Справа № 243/11928/18
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2019-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року справа №243/11928/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Арабей Т.Г., Казначеєва Е.Г.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Поліцейського роти №1 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов'янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Орленка Сергія Володимировича на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 11 грудня 2018 року у справі № 243/11928/18 (головуючий І інстанції Гусинський М.О.) за позовом ОСОБА_2 до Поліцейського роти №1 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов'янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Орленка Сергія Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач просив скасувати постанову Поліцейського роти №1 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов'янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Орленка С.В. серії НК №779580 від 28.11.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн; закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що постанова відповідача є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки відповідачем незаконно розглянуто справу на місці зупинки автомобілю, позивач був позбавлений можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Крім того, відповідач порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, встановлені статтями 278, 279 КУпАП. Зазначив також, що відповідач не роз'яснив йому права та обов'язки, встановлені законодавством та позбавив позивача можливості долучити до матеріалів справи письмові пояснення.

Крім того, зазначив, що рухався на автомобілі в своїй смузі, по головні дорозі і не збирався змінювати напрямок руху автомобілю, тобто перетинати поздовжні лінії дорожньої розмітки, отже жодних сигналів подавити не повинен.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 11 грудня 2018 року позов задоволено.

Скасовано постанову Поліцейського роти №1 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов'янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Орленка С.В. серії НК №779580 від 28.11.2018 року.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 закрито.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Судом першої інстанції не надано належної правової оцінки обставинам справи, що призвело до безпідставного висновку про незаконність постанови відповідача.

Суд першої інстанції під час розгляду справи дійшов помилкового висновку, що на відеозаписі відповідача зафіксовано інший автомобіль та інший водій, оскільки на камеру поліцейського зафіксовано відповідача та його транспортний засіб.

Факт роз'яснення прав та обов'язків особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зафіксований на камеру поліцейського.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановила наступне.

Фактичні обставини справи.

28.11.2018 року інспектором роти № 1 батальйону УПП у м. Краматорськ та Слов'янськ ДПП Орленком С.В. на АШ Лиман-Добропілля ТО514 77 км було виявлено порушення вимог ПДР України транспортним засобом ГАЗ-330202 д.н.з. НОМЕР_1, а саме при здійсненні повороту праворуч, водій не подав сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив п.п. 9.2 (б) ПДР України.

Зазначене стало підставою для складання інспектором роти № 1 батальйону УПП у м. Краматорськ та Слов'янськ ДПП Орленком С.В. постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 779580 від 28 листопада 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень

Оцінка суду.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до частини 3 статті 254 КУпАП, протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно частини 2 - 4 статті 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Законом України "Про Національну поліцію" та "Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395, передбачена можливість застосовувати відеофіксацію обставин правопорушення, в тому числі використовувати відеорегістратори.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853 (далі - Інструкція № 1395), визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (п.1 р.І Інструкції № 1395).

Згідно пункту 4 р.І Інструкції № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частинами 2 і 3 статті 122, статті 126 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 та 2 р.III Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною 2 статті 122, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Аналіз вищезазначених норм свідчить, що посадова особа Національної поліції наділена повноваженнями щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, зокрема, у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП, розглядати справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, без складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, зазначене спростовує посилання позивача про незаконність розгляду справи про адміністративне правопорушення та складання відповідачем постанови на місці вчинення правопорушення.

Згідно частини 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що в матеріалах справи наявний диск з відеофайлами з нагрудного відеореєстратора інспектора з фактом вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2

Відеозапис свідчить, що зупинення транспортного засобу було здійснено екіпажем інспекторів поліції. Інспектори поліції після зупинки транспортного засобу під керуванням позивача, роз'яснили позивачу суть скоєного ним адміністративного правопорушення, а саме, що позивач у порушення вимог ПДР при здійсненні повороту праворуч, не подав сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив п.п. 9.2 (б) ПДР України.

З відеозапису також встановлено, що під час спілкування з інспектором поліції позивач припустив, що підставою зупинки його транспортного засобу стало не подання ним сигналу повороту.

Отже, зазначене свідчить, що позивач після зупинки не спростовував, що здійснив поворот праворуч не подавши сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, в порушення вимог пп. "б" п. 9.2 ПДР України.

З відеозапису також вбачається, що інспектором поліції після зупинки транспортного засобу роз'яснено позивачу причину зупинки, права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Зазначене підтверджується підписом позивача на постанові.

Таким чином, вказаний відеозапис є достатнім для визначення правопорушення.

Доказів, які спростовують вчинення позивачем адміністративних правопорушень, до суду першої та апеляційної інстанції надано не було.

З відеозапису також встановлено, що працівник поліції оголосив про розгляд справи за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122, КУпАП, та у відповідності до ст. 33, 36, 284 КУпАП притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого зазначеною статтею у вигляді адміністративного стягнення - штрафу у розмірі 425 грн.

Факт роз'яснення прав та обов'язків особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зафіксований на камеру поліцейського, після чого позивач виявив бажання надати письмові пояснення по справі, які долучені до матеріалів справи.

Крім того, як свідчить відеозапис, позивач ніяких зауважень щодо порушення працівниками поліції його права на захист не робив.

Таким чином, суд не вбачає порушення розгляду справи про адміністративне правопорушення з боку відповідача.

Аналіз матеріалів справи дає підстави для висновку про дотримання працівниками поліції порядку прийняття постанови з роз'ясненням суті скоєних адміністративних правопорушень, наданням (роз'ясненням) позивачу його прав, можливості подання заперечень (клопотань), залучення спеціаліста в галузі права (адвоката).

З урахуванням викладеного, постанова у справі про адміністративне правопорушення складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, адміністративне стягнення накладено в межах санкції, передбаченої частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, так, як відповідачем надано достатньо доказів правомірності своїх дій та підтвердження наявності в діях позивача правопорушення, зокрема, підтверджується постановою, відеозаписом та поясненнями позивача на відеозаписі.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що постанова про адміністративне правопорушення є законною, прийнятою відповідачем на підставі, в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачений Законом.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для скасування постанови в справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Таким чином, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, що обумовлює задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб'єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з ч. 3 ст. 272 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 268-272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Поліцейського роти №1 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов'янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Орленка Сергія Володимировича на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 11 грудня 2018 року у справі № 243/11928/18 - задовольнити.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 11 грудня 2018 року у справі № 243/11928/18 - скасувати.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Поліцейського роти №1 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов'янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Орленка Сергія Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 15.01.2019 року та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення виготовлено 15.01.2019 року.

Головуючий І.Д. Компанієць

Судді Т.Г. Арабей

Е.Г. Казначеєв