Справа № 345/5167/18
Суддя: Онушканич В. В.
Дата ухвалення: 2019-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №345/5167/18
Провадження № 2-а/345/11/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.01.2019 р. м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі

головуючого судді Онушканича В.В.,

з участю секретаря судового засідання Бандури Г.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача поліцейського СРПП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області - Фіцака Т.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області - Фіцака Т.П. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову від 22.11.2018 р. серії ДПО18 № 851955 про накладення на нього адміністративного стягнення за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Вважає зазначену постанову працівника поліції незаконною та безпідставною, оскільки, того дня транспортним засобом він не керував. Зазначає, що 22.11.2018 р. він повертався з роботи з нічної зміни додому в с. Кадобна Калуського району, перебувавши на передньому сидінні пасажира транспортного засобу «Опель Вектра», номерний знак НОМЕР_1, за кермом якого перебував громадянин ОСОБА_4, а на задньому сидінні знаходився ОСОБА_5 Проїхавши близько 300 метрів, ОСОБА_4 зупинив автомобіль та вийшов з нього. Після цього до них під'їхав патрульний автомобіль, з якого вийшов відповідач та ще один працівник поліції. Працівники поліції почали з'ясовувати у ОСОБА_4 причину зупинки, поїздки та володільця автомобіля. ОСОБА_4 пояснив працівникам поліції, що власником автомобіля є ОСОБА_1 Після цього поліцейський вказав позивачу пред'явити посвідчення водія, реєстраційний документ на автомобіль та поліс ОСЦВ. Позивач пояснював, що автомобілем він не керував, однак його пояснення були проігноровані. Копію оскаржуваної постанови від 22.11.2018 р. він отримав тільки наступного дня в приміщенні Калуському ВП ГУНП.

Ухвалою від 04.12.2018 р. відкрито провадження у справі за даним позовом. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання на 18.12.2018 р. Також цією ухвалою витребувано з Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області копію оскаржуваної постанови із доданими матеріалами. Копію цієї ухвали отримано уповноваженою особою Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області 05.12.2018 р., що підтверджується розпискою в розносній книзі (а.с. 27). Проте, станом на 11.01.2019 р. до суду від Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області жодні матеріали на виконання ухвали не надійшли. Також відсутнє повідомлення про неможливість виконання ухвали з тих чи інших причин.

Ухвалою суду від 18.12.2018 р. у даній справі на підставі ст. 48 КАС України замінено неналежного відповідача - інспектора Калуського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області Ткачука Р.С. на належного відповідача - поліцейського СРПП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Фіцака Т.П. Розгляд справи відкладено на 11.01.2019 р.

Відповідач, будучи завчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с. 28), не скористався своїм правом подати відзив на позов.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали і просили позовні вимоги задоволити. Позивач наголосив, що автомобілем він не кермував. На той час, коли під'їхали поліцейські, автомобіль, в якому він сидів, стояв на узбіччі із заглушеним мотором. Оскільки, автомобілем він не кермував, то він не вважав за потрібне пред'являти поліцейському водійське посвідчення і реєстраційні документи на автомобіль. Показав лише свій паспорт і поліс ОСЦВ. Постанову йому вручили наступного дня і тоді ж він розписався в ній з метою повернення автомобіля, який напередодні був затриманий поліцейськими.

Відповідач позов не визнав. Вважає, що винесена ним постанова про накладення на позивача стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАПє законною. Пояснив, що здійснюючи патрулювання на службовому автомобілі він і інспектор поліції Ткачук Р.С. побачили автомобіль Опель, який стояв на узбіччі. В подальшому цей автомобіль почав рух. Вони розвернули свій автомобіль і світловими та звуковими сигналами зупинили автомобіль Опель. За кермом знаходився ОСОБА_1 і в нього були наявні ознаки алкогольного сп'яніння. Останній відмовився пред'явити водійське посвідчення і реєстраційні документи на автомобіль, а також пройти освідчення на виявлення алкогольного сп'яніння. Ця подія була зафіксована на відео за допомогою нагрудного відеореєстратора, проте, надати суду для огляду відповідні відеодокази на даний час неможливо, оскільки, відеофайли зберігаються лише один місяць. Саме ці відеодокази і згадані в оскаржуваній постанові як «матеріали по справі».

Заслухавши сторін по справі, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд приходить до наступних висновків.

Одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що визначено ст. 245 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 283 КУпАП, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен містити: відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування та відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу,опис обставин, установлених під час розгляду справи, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

В оскаржуваній постанові зазначено, що позивач ОСОБА_1 керував транспортним засобом OPEL VECTRA, номерний знак НОМЕР_1, 22.11.2018 року о 12 год. 30 хв. у м. Калуш хутір Фурнелів не мав посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційних документів на транспортний засіб, чим порушив п. 2.1а, 2.1б, 2.4а ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Постановлено застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.. зазначено, що до постанови додаються матеріали по справі. (а.с. 4, 19).

За вимогами статті 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, діючим законодавством про адміністративні правопорушення передбачена певна процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності, порушення якої, на думку суду, є підставою для скасування рішення уповноваженого органу, прийнятого із порушенням цієї процедури.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 р. № 23-рп/2010 (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху), Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом частини 1 статті 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з пояснень позивача, і це об'єктивно підтверджується показами свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5, він не керував транспортним засобом OPEL VECTRA 22.11.2018 р.в той час коли під'їхала патрульна машина поліції.

Зокрема, обоє зазначених свідків підтвердили, що до того часу, коли під'їхала патрульна машина поліції, автомобіль OPEL VECTRA стояв із заглушеним мотором на узбіччі і ОСОБА_1 не кермував транспортним засобом.

Враховуючи ту обставину, що інспектор поліції Ткачук Р.С. є напарником відповідача, суд не бере до уваги його покази як свідка щодо обставин винесення відповідачем оскаржуваної постанови. Такі покази неможливо вважати достовірними та достатніми для підтвердження обставин, які викладені в оскаржуваній постанові. Окрім того, покази цього свідка щодо обставин зупинки транспортного засобу OPEL VECTRA, за кермом якого нібито перебував ОСОБА_1, об'єктивно не підтверджуються жодними іншими доказами в межах розгляду даної адміністративної справи.

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм ПДР.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатись як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Суд позбавлений можливості безпосередньо шляхом перегляду дослідити відеодокази, на які посилається в своїх поясненнях відповідач і які повинні були бути долученими до оскаржуваної постанови. Поліцейським СРПП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Фіцаком Т.П., як стороною по справі не подано для дослідження таких відеодоказів, а на виконання ухвали суду Калуський ВП ГУНП в Івано-Франківській області таких доказів не надав, про що вже зазначалось вище в судовому рішенні.

Враховуючи ту обставину, що ухвалу суд про витребування оскаржуваної постанови з доданими матеріалами Калуським ВП ГУНП в Івано-Франківській області було отримано ще 05.12.2018 р. (а.с. 27), то суд вважає, що було достатньо часу для надіслання суду відповідних доказів. А отримання ухвали суду про витребування доказів на 13-й день після винесення оскаржуваної постанови, спростовує твердження відповідача про неможливість подання суду відеодоказів у зв'язку з тим, що вини зберігаються лише один місяць.

Відповідно до ч. 9 ст. 80 КАС України у разі неподання суб'єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з'ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 211 КАС України, докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що в оскаржуваній постанові зазначено лише про те, що до постанови додаються матеріали по справі і не конкретизовано, які саме це матеріали і також не вказано технічний засіб, яким здійснено відеозапис, якщо такий запис здійснювався.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Оскільки, відповідачем в межах розгляду даної адміністративної справи не доведено тієї обставини, що 22.11.2018 р. позивач кермував транспортним засобом, то в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Не будучи особою, яка керує транспортним засобом, ОСОБА_1не зобов'язаний був виконувати вимоги п. 2.4 а) ПДР щодо пред'явлення на вимогу поліцейського для перевірки документів, зазначених в пункті 2.1.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити провадження у справі.

Таким чином, у відповідача не було законних підстав виносити оскаржувану постанову. У зв'язку з цим постанова від 22.11.2018 р. серії ДПО18 № 851955 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, є безпідставною і підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

На підставі ст. 288 КУпАП, позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову при оскарженні постанови у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі ст. 19, 62 Конституції України, ст. ст. 122, 245, 258, 268, 280, 286 КУпАП, керуючись статтями ст.ст. 139, 241-246, 286 КАС України,

у х в а л и в:

Адміністративний позов задоволити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 851955 від 22.11.2018 р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП у розмірі 425,00 грн. - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП - закрити.

Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 14.01.2019 р.

Головуючий: