Справа № 280/5181/18
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2019-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2019 року Справа № 280/5181/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

05 грудня 2018 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати незаконними дії відповідача щодо перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 по довідці господарського суду Запорізької області від №08-11/365 від 23.08.2018;

зобов'язати відповідача здійснити позивачу починаючи з 01.01.2018 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 відсотків виходячи з розміру заробітної плати, визначеної у довідці господарського суду Запорізької області №08-11/365 від 23.08.2018, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням виплачених сум.

Ухвалою суду від 10.12.2018 відкрито спрощене (письмове) позовне провадження у справі.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що Законом України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» від 15.05.2018 року №2415-VIII внесені зміни до деяких законодавчих актів, що призводить до зміни складових розміру суддівської винагороди працюючого судді на відповідній посаді з 01.01.2018 року. Вказує, що Господарським судом Запорізької області позивачу видана довідка, в якій зазначено, що станом на 01.01.2018 суддівська винагорода позивача, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 28192,00 грн., у тому числі посадовий оклад 17620,00 грн. Разом з тим, на думку позивача, відповідачем необґрунтовано та безпідставно було здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 01.08.2018, а не з 01.01.2018 як визначено в Законом України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав». Крім того, позивач вказує на те, що відповідачем під час проведення перерахунку необґрунтовано прийнято рішення про виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи з 80 відсотків суддівської винагороди, проте, рішеннями судів, які набрали законної сили, було встановлено право позивача на отримання щомісячного грошового утримання в розмірі 90 відсотків суддівської винагороди. Просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач позов не визнав, надав суду відзив, в якому зазначив, що Закон України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» від 15.05.2018, яким внесено зміни до Законів України в частині застосування для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року, набув чинності 22.07.2018. В свою чергу, відповідно до п.4 р.ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з 1 числа місяці, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою. В зв'язку з чим довічне грошове утримання судді у відставці (позивача) було перераховано з 01.08.2018. Крім того, відповідач вказав на те, що під час проведення перерахунку правомірно визначено розмір щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 виходячи з 80 відсотків суддівської винагороди, оскільки робота арбітром в юридичному відділі (в Облспоживспілці) та служба в органах Міністерства охорони громадського порядку не передбаченні статтею 137 Закону №1402. На підставі викладеного просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Частиною 8 статті 262 КАС України встановлено, що при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Відповідно до ч.4 ст.243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус судді у відставці Господарського суду Запорізької області, перебуває на обліку в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя як суддя у відставці та одержує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.07.2017 по справі №331/2888/17, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2017, серед іншого зобов'язано Центральне об'єднане управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці в розмірі 90% заробітної плати працюючого судді без обмеження граничного розмірі з 01 грудня 2016 року відповідно до довідки Господарського суду Запорізької області №09-13/1204 від 30 листопада 2016 року з урахуванням вже виплачених сум за цей період.

22 липня 2018 року набув чинності Закон України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» від 15.05.2018 №2415-VІІІ. Цим Законом внесено зміни до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VІІІ, зокрема, в абзаці другому пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону слово та цифри «1600 гривень» змінено словами та цифрами «прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року».

27 серпня 2018 року до відповідача надійшла заява позивача про призначення (перерахунок) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці до якої була додана довідка Господарського суду Запорізької області від 23.08.2018 №08-13/365 про суддівську винагороду для обчислення довічного грошового утримання судді у відставці, станом на 01.01.2018 (а.с.14).

Листом від 26.09.2018 №554/Ш-9 відповідач повідомив позивача про те, що оскільки Закон України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» від 15.05.2018 №2415-VІІІ набув чинності з 22.07.2018, то перерахунок довічного грошового утримання було правомірно проведено з 01.08.2018.

Не погодившись з діями відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи суд виходить з наступного.

В обґрунтування своєї позиції відповідач посилається на те, що Закон України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» набув чинності 22.07.2018. Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з 1 числа місяці, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою. В зв'язку з чим довічне грошове утримання судді у відставці (позивача) повинно перераховуватись з 01.08.2018.

Статтею 1 Конституції України визначено, що Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.

Згідно із статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ч.1 ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

За приписами ст. 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Частинами 1, 2 статті 24 Конституції України визначено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Згідно з приписами ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII, у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Отже, за приписами наведеної вище норми правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

21 липня 2018 року в газеті «Голос України» опубліковано Закон України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» від 15 травня 2018 року №2415-VІІІ (далі - Закон №2415-VІІІ).

