Справа № 317/3075/18
Суддя: Громова І. Б.
Дата ухвалення: 2019-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/317/6/2019
Справа № 317/3075/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Громової І.Б.

при секретарі Коваль В.В.

за участі представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу в порядку спрощеного провадження за позовом ОСОБА_2 до т.в.о. начальника відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі ДПП старшого лейтенанта поліції Григоренка Олексія Вікторовича, третя особа: Департамент патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до т.в.о. начальника відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі ДПП старшого лейтенанта поліції Григоренка Олексія Вікторовича, третя особа: Департамент патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову від 04.09.2018 року серія АР № 651592, по справі про адміністративне правопорушення за ч. 6 ст. 121 КУпАП у відношенні ОСОБА_2.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 04.09.2018 р. т.в.о. начальника відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом Григоренком О.В. винесено постанову серія АР № 651592 відносно ОСОБА_2, відповідно до якої останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. 00 коп.

Позивач в позову зазначає, що вказана постанова, на його розуміння, є протиправною, винесеною з порушенням норм діючого законодавства та такою, що підлягає скасуванню з огляду на наступне:

Відповідно до п. 2.9 Правил дорожнього руху «водієві забороняється» керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов'язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Диспозицією ч. 6 ст. 121 КУпАП встановлено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

З аналізу наведених законодавчих положень випливає, що заходи адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП застосовуються до особи саме за керування транспортним засобом з порушенням правил користування.

Позивач також зазначає, що за приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Від відповідача по справі надійшов відзив, в якому він зазначає, що повністю не згоден з позовом та вважає його безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню судом.

Представник позивача, підтримуючи думку ОСОБА_2, в судовому засіданні, зазначила, що при ознайомленні з матеріалами адміністративного протоколу нею встановлено, що співробітником Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя було підготовано наступні матеріали: пояснення членів слідчо-оперативної групи Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП у Запорізькій області; пояснення ОСОБА_4; відповідь Сервісного центру МВС України; відеозапис від 23.07.2018 р.

Всі вищезазначені докази представник позивача вважає, що не можна визнати належними у розумінні ст. 73 КАС України, оскільки вони не містять інформації щодо предмета доказування. Зауваження, що висловленні представником позивача, щодо відеозапису від 23.07.2018 р.: по-перше, відеозапис отриманий не в режимі безперервного відео-спостереження та невідомо чим здійснювався; по-друге, на думку представника позивача, з відеозапису не можна встановити особу, яка на ній знаходиться саме під час керування транспортним засобом, відстань та освітлення не дозволяють чітко побачити її обличчя та інші індивідуальні ознаки. Також представник зазначає, що файли 5550, 5551, 5552, 5554 не містять інформації щодо керування транспортним засобом, на них автомобіль не рухається. На файлі 5553 особа, яку зафіксовано на відеозаписі, сідає в автомобіль, а з секунди 20-21 відеозапис припиняється та починається знову з моменту, коли зазначений автомобіль вже перебуває у русі. На підставі таких роздумів вважає, що, з відеозапису не можна встановити особу, яка сідає в автомобіль та знаходиться поряд з ним, а також сам факт керування нею даним автомобілем, що є безпосередньо предметом доказування у даній справі.

Представник позивача зазначив, що викладене було зазначено у письмових запереченнях, поданих до Управління патрульної поліції до розгляду справи, але не було враховано при винесенні рішення. Було складено протокол та накладено адміністративне стягнення.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (ст. 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша ст. 44, ст. 44-1, ч. 2 ст. 106-1, ч. 1, 2, 3, 4, 6 ст. 109, ст. 110, ч. 3 ст. 114, ч. 1 ст. 115, ст. 116-2, ч. 2 ст. 117, ч. 1,ч 2 ст. 119, ч. ч. 1, 2, 3, 5, 6 ст. 121, ст. 121-1, 121-2, ч. 1, 2, 3 ст. 122, ч. 1 ст. 123, ст. 124-1 - 126, ч. 1, 2, 3 ст. 127, ст. 128-129, ст. 132-1, ч. 1, 2 та 5 ст. 133, ч. ч. 3, 6, 8, 9, 10, 11 ст. 133-1, ч. 2 ст. 135, ст. 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), ст. 137, ч. 1, 2, 3 ст. 140, ст. 148, 151, ст. 161, 164-4, ст. 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), ст. 176, 177, ч. 1 ч. 2 ст. 178, ст. 180, 181-1, ч. 1 ст. 182, ст. 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Органи, які законодавством наділені компетенцією розглядати справи про адміністративні правопорушення, зобов'язані дотримуватись процесуальних норм, які регламентують порядок такого провадження.

