Справа № 420/5667/18
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2019-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5667/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2019 року м.Ожеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко O.A., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Чорноморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 31 жовтня 2018 року надійшов позов ОСОБА_1 до Чорноморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 14 вересня 2018 року №12 Чорноморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області, про відмову у виплаті грошової допомоги відповідно до Постанови КМУ від 23.11.2011 №1191;

- визнати протиправними дії Чорноморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до страхового стажу, що дає право на отримання одноразової грошової допомоги, за період роботи на посаді завідувача психолого-медико-педагогічної консультації з 04 вересня 2001 року по 24 вересня 2018 року;

- зобов'язати Чорноморське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення десяти місячних пенсій, за період роботи на посаді завідувача психолого-медико-педагогічної консультації з 04 вересня 2001 року, по 24 вересня 2018 року та призначити і виплатити ОСОБА_1, одноразову грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій на день її призначення на підставі п. 7-1 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою суду від 05 листопада 2018 року судом залишено даний позов без руху та встановлено 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

Ухвалою судді від 12 листопада 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1, відкрито провадження у даній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Витребувано у Чорноморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області належним чином засвідчену копію пенсійної справи ОСОБА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно рішення №12 Чорноморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про відмову у виплаті грошової допомоги відповідно до Постанови КМУ від 23.11.2011 №1191, від 14 вересня 2018 року, розглянувши заяву від 20.06.2018 року щодо призначення пенсії за віком ОСОБА_1, в призначенні грошової допомоги відповідно до постанови КМУ від 23.11.2011 № 1191 відмовлено. Підставою для відмови у виплаті грошової допомоги Чорноморське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області вважає те, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховується періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної власності на посадах робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Пунктом 1 «Освіта» Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909, департамент освіти та науки як заклад освіти не передбачений. Враховуючи вищезазначене, стаж ОСОБА_1 для виплати грошової допомоги складає 13 років 11 місяців 27 днів. Позивач зазначає, що вищевказане рішення суб'єкта владних повноважень є таким, що не відповідає вимогам закону, а дії Чорноморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до страхового стажу, що дає право на отримання одноразової грошової допомоги - протиправними. Вказує, що згідно диплому з відзнакою НОМЕР_2 від 07 липня 1982 року, ОСОБА_1 у 1982 році закінчила Казахський державний педагогічний інститут за спеціальністю «алигофренопедагогика с дополнительной специальностью логопеда». Згідно запису у трудової книжці НОМЕР_3 від 27 січня 1983 року на ім'я ОСОБА_1 з 05.09.2001 року позивач була прийнята на посаду завідуючої психолого-медико-педагогічної консультації Управління освіти Одеського міського виконавчого комітету, за переводом з посади вчителя-дефектолога дошкільного закладу № 235 на підставі наказу № 494 від 04.09.2001 року. 31.12.2002 року, на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 21.10.2002 року № 343, Управління освіти Одеського міського виконавчого комітету реорганізовано в Управління освіти виконавчого комітету Одеської міської ради. 26.03.2003 року на підставі рішення Одеської міської ради від 26.03.2003 року № 1040-XXIV, Управлінням освіти виконавчого комітету Одеської міської ради змінено назва на Управління освіти Одеської міської ради. 27.06.2006 року на підставі рішення Одеської міської ради від 27.06.2006 року № 299-V, Управлінням освіти Одеської міської ради змінено найменування на Управління освіти та науки Одеської міської ради. 01.04.2011 року, на підставі наказу Управління освіти та науки Одеської міської ради від 31.03.2011 року № 74-К, позивач ОСОБА_1 переведена на посаду завідувача міської психолого-медико-педагогічної консультації. 19.02.2013 року, на підставі рішення Одеської міської ради від 19.02.2013 року № 2747-VI, Управлінням освіти та науки Одеської міської ради змінено найменування на Департамент освіти та науки Одеської міської ради. На підставі наказу № 245-К від 19.09.2018 року Департаменту освіти та науки Одеської міської ради, ОСОБА_1, завідувача міської психолого-медико-педагогічної консультації Департаменту освіти та науки Одеської міської ради, персонально попереджено про вивільнення за 2 місяці з роботи 24 вересня 2018 року за згодою профкому у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці - п.1 ст. 40 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку. Зазначає, що стаж роботи в управліннях та департаменті Одеської міської ради на посаді завідувача психолого-медико-педагогічної консультації на час звільнення складав 17 років 19 днів, який Чорноморське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області, не зарахувало при підрахунку стажу роботи на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Вказує, що ОСОБА_1 також постійно підвищувала кваліфікацію та проходила навчання у Одеському обласному інституті удосконалення вчителів по спеціальності «вчитель-дефектолог», що підтверджується посвідченням № 61201 від 30.04.2011 року; посвідченням № 002331 від 31.01.2015 року, посвідченням № 010354 від 27.02.2016 року. Посилаючись на ч.1 ст.24, п. 7-1 Розділу XV "Прикінцеве положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», п.«е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1191 «Про затвердження Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати» та від 14 червня 2000 року №963, якою затверджений «Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників», Положення про центральну та республіканську (Автономна Республіка Крим), обласні, Київську та Севастопольську міські, районні (міські) психолого-медико-педагогічні консультації, затвердженого Наказом від 07.07.2004 №569/38 Міністерства освіти і науки України та Академії педагогічних наук України, лист Міністерства освіти і науки України від 09.08.2005 року № 1/09/-414 «Про фінансування діяльності республіканської (АР Крим), обласних, Київської та Севастопольської міських, районних (міських) психолого-медико-педагогічних консультації» зазначає, що за період роботи на посаді завідувача психолого-медико-педагогічної консультації ОСОБА_1 проходила атестацію педагогічного працівника і за результатами атестації атестаційною комісією II (III) рівнів ОСОБА_1 відповідає займаній посаді, раніше присвоєним кваліфікаційній категорії «спеціаліст вищої категорії» та педагогічному званню «вчитель-методист», що підтверджується атестаційним листом від 14.04.1999 року, атестаційним листом від 17.04.2004 року, атестаційним листом від 10.04.2009 року, атестаційним листом від 20.03.2014 року та що у позивача ОСОБА_1 наявний спеціальний педагогічний стаж, її посади відносяться до посад педагогічних працівників, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, до призначення пенсії не отримувала будь-яку пенсію, а тому вона має право на нарахування та виплату грошової допомоги, яка передбачена п.7-1 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та постанови Кабінету Міністрів України № 1191 від 23.11.2011.

