Справа № 185/7218/18
Суддя: Зінченко А. С.
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 185/7218/18
Провадження № 2-а/185/224/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2018 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Зінченко А.С. за участю секретаря судового засідання Андрухової Ю.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу ЄУ № 185/7218/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області старшого лейтенанта Костюченка Іллі Сергійовича, третя особа: Павлоградський ВП ГУНП України в Дніпропетровській області, про визнання дій протиправними, скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

30 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області старшого лейтенанта Костюченка Іллі Сергійовича, третя особа: Павлоградський ВП ГУНП України в Дніпропетровській області, в якому просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №072105 від 21 серпня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425,00 гривень.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 21 серпня 2018 року на позивача складено оскаржувану постанову. Згідно зі змістом оскаржуваної постанови ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, керуючи транспортним засобом KIA SOUL н.з. НОМЕР_1 21 серпня 2018 року о 12 год 45 хв на вул. Дніпровській у м. Павлоград проїхав перехрестя вул. Дніпровська- вул. Куйбишева на заборонний «червоний» сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3.е) ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Проте, позивач вважає вказану постанову незаконною, безпідставною та необґрунтованою, оскільки жодного доказу його вини немає, постановленою з порушенням норм КУпАП.

Зазначає, що позивач не порушував п. 8.7.3 "є" правил дорожнього руху України, а отже не вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП про, що він зазначив в пункті 9 постанови (Я, ОСОБА_1, виїхав на перехрестя на зелений колір світлофору). Однак, не зважаючи на це, відповідач,не з'ясувавши обставин справи, не з'ясувавши чи бажає позивач скористатись правовою допомогою, ігноруючи клопотання позивача стосовно відкладення розгляду адміністративної справи, чим позбавив його можливості скористатись своїм правом на звернення до адвоката за захистом своїх прав та інтересів, не приймаючи до уваги пояснення позивача, не маючи доказів по справі, за відсутності свідків по справі, не роз'яснивши позивачу його права, грубо порушуючи норми діючого законодавства, перевищуючи свої повноваження, все ж таки склав постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Відповідно до фотографій того перехрестя вулиць Дніпровська - Кубишева після перетинання якого відповідач зупинив позивача наздоганяючи його патрульному автомобілі, видно, що встановлений світлофор у напрямку в якого рухався позивач не обладнаний додатковою секцією з цифровим інформуванням водіїв про тривалість секунд впродовж яких діє дозволений сигнал світлофору, проте даний світлофор обладнаний додатковою секцією - зелена стрілка дозволяюча рухатись на право.

Враховуючи те, що позивач рухався по лівій смузі руху, а наближаючись до перехрестя побачив, що водій транспортного засобу, який рухався перед ним увімкнув поворот наліво то позивач був змушений здійснити маневр та закінчити проїзд через перехрестя вулиць вже по правій смузі руху. Даний маневр було вчинено вже після перетинання позивачем стоп-лінії. На фотографії № 1 зафіксовано аналогічний маневр. Фотографія додається. Навіть якщо позивач під час зміни руху з лівої смуги на праву смугу руху втратив час на даний маневр то і в гіршому випадку він все ж таки рухався на миготливий зелений сигнал світлофору, однак не на заборонений сигнал світлофору, як це безпідставно та необґрунтовано вказує відповідач в постанові. В свою чергу навіть миготливий зелений дозволяє водію рухатись, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.(Пункт 8.7.3 "в" ПДР України). Доречно зауважити на тому, що дане перехрестя має відстань від стоп-лінії розміщеної з початку перехрестя до стоп - лінії розміщено на кінці перехрестя між вулицями Дніпровська та Кубишева становить 45 метрів. Довжина автомобіля на якому рухався позивач 4, 140 м. Враховуючи середню дозволену швидкість автомобіля з якою водій може рухатись в межах населеного пунктах 60 км/год (нові зміни з 01.01.18р) позивач у будь якому разі перетинав перехрестя на дозволений сигнал світлофору. Для надання підґрунтя позиції позивача наводиться розрахунок:

-в 1 часі - 3600 секунд,

-середня швидкість авто з якою рухався водій 60 км/год.,

-60 км = 60 000 метрів,

-60 000 метрів : 3600 секунд = 16,7 метрів на секунду проїжджає автомобіль позивача,

-довжина перехрестя 45 метрів,

-? перехрестя починається через 22, 5 метра від стоп-лінії.

