Справа № 2240/3246/18
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2019-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 січня 2019 року

Київ

справа №2240/3246/18

адміністративне провадження №К/9901/69178/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Бевзенка В.М.,

суддів - Данилевич Н.А., Шарапи В.М.,

перевіривши касаційну скаргу Прокуратури Хмельницької області

на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2018

у справі №2240/3246/18

за позовом ОСОБА_2

до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України,

третя особа - Прокуратура Хмельницької області,

про визнання протиправною та скасування постанови,

установив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа - Прокуратура Хмельницької області, в якому просив визнати незаконною (протиправною) та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванюти І.М. від 17.09.2018 про закінчення, внаслідок добровільного виконання, виконавчого провадження №56898637 з примусового виконання, виданого на підставі постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.07.2017, виконавчого листа №822/1816/17 від 31.10.2017.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.10.2018 в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржувана постанова від 17.09.2018 про закінчення, внаслідок добровільного виконання, виконавчого провадження №56898637, винесена відповідно до вимог законодавства, оскільки прокуратурою Хмельницької області фактично виконана постанова Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.07.2017, а саме повторно розглянуто звернення ОСОБА_2 та винесено рішення у формі постанови, яка передбачена статтею 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2018 рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.10.2018 скасовано та ухвалено нове рішення, яким адміністративний позов задоволено.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.07.2017 в справі № 822/1816/17 не виконана у повному обсязі, оскільки всупереч статті 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», у постанові про відшкодування шкоди не визначено розміру відшкодовуваної шкоди, натомість зазначено про відсутність в прокуратури Хмельницької області підстав для визначення розміру завданої шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу внаслідок того, що досудове розслідування здійснювалось Слідчим управлінням фінансових розслідувань ДФС у Хмельницькій області.

Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції Прокуратура Хмельницької області подала до Верховного Суду касаційну скаргу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.01.2019 визначено склад колегії суддів, а саме: суддю-доповідача Бевзенка В.М., суддів Данилевич Н.А., Шарапу В.М. для розгляду судової справи № 2240/3246/18.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд прийшов до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням відповідає стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Згідно із пунктом 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини третьої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що в даній справі спір виник у відносинах з приводу рішення органу державної виконавчої служби.

За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження рішень судів попередніх інстанцій, прийнятих на підставі статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.

Водночас аналіз ухваленої у цій справі постанови суду апеляційної інстанції і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики в такій категорії адміністративних справ, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

1. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Прокуратури Хмельницької області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2018 у справі №2240/3246/18 відмовити.

2. Копію даної ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити Прокуратурі Хмельницької області.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й не оскаржується.

Суддя-доповідач В.М. Бевзенко

Судді Н.А. Данилевич

В.М. Шарапа