Справа № П/811/1452/17
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2019 року справа № П/811/1452/17

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін (в письмовому провадженні) адміністративний позов державного підприємства «Ремонтний завод радіотехнічного обладнання» (далі Підприємство) до Кропивницької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області (далі Інспекція) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Підприємство звернулося до суду з заявою до відповідача про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05 вересня 2014 року, яким зменшено суму відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 2861348 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимогу заяви.

Зазначив, що платник податків не занижував дохід та не завищував витрати.

Стверджував, що Підприємство уклало договір про надання бухгалтерських послуг з фізичною особою, яка раніше працювала на посаді головного бухгалтера і володіла усією інформацією щодо господарської діяльності платника податків.

Вважає, що витрати на оплату бухгалтерських послуг, які надавались реально, повязані з господарською діяльністю платника податків.

Пояснив, що Підприємство списало з балансу незавершене виробництво, оскільки військова техніка, на яку понесені витрати щодо часткового ремонту, передавалась до військових частин, а роботи у повному обсязі ще не виконувались.

Інспекція заперечила стосовно задоволення позову, подавши відзив на нього (Том 1 а.с.85-89).

У судовому засіданні представник відповідача пояснив, що Підприємство безпідставно виплачувало заробітну плату фізичній особі, яка наймалась за цивільно-правовим договором стосовно надання бухгалтерських послуг, в той час, як штатний розпис передбачав декілька посад бухгалтерів.

Водночас, стверджував, що платник податків, виконавши роботи стосовно ремонту військової техніки і затративши кошти, передав її, не вимагаючи сплати коштів.

На його думку, безпідставне списання незавершеного виробництва призвело до заниження доходу.

Ухвалою суду від 19 листопада 2018 року прийнято рішення про завершення розгляду справи в порядку письмового провадження (Том 2 а.с.17).

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини і факти, що стали підставами звернення.

Так, у період з 11 по 19 серпня 2014 року Кіровоградська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області, правонаступником якої є Інспекція, провела документальну позапланову виїзну перевірку ДП «Кіровоградський ремонтний завод», правонаступником котрого є Підприємство (Том 1 а.с.43-60).

Під час перевірки ревізори встановили, що платник податків занизив дохід на загальну суму 1364642 грн. (за ІІІ IV квартали 2011 року 204636 грн.; за 2012 рік 1160007 грн).

Водночас, ревізори встановили, що платник податків завищив витрати на загальну суму 1496706 грн. (за ІІ IV квартали 2011 року 22000 грн.; за 2012 рік 105859 грн.; за 2013 рік 1368847 грн.).

Обставини порушень, які описані у акті перевірки.

Заниження доходу.

Платник податків здійснював виготовлення та ремонт військової техніки згідно нарядів замовлень Міністерства оборони України у період 1993 2011 роки.

У звязку з відсутністю фінансування засновником ДК «Укрміноборонпром» Підприємство здійснило списання незавершеного виробництва по ремонту військової техніки згідно рапортів керівництва.

За грудень 2011 року списано незавершене виробництво на загальну суму 204632 грн. (рапорт від 26 грудня 2011 року).

За червень 2012 року списано незавершене виробництво на загальну суму 875609 грн. (рапорт від червня 2012 року).

За грудень 2012 року списано незавершене виробництво на загальну суму 284397 грн. (рапорт від 06 грудня 2012 року).

Рік відкриття нарядів замовлень від 1994 року до 2008 року.

Згідно даних бухгалтерського обліку згадані операції здійсненні проводкою «непокриті збитки» «незавершене виробництво».

Завищення витрат.

Підприємство з травня 2011 року щомісячно упродовж періоду, який перевірявся, укладало договори про надання бухгалтерських послуг з фізичною особою ОСОБА_1

На думку ревізорів, такі витрати не підтверджують зв'язок із господарською діяльністю, що вказує на завищення адміністративних витрат на загальну суму 117523 грн. (за ІІ IV квартали 2011 року 22000 грн., за 2012 рік 49200 грн., за 2013 рік 46323 грн.).

Ревізори встановили, що у цей період штатний розпис Підприємства передбачав 7 посад бухгалтерів.

Акт перевірки не містить жодного обґрунтування щодо завищення витрат на іншу суму 1379183 (1496706 117523) грн.

За наслідками перевірки керівник податкового органу прийняв два податкові повідомлення-рішення від 05 вересня 2014 року, якими:

- збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на 272928 грн. та накладено штрафну санкцію 68232 грн.;

- зменшено суму відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток за ІІ-IV квартали 2011 року, 2012-2013 років на загальну суму 2861348 грн. (Том 1 а.с.10-11, 138-139).

