Справа № 826/12787/17
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2019-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 січня 2019 року № 826/12787/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Добрівської Н.А.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомНаціональної комісії з цінних паперів та фондового ринку
доПечерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві
третя особа:Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інтер»
проскасування постанови, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку (далі по тексту - НКЦПФР, позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві (надалі - Печерський РВ ДВС м. Києва) з вимогами:

- скасувати постанову від 06.06.2017 року про проведення перевірки виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.07.2013 року у справі №826/7080/13-а, винесену начальником Печерського РВ ДВС;

- зобов'язати Печерський РВ ДВС відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.07.2013 року у справі №826/7080/13-а та здійснити виконавчі дії з виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.07.2013 року у справі №826/7080/113-а, а саме: стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНТЕР» на користь державного бюджету України на рахунки, відкриті в управліннях Державного казначейства за балансовим рахунком 3111 «Надходження до загального фонду державного бюджету» по коду бюджетної класифікації 21081100, символ звітності 106 «Адміністративні штрафи на інші санкції» штраф у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.10.2017 року позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення виявлених судом недоліків, який був продовжений ухвалою суду від 18.10.2017 року.

Як стверджує НКЦПФР, постанова начальника Печерського РВ ДВС від 06.06.2017 року про проведення перевірки суперечить законодавству та підлягає скасуванню. Позовні вимоги мотивовані тим, що при винесенні оскаржуваної постанови за результатами розгляду скарги позивача на постанову державного виконавця щодо повернення виконавчого документа у зв'язку з пропуском строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, не було враховано, що днем закінчення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.07.2013 року у справі №826/7080/13-а є перший робочий день після 30.04.2017 року - 03.05.2017 року і саме у вказану дату НКЦПФР повторно направила заяву №14/04/8440 до Печерського РВ ДВС про примусове виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.07.2013 року у справі №826/7080/13-а.

07.11.2018 року судом постановлена ухвала про відкриття провадження у справі; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інтер»; витребувано у відповідача матеріали виконавчого провадження; закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ні відповідач, ні третя особа своїм правом щодо надання відзиву, пояснень по суті заявленого позову не скористали.

15.12.2017 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України в новій редакції (далі по тексту - КАС України), визначеній Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року.

Пунктом 10 підпункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядається за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку з наведеним, розгляд даної справи продовжується судом за правилами КАС України в редакції від 15.12.2017 року.

Під час розгляду справи, судом неодноразово на адресу відповідача направлялись ухвали про витребування належним чином засвідчені копії матеріалів у виконавчому провадженні.

На виконання вимог суду відповідачем направлені копії документів у ВП №53909253. Одночасно відповідачем надані пояснення щодо обставин, які зумовили прийняття оскаржуваної постанови, яка, на переконання відповідача відповідає вимогам чинного законодавства, а також заявлено клопотання про здійснення розгляду справи у відсутність представника Печерського РВ ДВС.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

На підставі ч.3 ст.194 КАС України, у судовому засіданні 18.05.2018 року суд продовжив розгляд справи у порядку письмового провадження.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані документи і матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Окружним адміністративним судом міста Києва у справі №826/7080/13-а винесено постанову від 11.06.2013 року, яка набрала законної сили 08.07.2013 року, відповідно до якої суд постановив стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ІНТЕР» на користь державного бюджету України на рахунки, відкриті в управліннях Державного казначейства за балансовим рахунком 3111 «Надходження до загального фонду державного бюджету» по коду бюджетної класифікації 21081100, символ звітності 106 «Адміністративні штрафи та інші санкції» штраф у розмірі 17 000,00 грн.

У вказаній справі видано виконавчий лист із строком пред'явлення до 09.07.2014 року.

Листом від 23.07.2013 року НКЦПФР направила заяву до ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві про примусове виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.07.2013 року про примусове виконання рішення у справі №826/7080/13-а.

02.12.2013 року НКЦПФР отримала постанови ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві від 29.10.2013 року про відкриття виконавчого провадження та від 30.10.2013 року про зупинення виконавчого провадження.

