Справа № 540/2243/18
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2019-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/2243/18
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області про стягнення середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку,

встановив:

ОСОБА_1 (далі- позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області (далі - відповідач), в якому просить зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток у сумі 24162,70 за час затримки виплати середньомісячного грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні за період з 23.01.2018 року по 31.10.2018 року.

Ухвалою від 05.11.2018 року у справі відкрите спрощене позовне провадження, учасникам наданий строк для подання заяв по суті справи, судове засідання призначене на 30.11.2018 року о 09:00 год.

Ухвалою від 30.11.2018 року розгляд справи відкладений на 17.12.2018 року о 11:00 год. у зв'язку із неявкою відповідача.

Ухвалою від 17.12.2018 року розгляд справи відкладений на 11.01.2019 року о 9:00 год. у зв'язку із витребуванням додаткових доказів у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 року у справі 821/1775/1718, наказом УМВС України в Херсонській області № 2о/с від 22.01.2018 року ОСОБА_1 звільнений зі служби в органах внутрішніх справ в запас Збройних Сил України через хворобу. Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 25.05.2018 року у справі №821/604/18 зобов'язано УДАІ УМВС України в Херсонській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму середньомісячного грошового забезпечення за період з 06.04.2017 року по 22.01.2018 року відповідно до розміру його посадового окладу, з відрахуванням сум доходів і зборів, стягнуто на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні у сумі 5 850, 00 грн. Втім, на час звернення до суду із даним позовом рішення від 25.05.2018 року в частині виплати належних ОСОБА_1 сум відповідачем не виконане, що призводить до порушення прав позивача в частині належної та своєчасної оплати праці. З огляду на викладене, позивач просить зобов'язати УДАІ УМВС України в Херсонській області нарахувати та виплатити йому середній заробіток у розмірі 24162,70 грн. за час затримки виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні за період з 23.01.2018 року по 31.10.2018 року. Просить задовольнити позов у повному обсязі.

Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі у порядку письмового провадження.

13.12.2018 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позовних вимог, посилаючись на наступне. Наказом УМВС України в Херсонській області від 11.04.2017 року № 8 о/с позивача було поновлено на посаді на виконання судового рішення, проте у зв'язку зі скороченням даної посади зі штатного розпису посадовий оклад ОСОБА_1 не визначено. При цьому, рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 25.05.2018 року у справі № 821/604/18 адміністративний позов задоволено частково, зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму середньомісячного грошового забезпечення за період з 06.04.2018 року по 22.01.2018 року та стягнуто на користь позивача одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 5 850,00 грн. На виконання зазначеного судового рішення, УДАІ УМВС України в Херсонській області проведено розрахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 з 06.04.2018 року по 22.01.2018 року, який становить 6116,08 грн. (довідка від 30.11.2018 року). Відповідач вважає, що позивачем безпідставно застосовано для розрахунку середнього заробітку за час затримки виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги його грошове забезпечення за вересень та жовтень 2015 року, так як при вирішенні справи № 821/604/18 суд дійшов висновку, що грошове забезпечення ОСОБА_1 має бути виплачене з урахуванням його посадового окладу у розмірі 650 грн. За наведених обставин, просить повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.

Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач не забезпечив явку представника у судове засідання, призначене на 30.11.2018 року, 17.12.2018 року та 11.01.2019 року, не повідомивши про причини неявки.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

За змістом ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України).

За таких обставин, суд здійснює розгляд адміністративної справи в письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 з 10.04.2002 року по 22.01.2018 року проходив службу в органах внутрішніх справ в Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області.

Наказом УМВС України в Херсонській області № 411 о/с від 06.11.2015 року ОСОБА_1 звільнено у запас Збройних Сил за пунктом 64 "г" (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Наказом УМВС України в Херсонській області від 25.05.2016 року № 9 о/с, на виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.04.2016 року у справі № 821/3691/15-а, ОСОБА_1 поновлено на посаді старшого інспектора дорожньо-патрульної служби взводу із забезпечення супроводження батальйону дорожньо-патрульної служби ДАІ з обслуговування стаціонарних постів та забезпечення супроводження УМВС (м. Херсон) з 06.11.2015 року.

26.05.2016 року УМВС України в Херсонській області видано наказ № 10 о/с про звільнення ОСОБА_1 з посади старшого інспектора дорожньо-патрульної служби взводу із забезпечення супроводження батальйону дорожньо-патрульної служби ДАІ з обслуговування стаціонарних постів та забезпечення супроводження УМВС (м. Херсон) у запас Збройних Сил за п. 64 "г" (через скорочення штатів) з 26.05.2016 року.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.02.2017 року у справі № 821/813/16 скасовано наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області № 10 о/с від 26.05.2016 року в частині звільнення ОСОБА_1, поновлено ОСОБА_1 на посаді інспектора дорожньо-патрульної служби взводу із забезпечення супроводження батальйону дорожньо-патрульної служби ДАІ з обслуговування стаціонарних постів та забезпечення супроводження УМВС (м. Херсон) з 06.11.2016 року, зобов'язано УДАІ УМВС України в Херсонській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 26.05.2016 року по 29.09.2016 року з урахуванням виплаченої вихідної допомоги при звільненні та виплат по безробіттю.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 17.05.2017 року у справі № 821/567/17 зобов'язано УДАІ УМВС України в Херсонській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу та за час затримки виконання рішення суду за період з 06.11.2015 року по 25.05.2016 року та з 29.09.2016 року по 05.04.2017 року у розмірі 38829,35 грн.