Оскільки за 1 секунду автомобіль проїжджає 16,7 метра то рахуючи швидкість руху та довжину перехрестя, вже через 1,34 секунди даний автомобіль буде на середині перехрестя. (22,5:16,7=1,34). В враховуючи тривалість секунд впродовж яких спрацьовує миготливий, а це 3 секунди то позивач не міг порушити правила дорожнього руху щодо проїзду перехрестя на заборонений сигнал світлофору навіть враховуючи той час який він витратив на здійснення маневру щодо зміни руху з лівої смуги на праву смугу руху.

Відтак, з огляду на наступну обчислену інформацію, тривалість в часі впродовж якого в середньому при нормі роботи світлофора відбувається зміна зеленого сигналу світлофора, а це 25 секунд, тривалість миготливого зеленого сигналу світлофору, а це 3 секунди, тривалість жовтого сигналу світлофора, а це щонайменш одна секунда, відстані яку автомобіль проїжджає за 1 секунду, а це 16, 7 метра, довжину перехрестя, а це 45 метрів, факт того що рухаючись 1, 34 секунду автомобіль вже через 1,34 сек. буде на середині перехрестя, повертаючись до пункту 16.8 ПДР України, де визначено, що водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Враховуючи наведене, вірним висновком буде те, що навіть якби позивач і почав свій рух на миготливий зелений сигнал світлофору то на середині перехрестя він був би під час третього спрацювання миготливого зеленого або вмикання жовтого сигналу світлофору, який на підставі пункту 16.8 ПДР України водій має право завершити в наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофору.

Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду не з'явився, відзив не подав.

Представник третьої особи про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду не з'явився, жодних заяв не подав.

Дослідивши матеріали справи і проаналізувавши доводи позивача, відповідача та відповідні положення Правил дорожнього руху України, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно із п. 8.7.3.е) ПДР сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Як вбачається з постанови про адміністративне правопорушення серія НК №072105 від 21 серпня 2018 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, керуючи транспортним засобом KIA SOUL н.з. НОМЕР_1 21 серпня 2018 року о 12 год 45 хв на вул. Дніпровській у м. Павлоград проїхав перехрестя вул. Дніпровська- вул. Куйбишева на заборонний «червоний» сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3.е) ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

За вчинення даного правопорушення ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 гривень.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази як вини, так і невинуватості позивача.

Згідно із ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішеннясправи.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП визначено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до розрахунків та доказів, наданих позивачем, навіть якби позивач і почав свій рух на миготливий зелений сигнал світлофору то на середині перехрестя він був би під час третього спрацювання миготливого зеленого або вмикання жовтого сигналу світлофору, який на підставі пункту 16.8 ПДР України водій має право завершити в наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофору.

Так суд дійшов висновку, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів у розумінні ст. 251 КУпАП, які свідчать про вчинення позивачем порушень вимог ПДР України та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо винесення відносно позивача оскаржуваної постанови від 21.08.2018 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП є протиправними, тобто позовні вимоги підлягають задоволенню, а оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню.

Статтею 286 КАС України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У зв'язку з викладеним, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП підлягає закриттю.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 122, 213, 222, 254, 258, 288 КУпАП, ст. 1, 2, 19, 20, 72, 77, 96, 229, 242-246, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області старшого лейтенанта Костюченка Іллі Сергійовича, третя особа: Павлоградський ВП ГУНП України в Дніпропетровській області, про визнання дій протиправними, скасування постанови - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №072105 від 21 серпня 2018 року про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425,00 гривень - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122КУпАП - закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в 10-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 295 КАС України.

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. С. Зінченко