Зазначеним Законом внесено зміни до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VІІІ, зокрема, в абзаці другому пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» названого Закону слово та цифри «1600 гривень» змінено словами та цифрами «прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року».

Закон № 2415-VІІІ набрав чинності з 22 липня 2018 року.

При цьому, Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VІІІ набрав чинності з 01.01.2017.

Як зазначено в пункті 2 Рішення Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09.02.1999 в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультра активна форма) і шляхом зворотньої дії (ретроактивна форма). В пункті 3 зазначеного рішення Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотню дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадку, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб.

Надання зворотньої дії Закону (ретроактивність Закону) - виключення, про що повинна бути пряма вказівка про це в Законі.

Отже, у даному випадку самим законодавцем дію Закону №2415-VІІІ в частині застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як розрахункової величини для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат, поширено на правовідносини, що виникли до набрання чинності цим нормативно-правовим актом, а саме, на правовідносини починаючи з 01 січня 2017 року.

Відповідно до ч.4 ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VІІІ від 02.06.2016 у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Статтею 7 Закону України від 07.12.2017 року № 2246-VІІІ «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2018 року встановлено у розмірі 1762,00 грн.

Отже, виходячи із зміни складових розміру суддівської винагороди, визначених Законом України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» від 15.05.2018 №2415-VІІІ, зроблений перерахунок з 01.01.2018, відповідно до положень рішення Конституційного суду України від 08.06.2016 у справі №4-рп/2016, ч.4 ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VІІІ, перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці повинен бути здійснений відповідачем з дати збільшення розміру суддівської винагороди працюючих судів, тобто з 01.01.2018.

Крім того, суд зазначає що в довідці Господарського суду Запорізької області від 23.08.2018 №08-11/365 чітко зазначена дата виникнення права позивача на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці - 01.01.2018, і відповідач, не повертаючи її як неналежно оформлену, прийняв цю довідку до виконання, проте, через власні міркування, перерахунок здійснив не з 01.01.2018, а з 01.08.2018.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем не доведено правомірність проведення перерахунку позивачу довічного грошового утримання з 01.08.2018, що зумовлює наявність підстав для задоволення позовних вимог судді у відставці ОСОБА_2.

Посилання представника відповідача на те, що позивачу правомірно проведено перерахунок щомісячного грошового утримання виходячи з 80% суддівської винагороди, суд не приймає та зазначає наступне.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд зазначає, що колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в ухвалі суду від 18.09.2017 по справі №331/2888/17 (2-а/331/125/2017) дійшла висновку про те, що: «Зважаючи на приведені вище приписи законодавства, колегія суддів доходить висновку, що судді, стаж роботи яких на момент набрання чинності Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд» надавав право на певний розмір щомісячного довічного грошового утримання із набуттям чинності вказаним законом право на отримання такого грошового утримання не втрачають, тому, відповідно, позивач має право отримувати грошове утримання у відставці в розмірі 90% заробітної плати судді із урахуванням його стажу роботи та без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.».

Отже, судовим рішенням у справі №331/2888/17, яке набрало законної сили, встановлено право позивача на отримання грошового утримання у відставці в розмірі 90% заробітної плати судді із урахуванням його стажу роботи та без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

В свою чергу, відповідачем до справи не надано доказів на підтвердження того з моменту ухвалення судових рішень у справі №331/2888/17 відбулась будь-які зміни, які б могли потягнути за собою зменшення відсоткового розміру суддівської винагороди з якої розраховується щомісячне грошове утримання судді у відставці.

Отже, відповідачем не правомірно здійснено перерахунок щомісячного довічного утримання судді Господарського суду Запорізької області у відставці ОСОБА_1 виходячи з 80 відсотків суддівської винагороди.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (69002, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69057, м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, 2-Б, ) про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 по довідці Господарського суду Запорізької області від №08-11/365 від 23.08.2018.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя здійснити ОСОБА_1 починаючи з 01.01.2018 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 відсотків виходячи з розміру суддівської винагороди, визначеної у довідці Господарського суду Запорізької області №08-11/365 від 23.08.2018, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, з урахуванням виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі виготовлено та підписано 09.01.2019.

Суддя І.В. Новікова