У відповідності до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Так, до Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя було надано клопотання про відкладення розгляду справи від 03.09.2018 р. у зв'язку з продовженням лікарняного ОСОБА_2 та зайнятістю у судових засіданнях адвоката, із зазначенням бажання особи, що притягається до відповідальності, надати особисті пояснення щодо розгляду справи. Дане клопотання не було прийнято до уваги та 04.09.2018 р. винесено оскаржувану постанову, у п. 10 якої не зазначено про подання відповідного клопотання. Натомість, констатовано факт неявки сторони та її представника, що були повідомлені належним чином про дату розгляду справи, без поважних причин, про які було відомо посадовій особі, яка розглядала справу.

Крім зазначеного, представником позивача вказано, що Управлінням патрульної поліції при винесенні постанови відносно ОСОБА_2 всупереч вимогам ст.ст. 33, 280 КУпАП, не враховано чи вчинене на їх думку правопорушення заподіяло істотної шкоди правам та інтересам інших осіб, а також те, що він притягується вперше до адміністративної відповідальності. Отже, рішення у справі про адміністративне правопорушення відповідачем винесено без врахування усіх обставин, які мають значення для правильного її вирішення. Таким чином, постановою що оскаржується було порушено право та свободи позивача.

Адвокат ОСОБА_1, яка позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, надала пояснення, аналогічні тим, що викладені у позові. Додатково зазначила що оскаржувану постанову серії АР № 651592 винесено 04.09.2018 р., за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 96, тоді як адміністративне правопорушення, яке мало місце на думку уповноважених органів, було вчинено 23.07.2018 р. на вул. Яценка, 16. Також. Зазначила, що. інформацію щодо технічного засобу, яким здійснено відеозапис, який надано відповідачем у якості доказу вчинення адміністративного правопорушення постанова не містить, а у пункті 8 зазначено лише, що до постанови додається «відеозапис в архіві».

Відповідно до вимог ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідача по справі надав до суду відзив та матеріали до нього. Позовні вимоги категорично не визнає, зазначає, що вважає позов безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню судом.

Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи позивач ОСОБА_2, до суду не з'явився.

Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач Григоренка О.В., до суду не з'явився.

Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник третьої особи Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі до суду не з'явився.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 04.09.2018 р. т.в.о. начальника відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом Григоренко Олексієм Вікторовичем винесено постанову 651592 про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_2, відповідно до якої останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. 00 коп.

Відповідно до пп. В п. 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов'язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

З наданих суду матеріалів, відзиву відповідача, вивчених наданих до відзиву матеріалів, судом встановлено, що 23 липня 2018 року, позивач керував транспортним засобом Volkswagen Passat з номерним знаком НОМЕР_2 який не належить цьому транспортному засобу. Дійсний номерний знак 11 4025, чим порушив вимоги Правил дорожнього руху України.

Неодноразово позивача та його адвоката запрошували на розгляд матеріалу до підрозділу Патрульної поліції за адресою вул. Перемоги, 96 м. Запоріжжя, але після отримання запрошень на 20.08.2018 (отримано 17.08.2018), на 27.08.2018 року (отримано 21.08.2018 року) та на 04 вересня 2018 року позивач ОСОБА_2 та адвокат ОСОБА_1 не з'явились. В запрошенні було попередження, що у разі останньої неявки, буде прийняте рішення на підставі зібраних матеріалів. (а.с.67-68)

Суд приходить до висновку, що особа, яка з 23.07.2018 року була обізнана про наявність обставин, за яких необхідна її присутність у підрозділі Національної поліції, попереджена про це офіційно, яка проігнорувала виклик та тричі не з'явилася, вчинила ці дії умисно, її явка правомірно визнана "без поважної причини".

З матеріалів до адміністративної справи, що розглядалась підрозділом Патрульної поліції вбачається, що проводилась перевірка департаментом внутрішньої безпеки, та встановлено, що ОСОБА_2М, в позаробочий час на автомобілі Volkswagen Passat, що має номерний знак 114025 (на синьому фоні) перебував не за адресою місця гаражного зберігання.

