статті 340 Господарського процесуального кодексу України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Враховуючи викладене, спір, з яким звернувся позивач, підлягає розгляду судом, який видав виконавчий документ (розглянув справу як суд першої інстанції), в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Юрисдикція адміністративного суду на вказаний спір не поширюється, виходячи з такого.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно із статтею 4 цього Кодексу адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; а публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

За приписами пункту 1 частини першої статті 19 цього ж Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені статтею 287 згаданого Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Аналіз цієї норми свідчить про те, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби можуть бути оскаржені до адміністративного суду лише в разі відсутності у законі іншого судового порядку оскарження. Якщо ж законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

На користь наведених правових висновків опосередковано свідчать і ті факти, що позивач звертався до Господарського суду Полтавської області із скаргою на дії посадових осіб Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України по винесенню вимоги про списання коштів у сумі 2089416,12 грн в АТ "ТАСКОМБАНК" у межах ВП № 51897152 по справі № 917/494/15 та ухвалою Господарського суду Полтавської області від 19 листопада 2018 року у справі № 917/494/15 скаргу Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" від 15 листопада 2018 року № 10-75/16803 залишено без розгляду у зв'язку із пропуском строку звернення до суду із скаргою.

Відхиляючи доводи позивача щодо підсудності цього спору адміністративному суду, суд вважає безпідставним посилання позивача на постанову Верховного Суду, прийняту 06 червня 2018 року у справі № 921/16/14-Г/15, оскільки фактичні обставини, встановлені судом у справі № 921/16/14-Г/15, відмінні від фактичних обставин, встановлених судом у цій справі. Так, у справі № 921/16/14-Г/15 предметом оскарження були постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій і тому Верховний суд дійшов висновку про підсудність справи № 921/16/14-Г/15 адміністративному суду. Натомість, у справі, що розглядається Полтавським окружним адміністративним судом, постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій не приймалися та дії щодо примусового виконання постанов про стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій державним виконавцем не вживалися.

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно до частини другої статті 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

При зверненні до суду із цим позовом позивачем сплачено судовий збір у сумі 3524,00 грн, який зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне повернути Публічному акціонерному товариству "Полтаваобленерго" з Державного бюджету України судовий збір у сумі 3524,00 грн, сплачений згідно з платіжними дорученнями № 694927 від 12 листопада 2018 року та №696884 від 29 листопада 2018 року /а.с. 5-6/.

Керуючись статтями 19, 238, 239, 243, 248, 256, 287, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі №440/4075/18 за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (вул.Старий Поділ, буд. 5, м.Полтава, Полтавська область, 36022, ідентифікаційний код 00131819) до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ( вул. Городецького, буд. 13, м.Київ, 01001, ідентифікаційний код 00015622 ) про визнання дій протиправними.

Повернути Публічному акціонерному товариству "Полтаваобленерго" (вул.Старий Поділ, буд. 5, м. Полтава, Полтавська область, 36022, ідентифікаційний код 00131819) з Державного бюджету України судовий збір у сумі 3524,00 грн (три тисячі п'ятсот двадцять чотири гривні нуль копійок), сплачений на підставі платіжних доручень № 694927 від 12 листопада 2018 року та №696884 від 29 листопада 2018 року.

Роз'яснити, що цей спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня їх проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя Н.І. Слободянюк