НКЦПФР неодноразово зверталась до ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві щодо надання інформації про результати виконавчого провадження за виконавчим листом Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.07.2013 року про примусове виконання рішення у справі №826/7080/13-a, однак 10.02.2016 року позивач отримав постанову ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві про повернення виконавчого документа стягувачу без виконання, яка мотивована тим, що за результатами виходу державного виконавця за зазначеною адресою, боржника не розшукано.

09.03.2016 року НКЦПФР повторно направила заяву до ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві про примусове виконання зазначеного виконавчого листа і 19.04.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Разом з тим, 07.12.2016 року Печерським РВ ДВС винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення.

03.05.2017 року НКЦПФР було повторно направлено заяву відповідачу про примусове виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.07.2013 року у справі №826/7080/13-а.

У зв'язку з пропуском встановленого законом строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, Печерським РВ ДВС було складено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Не погоджуючись з даним повідомленням Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку листом від 25.05.2017 року №14/04/10076 направила скаргу начальнику Печерського РВ ДВС.

21.09.2017 року НКЦПФР отримала постанову начальника Печерського РВ ДВС від 06.06.2017 року про проведення перевірки, якою відмовлено у задоволенні скарги і визнано законними дії старшого державного виконавця Кравцової О.С. щодо не прийняття до виконання виконавчого листа від 10.07.2013 року у справі №826/7080/13-a.

Стверджуючи про невідповідність вказаних у даній постанові висновків відповідача вимогам частин першої і п'ятої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», НКЦПФР звернулась до суду із даним позовом, наполягаючи на тому, що такі висновки зроблені без врахування частини п'ятої статті 254 ЦК України

Оцінивши встановлені у справі обставини, суд, при вирішенні питання щодо наявності підстав для задоволення вимог позивача, враховує наступне.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про виконавче провадження» у відповідній редакції.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби визначаються статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до частини третьої якої, рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Так, звертаючись до начальника Печерського РВ ДВС, стягувач - НКЦПФР вказував на те, що строк для звернення з виконавчим документом після прийняття державним виконавцем постанови від 07.12.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, є 03.05.2017 року і саме в цю дату позивачем направлена відповідна заява, що свідчить про помилковість висновків державного виконавця про наявність підстав для неприйняття виконавчого документа у зв'язку з пропуском відповідного строку.

Строки пред'явлення виконавчих документів до виконання встановлюються статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, згідно із частиною першою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

У відповідності до частини четвертої цієї ж норми Закону, строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) пред'явлення виконавчого документа до виконання;

2) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Частиною п'ятою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Як зазначається у постанові про проведення перевірки від 06.06.2017 року, під час її винесення начальником Печерського РВ ДВС було враховано, що постанова державного виконавця цього ж відділу від 07.12.2016 року про повернення виконавчого документу була отримана стягувачем 30.01.2017 року, відтак, строк пред'явлення виконавчого документа - до 30.04.2017 року.

При цьому, як і наголошував позивач у своїй скарзі, 30.04.2017 року - є вихідним днем (неділя).

За загальними правилами обчислення строків, як встановлюється у частині п'ятій статті 254 Цивільного кодексу України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Отже, зважаючи на те, що останній день пред'явлення виконавчого документа стягувачем у даному випадку припав на вихідний день, останнім днем строку для такого пред'явлення мало б бути 01.05.2017 року.

У відповідності до пункту 7 частини другої статті 92 Конституції України, державні свята встановлюються виключно законами України.

Згідно частини 73 Кодексу законів про працю України (у редакції на день виникнення спірних правовідносин) до святкових і неробочих днів було віднесено 1 і 2 травня - День міжнародної солідарності трудящих.

Отже, в силу вимог законодавства, закріплених у частині п'ятій статті 254 Цивільного кодексу України, а також частин першої, другої і п'ятої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» 03.05.2017 року - є першим робочим днем за останнім днем строку пред'явлення виконавчого листа - 30.04.2017 року, який припав на вихідний день.

Оскільки, як і встановлено у постанові від 06.06.2017 року, стягувачем (НКЦПФР) заяву про відкриття виконавчого провадження направлено 03.05.2017 року, тобто в останній день строку для його пред'явлення, викладений в оскаржуваній постанові висновок начальника Печерського РВ ДВС про відповідність вимогам Закону України «Про виконавче провадження» дій державного виконавця щодо повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з порушенням останнім строку його пред'явлення, є таким, що зроблений без врахування всіх обставин у справі і без дотримання вимог чинного законодавства, якими регулюються спірні правовідносини.