На вказаному транспортному засобі було виявлено та зафіксовано номерний знак НОМЕР_1, що належить іншому транспортному засобу - "Субару Легаси", 2007 року випуску, власником якого є ОСОБА_6, який проживає за адресою АДРЕСА_1.

Згідно відповіді Регіонального Сервісного центру в Запорізькій області МВС України номерний знак НОМЕР_2 не знищувався. (а.с.70-71)

Факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом з номерними знаками, що не належать цьому транспортному засобу було встановлено та зафіксовано проведеним службовим розслідуванням, результати якого не було скасовано. При цьому ОСОБА_2, надаючи пояснення в межах службового розслідування, не заперечував керування ним автомобілем з номерним знаком НОМЕР_2. (а.с.85).

Щодо прийняття в якості доказу відеозапису, суд зазначає, що:

Враховуючи вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП відносно нього була винесена постанова про

накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Речовими доказами є предмети матеріального світу, що містять інформацію про обставини, які мають значення для справи. Речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

Оцінка доказів - це віднайдення відповіді на питання, чи може певна інформація слугувати доказом у справі, а також чи переконують докази кожен окремо та у своїй сукупності у наявності чи відсутності певної обставини у справі.

Суд оцінює докази у процесі всього розгляду справи, вирішуючи чи не кожне процесуальне питання. Навіть розглядаючи клопотання про залучення якогось доказу, суд оцінює його під кутом зору належності і допустимості і може відхилити його вже на цьому етапі без дослідження. Оцінку суд дає і під час дослідження доказів.

Наданий суду відеозапис було зроблено на АЗС камерою спостереження. Цей запис проводився не в автоматичному режимі фіксування порушень ПДР, а тому вимога позивача про застосування до вказаного доказу правил оформлення, як до записів з бодікамер та камер автоматичного фіксування, а саме з обов*язковим визначенням технічного засобу фіксування, класифікації його та зазначенням інших технічних характеристик є безпідставною. Наданий відеозапис є не основним доказом, а лише доповнює результати проведеної перевірки, а тому прийнятий судом та оцінений лише в сукупності з іншими доказами.

Щодо змісту відеозапису, то суд не може погодитися з представником позивача, що на запису не чітко видно, що за кермом автомобіля, який заїхав на АЗС знаходився саме ОСОБА_2 Саме ця особа вийшла з водійської двері автомобіля Volkswagen Passat з номерним знаком НОМЕР_2 та стала виконувати дії, щодо заправки автомобіля, потім ОСОБА_2 розраховувався з касиром за проведену заправку, повернувся до автомобіля та кермує автомобілем на виїзді з АЗС, одразу за автомобілем Volkswagen Passat з номерним знаком НОМЕР_2 на заправочне місце заїждзає інший автомобіль. Посилання представника позивача на те, що сам момент, коли ОСОБА_2 кермує автомобілем не зафіксовано, а запис має переривання, судом не приймається з огляду на розумність доведення таких обставин. Щодо проведення експертних досліджень представник позивача клопотань не заявляв, підтвердити обґрунтованість сумнівів належним обґрунтуванням не зміг.

Оскільки правопорушення мало місце, а відповідно до ст. 19 Конституції України - Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене суд вважає, що оскаржувана позивачем постанова Серії АР № 651592 від 04.09.2018 року у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП відносно нього винесена правомірно, дії виконані на

законних підставах, а тому постанова скасуванню не підлягає, оскільки вона була винесена з дотриманням вимог ст. 7, 27, 33, 38, 222, 276, 283, 285 КУпАП. У матеріалах справи про вказане адміністративне правопорушення наявні докази

скоєння цього правопорушення, які повністю підтверджують вину ОСОБА_2

Враховуючи встановлені обставини справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності та норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.7, 9, 245, 222, 268, 276-279, 283 КУпАП, ст. 2, 5, 9, 72-79, 90, 242-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до т.в.о. начальника відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі ДПП старшого лейтенанта поліції Григоренка Олексія Вікторовича, третя особа: Департамент патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення у повному обсязі виготовлено та підписано 13 січня 2019 року.

Суддя І.Б. Громова