На виконання постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 року у справі № 821/1775/17, наказом голови ліквідаційної комісії УМВС України в Херсонській області від 22.01.2018 року № 2 о/с капітана міліції ОСОБА_1 - старшого інспектора дорожньо-патрульної служби взводу із забезпечення супроводження батальйону дорожньо-патрульної служби ДАІ з обслуговування стаціонарних постів та забезпечення супроводження УМВС (м. Херсон) звільнено з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил України за пунктом 64 "б" (через хворобу).

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 25.05.2018 року у справі № 821/604/18, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2018 року, визнано протиправною бездіяльність УДАІ УМВС України в Херсонській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 середньомісячного грошового забезпечення за період з 06.04.2017 року по 22.01.2018 року; зобов'язано УДАІ УМВС України в Херсонській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму середньомісячного грошового забезпечення за період з 06.04.2017 року по 22.01.2018 року відповідно до розміру його посадового окладу, з відрахуванням сум доходів і зборів; стягнуто з УДАІ УМВС України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 5 850,00 грн.

Рішення від 25.05.2018 року у справі № 821/604/18 набрало законної сили 11.09.2018 року та на його виконання судом видані виконавчі листи № 757, 758 від 09.11.2018 року.

Посилаючись на ст. ст. 116 та 117 КЗпП України, позивач вважає, що у зв'язку із невиплатою належної йому суми грошового забезпечення за період з 06.04.2017 року по 22.01.2018 року та одноразової грошової допомоги при звільненні у строки, передбачені заначеними нормами КЗпП, настає відповідальність роботодавця у вигляді виплати середнього заробітку за весь час затримки, а саме - з 23.01.2018 року по 31.10.2018 року у сумі 24162,70 грн., які необхідно стягнути на користь позивача.

Відповідач заперечує щодо суми грошового забезпечення - 24162,70 грн., вважаючи, що позивач помилково розрахував суму середнього заробітку, виходячи із грошового забезпечення за вересень та жовтень 2015 року, оскільки наказом відповідача позивачу встановлено посадовий оклад у розмірі 650,00 грн., без надбавок та доплат, відтак розрахунок середнього заробітку за час затримки необхідно здійснювати, виходячи із 650,00 грн.

Надаючи оцінку обґрунтованості позиції позивача щодо наявності підстав для стягнення з відповідача середньомісячного заробітку за час затримки виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Відповідно до статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Цією ж статтею передбачено, що право особи на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Норми Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) регулюють трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Відповідно до частини 1 статті 47 КЗпП власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу.

За змістом статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку, що передбачений ч. 1 ст. 117 КЗпП обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні, факт проведення з ним остаточного розрахунку та наявність/відсутність спору про розміри належних до виплати сум.

Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після здійснення повного розрахунку з працівником, роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

Аналогічна позиція викладена в рішенні Верховного суду України від 15.09.2015 року 21-1765а15.

Водночас, суд зауважує, що нерозповсюдження на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ/поліції норм Кодексу законів про працю України стосується тільки норм, якими врегульована оплата праці (виплата грошового забезпечення) вказаних осіб та спорів щодо цього забезпечення, зокрема, спорів щодо розміру посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії, одноразових додаткових видів грошового забезпечення, порядку їх нарахування та виплати.

Питання відповідальності за затримку розрахунку при звільненні осіб рядового і начальницького складу ОВС, зокрема, затримку виплати як грошового забезпечення, так і затримку виплати коштів за період вимушеного прогулу на виконання рішення суду, одноразової грошової допомоги при звільненні, компенсації за невикористану відпустку - які не є складовими заробітної плати (грошового забезпечення) - не врегульовані положеннями спеціального законодавства, що регулює порядок, умови, склад, розміри виплати грошового забезпечення, а тому до даних правовідносин необхідно застосувати положення КЗпП.

Трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних правовідносин, або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 02.11.2016 у справі № К/800/9432/16.

Крім того, у постанові від 27.04.2016 року у справі №6-113цс16 Верховний Суд України зазначив, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення або в разі його відсутності в цей день - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі непроведення його до розгляду справи - по день ухвалення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не позбавляє його відповідальності.

За правилами статті 7 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Згідно зі статтею 1 Конвенції Міжнародної організації праці "Про захист заробітної плати" № 95, ратифікованої Україною 30.06.1961, незалежно від назви оплати праці і методу її обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах, і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано.