30 листопада 2018 року від відповідача за вх. №36952/18 до суду надійшов відзив на позов (а.с.145-147) в якому зазначено, що порядком №1191 встановлено таку умову до закладів та установ, періоди роботи на яких зараховується до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, як належність цих закладів, установ до державної та комунальної форми власності. При цьому, вичерпний перелік таких закладів і установ затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 №909. Відповідно до п.1 «Освіта» Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років Департамент освіти і науки як заклад не передбачений. Отже, підстав для задоволення позовних вимог не має. Аналогічна правова позиція викладена по справі №802/752/18. Вказано, що до позовної заяви наданий атестаційний лист від 17.04.2004, де не вірно зазначено прізвище позивача, замість ОСОБА_1 вказано ОСОБА_1 В атестаційному листі від 14.04.1999 також не вірно зазначено прізвище позивача, замість ОСОБА_1 вказано ОСОБА_1.

Враховуючи викладене, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Частиною 1 статті 120 КАС України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Враховуючи те, що провадження у справі відкрито 12 листопада 2018 року, строки розгляду даної справи, визначені ст.258 КАС України, в силу положень ст.120 КАС України рішення суду складено суддею 11.01.2019 року.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами, ознайомившись з відзивом відповідача на адміністративний позов, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та відзив, та перевіривши їх наданими з боку учасників справи доказами, суд встановив наступне.

Пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (у редакції, чинній на момент звернення позивача за призначенням пенсії) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України

Відповідно до Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. №1191 (далі - Порядок №1191) цей Порядок визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (п.1).

Згідно пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції, чинній на момент звернення позивача за призначенням пенсії) особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пункт 2 Порядку №1191 визначає, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені, зокрема, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. N 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».

Грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 р. призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію (п.5 Порядку №1191).

Таким чином, суд приходить до висновку, що для отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій згідно вищевказаних норм повинні бути дотримані наступні умови:

1) наявність пенсійного віку, передбачений статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»;

2) праця в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

3) страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

3) неотримання до звернення за вказаною грошовою допомогою будь-якої пенсії.

Суд зазначає, що недотримання хоча б однієї із вказаних умов позбавляє особи права на отримання вказаної грошової допомоги.

В свою чергу Кабінет Міністрів України постановою від 4 листопада 1993 р. №909 затвердив Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, у пункті 1 якого вказано назви закладів і установ та найменування посад у вказаних закладах та установах, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років згідно п.«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Суд зазначає, що ОСОБА_1 з 20 червня 2018 року перебуває на обліку в Чорноморському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Одеської області та отримує пенсію за віком, що підтверджується протоколом №689 від 27.06.2018 року (а.с.65).

20 червня 2018 року ОСОБА_1 подала до Чорноморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області заяву щодо виплати одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій (а.с.86).

Рішенням Чорноморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області №12 від 14 вересня 2018 року (а.с.22, 142) у призначенні грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1191 відмовлено. В обґрунтування відмови у рішенні зазначено, що до страхового стажу що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховується періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної власності на посадах робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Пунктом 1 «Освіта» Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909, департамент освіти та науки як заклад освіти не передбачений. Враховуючи вищезазначене стаж ОСОБА_1 для виплати грошової допомоги складає 13 років 11 місяців 27 днів.