Оцінюючи правомірність постанови відповідача, суд керується критеріями, закріпленими у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб'єкта.

Також, відповідно до положень статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на наведене в сукупності, суд визнає доводи позивача обґрунтованими, а вимогу щодо скасування винесеної начальником Печерського РВ ДВС постанови від 06.06.2017 року про проведення перевірки виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.07.2013 року у справі №826/7080/13-а - такою, що підлягає задоволенню.

Водночас, при вирішенні питання щодо наявності підстав для задоволення вимоги позивача про покладення на відповідача - Печерський РВ ДВС обов'язку відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.07.2013 року у справі №826/7080/13-а та здійснити виконавчі дії з виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.07.2013 року у справі №826/7080/113-а, суд вважає за доцільне зазначити наступне.

Предметом оскарження у даному провадженні, зважаючи на вимоги і доводи позивача є саме постанова начальника Печерського РВ ДВС, прийнята в порядку статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» за результатами розгляду скарги НКЦПФР на дії державного виконавця, що виразились у поверненні виконавчого документа без виконання.

Як зазначалось судом, абзацом 2 частини третьої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пунктів 7 - 9 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 року №2832/5), якщо посадовою особою, зазначеною в абзацах третьому, п'ятому та шостому пункту 1 розділу XII «Порядок проведення перевірок законності виконавчого провадження» (в т. ч. - начальник відділу державної виконавчої служби - щодо виконавчого провадження, яке перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі), прийнято рішення про скасування постанови або іншого процесуального документа (або їх частини), винесених у виконавчому провадженні в резолютивній частині постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження, зазначається постанова або документ, який скасовується (частина, яка скасовується).

Після закінчення перевірки законності виконавчого провадження оригінал виконавчого провадження не пізніше трьох робочих днів з моменту закінчення перевірки повертається до органу державної виконавчої служби, у провадженні якого воно перебуває (перебувало).

Посадова особа органу державної виконавчої служби, яка здійснювала перевірку виконавчого провадження і виявила порушення вимог законодавства, зобов'язана забезпечити безпосередній контроль за цим виконавчим провадженням до повного усунення виявлених порушень.

Таким чином, беручи до уваги те, що скасування постанови начальника відділу виконавчої служби, прийнятої за результатами розгляду відповідної скарги на підставі положень статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», не тягне за собою безумовного скасування постанови або документа, що був предметом оскарження (в даному випадку - повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з пропуском останнім строку його пред'явлення), який не оскаржується позивачем у даному судовому провадженні, а відтак, не є предметом дослідження у даній справі, - належним способом відновлення порушеного права позивача є покладення на начальника Печерського РВ ДВС обов'язку розглянути скаргу Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 25.05.2017 року за №14/04/10076 та прийняти рішення у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року №512/5 з урахуванням висновків суду.

З огляду на наведене, вимоги позивача про зобов'язання Печерського РВ ДВС відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.07.2013 року у справі №826/7080/13-а та здійснити виконавчі дії з виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.07.2013 року у справі №826/7080/113-а, задоволенню не підлягають, оскільки передбачають втручання суду в дискреційні повноваження суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у зв'язку із задоволенням позову підлягають відшкодуванню пропорційно задоволеним судом вимог за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст.2, 3, 5-11, 19, 73-77, 79, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позов Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку задовольнити частково.

Скасувати постанову начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного управління юстиції у місті Києві від 06.06.2017 року «Про проведення перевірки виконавчого провадження» з примусового виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.07.2013 року у справі №826/7080/13-а.

Зобов'язати начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного управління юстиції у місті Києві розглянути скаргу Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 25.05.2017 року за №14/04/10076 та прийняти рішення у відповідності до вимог законодавства.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (, адреса: 01010, м. Київ, вул. Московська, 8, корп. 30) судові витрати в сумі 1 600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного управління юстиції у місті Києві (, адреса: 01011, м. Київ, вул. Різницька, 11-Б).

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено протягом 30 днів з моменту складення повного тексту до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному ст.ст.293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя: Н.А. Добрівська