Статтею 12 Конвенції установлено, що коли минає термін трудового договору, остаточний розрахунок заробітної плати, належної працівнику, має бути проведено відповідно до національного законодавства, колективного договору чи рішення арбітражного органу, або - коли немає такого законодавства, угоди чи рішення - в розумний термін з урахуванням умов контракту.

Як зазначено вище, між сторонами існував спір щодо суми грошового забезпечення, що належала позивачу до виплати при звільненні 22.01.2018 року.

Так, рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 25.05.2018 року у справі № 821/604/18, що набрало законної сили 11.09.2018 року, зобов'язано УДАІ УМВС України в Херсонській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму середньомісячного грошового забезпечення за період з 06.04.2017 року по 22.01.2018 року відповідно до розміру його посадового окладу, з відрахуванням сум доходів і зборів; стягнуто з УДАІ УМВС України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 5 850,00 грн.

На виконання ухвали Херсонського окружного адміністративного суду від 17.12.2018 року, УДАІ УМВС України в Херсонській області повідомило, що 27.11.2018 року отримало листа від ГУ ДКСУ у Херсонській області про стягнення коштів на користь ОСОБА_1 на виконання виконавчого листа № 821/604/18 № 757. Станом на 08.01.2019 року кошти для виплати суми на користь позивача на виконання рішення у справі № 821/604/18 не надійшли.

У свою чергу позивач надав суду копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.11.2018 року № 57734052 щодо примусового виконання виконавчого листа № 821/604/18 про зобов'язання УДАІ УМВС України в Херсонській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму середньомісячного грошового забезпечення за період з 06.04.2017 року по 22.01.2018 року відповідно до розміру його посадового окладу, з відрахуванням сум доходів і зборів.

Тобто, на сьогодні рішення суду від 25.05.2018 року у справі № 821/604/18 виконується у примусовому порядку.

Втім, суд відмічає, що з дня набрання законної сили рішенням від 25.05.2018 року у справі № 821/604/18 - з 11.09.2018 року у відповідача виник обов'язок виплати позивачу належних йому сум при звільненні, незважаючи на звернення рішення до примусового виконання, відтак суд дійшов висновку, що починаючи з 11.09.2018 року настає відповідальність роботодавця за затримку розрахунку у вигляді стягнення середнього заробітку за час такої затримки.

Враховуючи, що перебування особи на публічній службі є однією із форм реалізації закріпленого у статті 43 Конституції України права на працю (постанова Верховного Суду України від 06.11.2013 у справі № 21-389а13), суд дійшов висновку про застосування до даних правовідносин норм Кодексу законів про працю України, які регламентують порядок стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку.

З огляду на відсутність спеціального нормативно-правового акта, який би регулював питання розрахунку середньої заробітної плати працівників органів внутрішніх справ/поліції суд вважає за доцільне застосувати до спірних правовідносин загальні положення, які регламентують порядок розрахунку середньої заробітної плати працівників.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок № 100).

Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

Судом встановлено, що у ході розгляду справи № 821/604/18, ОСОБА_1 на момент звільнення 22.01.2018 року посадових обов'язків не виконував, до роботи фактично не був допущений, у зв'язку з чим, суд дійшов висновку, що сума його місячного грошового забезпечення з 06.04.2017 року має бути визначена відповідно до посадового окладу, встановленого у наказі УМВС України в Херсонській області від 18.02.2015 року № 44 о/с, тобто 650,00 грн.

Згідно з ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, оскільки рішенням у справі № 821/604/18 визначений розмір посадового окладу позивача після поновлення на службі, то з урахуванням вимог статті 78 КАС України, вказана обставина не потребує додаткового доказування при вирішенні даного спору.

Також, відповідно до довідки відповідача від 30.11.2018 року про нарахування середньомісячного грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 06.04.2017 року по 22.01.2018 року, згідно рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 25.05.2018 року у справі 821/640/18, позивачу належить до виплати за листопад 2017 року - 650,00 грн. та за грудень 2017 року - 650,00 грн.

Таким чином, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складає 21,31 грн. (650 грн. + 650 грн.) : 61 календарних дні за два місяці)) (п. 8 Порядку № 100).

Отже, стягненню на користь позивача підлягає середній заробіток за час затримки розрахунку, визначеного рішенням у справі № 821/604/18, за період з 11.09.2018 року по 11.01.2019 року- день прийняття судового рішення у даній справі у сумі 2621,13 грн. (21,31 грн. х 123 днів).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано суду належних доказів наявності законних підстав для затримки виплати позивачу належних при звільненні сум.

За таких обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 11.09.2018 року по 11.01.2019 року у сумі 2621,13 грн., відтак - задовольняє позовні вимоги частково.

Зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", питання розподілу судових витрат суд не вирішує.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Стягнути з Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області (місце знаходження: 73000, м. Херсон, вул. Вишнева, буд. 22, ) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 2621 (дві тисячі шістсот двадцять одна) грн. 13 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кисильова О.Й.

кат. 106020000