Згідно розрахунку грошового зобовязання і штрафної санкції з податку на додану вартість ці складові визначені за наслідками висновку про безпідставне списання незавершеного виробництва по ремонту військової техніки згідно рапортів керівництва.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2017 року задоволено позов позивача про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення з податку на додану вартість від 05 вересня 2014 року (Том 1 а.с.135-137).

Суд апеляційної інстанції зробив висновок, що платник податків правомірно списав незавершене виробництво по ремонту військової техніки, не надавши послугу і не отримавши доходів.

Водночас, апеляційний суд зробив висновок, що, списавши незавершене виробництво, позивач поніс витрати, які правомірно віднесені до збитків.

Згідно висновку апеляційного суду платник податків надав усі докази понесення витрат, які з незалежних від нього причин не призвели до отримання доходу.

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Щодо заниження доходу.

Висновок податкового органу про заниження доходу слідує з висновку про безпідставне списання незавершеного виробництва по ремонту військової техніки згідно рапортів керівництва.

Такий висновок вже перевірявся судом.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у постанові від 01 березня 2017 року визнав його помилковим.

У тій справі брали участь ті ж самі сторони.

Відповідно до приписів частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, немає потреби перевіряти висновок податкового органу про безпідставне списання незавершеного виробництва по ремонту військової техніки, оскільки це зробив вищий суд.

Такий помилковий висновок відповідача призвів і до помилки похідного висновку, яким є заниження доходу.

Щодо завищення витрат.

Законність податкового повідомлення-рішення залежить від обґрунтованості акту перевірки, на підставі якого воно прийняте.

У акті перевірки повинно бути описане порушення (зазначено фактичні обставини і його суть).

Акт перевірки не містить жодного обґрунтування і пояснення завищення витрат на суму 1379183 грн.

На думку суду, така сума коштів відповідає вартості понесених витрат на незавершене виробництво, яке списане Підприємством.

Апеляційний суд у згаданому рішенні зробив висновок про правомірність віднесення коштів на незавершене виробництво, яке списане, до витрат.

Тому, висновок податкового органу про завищення витрат на суму 1379183 грн. є абсолютно необґрунтованим.

Більше того, такий висновок нелогічний, оскільки податковий орган вважає, що платник податків занизив дохід, якому сприяли такі витрати.

Щодо завищення витрат на оплату фізичній особі наданих бухгалтерських послуг.

Перш за все, договір укладено з ОСОБА_1, яка тривалий час працювала головним бухгалтером у Підприємстві і звільнилась у звязку із виходом на пенсію, про що в судовому засіданні вказав представник позивача.

Щомісяця Підприємство та ОСОБА_1 складали акти приймання-передачі наданих послуг (Том 1 а.с.182-212).

У актах чітко зазначено види послуг і їх вартість.

Штатний розпис Підприємства передбачав декілька посад бухгалтерів, частина з яких були вакантні.

Працівникам виплачується заробітна плата, а особам, які надають послуги на підставі цивільно-правової угоди, кошти.

Відповідно до приписів пункту підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Отже, ведення бухгалтерського обліку є один з видів адміністративної діяльності платника податків, котрий сприяє отриманню доходу.

Встановлення кількості найманих працівників є виключною компетенцією платника податків.

Приписами пункту 138.2 статті 138 ПК України встановлено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Приписами підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України передбачено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Приписами частини 1 статті 9 Закону України « Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Бухгалтерські послуги, які надані ОСОБА_1, підтвердженні договорами про їх надання і щомісячними актами приймання-передачі, які складені належним чином.

Підсумовуючи, суд зробив висновок, що Підприємство правомірно включило до адміністративних витрат оплату бухгалтерських послуг.

Таким чином, платник податків не завищив витрати.

Тому, податкове повідомлення-рішення прийнято необґрунтовано, що відповідно до приписів пункту 3 частини 2 статті 2 КАС України вказує на його протиправність.

Отже, позов належить задовільнити.

Судові витрати у справі складаються з судового збору у сумі 1600 грн.

Суд розподіляє судові витрати відповідно до приписів частини 1 статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області від 05 вересня 2014 року, яким державному підприємству «Кіровоградський ремонтний завод» зменшено суму відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 2861348 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Кропивницької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області на користь державного підприємства «Ремонтний завод радіотехнічного обладнання» судові витрати в сумі 1600 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду ОСОБА_2