Згідно трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 (а.с.23-26, 91-93), позивач:

- 05.09.2001 року прийнята на посаду завідуючої психолого-медико-педагогічної консультації Управління освіти Одеського міського виконавчого комітету, за переводом з посади вчителя-дефектолога дошкільного закладу № 235 на підставі наказу № 494 від 04.09.2001 року;

- 31.12.2002 року на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 21.10.2002 року № 343 Управління освіти Одеського міського виконавчого комітету реорганізовано в Управління освіти виконавчого комітету Одеської міської ради;

- 26.03.2003 року на підставі рішення Одеської міської ради від 26.03.2003 року №1040-XXIV змінено назву Управління освіти виконавчого комітету Одеської міської ради на Управління освіти Одеської міської ради;

- 27.06.2006 року на підставі рішення Одеської міської ради від 27.06.2006 року №299-V, Управління освіти Одеської міської ради перейменовано на управління освіти та науки Одеської міської ради;

- 01.04.2011 року на підставі наказу управління освіти та науки Одеської міської ради від 31.03.2011 року № 74-К ОСОБА_1 переведена на посаду завідувача міської психолого-медико-педагогічної консультації;

- 19.02.2013 року на підставі Рішення Одеської міської ради від 19.02.2013 року № 2747-VI змінено найменування Управління освіти та науки Одеської міської ради на департамент освіти та науки Одеської міської ради.

Наказом департаменту освіти та науки Одеської міської ради №245-К від 19.09.2018 року ОСОБА_1 завідувача міської психолого-медико-педагогічної консультації департаменту освіти та науки Одеської міської ради персонально попереджено про вивільнення за два місяці з роботи 24 вересня 2018 року за згодою профкому у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці (а.с.27).

Згідно запису №11 у трудовій книжці серії НОМЕР_3, ОСОБА_1 24 вересня 2018 року звільнена на підставі наказу №245-К від 19.09.2018 року.

Закон України «Про освіту» регулює суспільні відносини, що виникають у процесі реалізації конституційного права людини на освіту, прав та обов'язків фізичних і юридичних осіб, які беруть участь у реалізації цього права, а також визначає компетенцію державних органів та органів місцевого самоврядування у сфері освіти.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про освіту» заклад освіти - юридична особа публічного чи приватного права, основним видом діяльності якої є освітня діяльність.

Суд зазначає, що наказом Міністерства освіти та науки України №192 від 01.04.2003 року затверджено Примірне положення про відділ (управління) освіти виконавчого комітету міської ради, пунктом 1 якого встановлено, що відділ (управління) освіти виконавчого комітету міської ради (далі - відділ (управління) освіти) є структурним підрозділом виконавчого органу міської ради, який утворюється міською радою, та є підзвітним і підконтрольним раді, що його утворила, і підпорядковується виконавчому комітету міської ради та міському голові, а з питань здійснення делегованих йому повноважень підконтрольний управлінню освіти і науки відповідної обласної державної адміністрації (Міністерству освіти Автономної Республіки Крим).

Так, згідно п.2 вказаного Примірного положення основними завданнями відділу (управління) освіти є: 2.1. Реалізація державної політики в галузі освіти і виховання на відповідній території (з урахуванням особливостей соціально-культурного середовища міста); 2.2. Аналіз стану освіти в місті, прогнозування розвитку загальної середньої, дошкільної та позашкільної освіти, удосконалення мережі відповідних навчальних закладів незалежно від типів і форм власності згідно з освітніми потребами громадян; розробка та організація виконання міської програми розвитку освіти; 2.3. Створення умов для здобуття громадянами дошкільної, повної загальної середньої та позашкільної освіти; 2.4. Контроль за дотриманням законодавства в галузі освіти, Державного стандарту загальної середньої освіти та вимог Базового компонента дошкільної освіти відповідними навчальними закладами усіх типів і форм власності, розташованими на території міста; 2.5. Навчально-методичне керівництво та інспектування навчальних закладів, що знаходяться в межах відповідної території і є комунальною власністю, організація їх фінансового забезпечення та зміцнення їх матеріальної бази; координація діяльності цих навчальних закладів, а також навчальних закладів інших форм власності; 2.6. Проведення атестації загальноосвітніх, дошкільних та позашкільних навчальних закладів усіх типів і форм власності, розташованих на території міста; оприлюднення результатів атестації; 2.7. Сприяння розвитку самоврядування у загальноосвітніх, дошкільних та позашкільних навчальних закладах; 2.8. Комплектування навчальних закладів педагогічними працівниками, в тому числі керівними кадрами; вдосконалення професійної кваліфікації педагогічних працівників, їх перепідготовка та атестація у порядку, встановленому Міністерством освіти і науки України; 2.9. Сприяння проведенню експериментальної та інноваційної діяльності у навчально-виховному процесі навчальних закладі міста; 2.10. Забезпечення соціального захисту, охорони життя, здоров'я та захисту прав учасників навчально-виховного процесу в навчальних закладах і установах освіти; 2.11. Здійснення міжнародного співробітництва.

Згідно Положення про департамент освіти та науки Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 28.02.2011р. № 384-VІ «Про затвердження положень про виконавчі органи Одеської міської ради» департамент освіти та науки Одеської міської ради є виконавчим органом Одеської міської ради і створюється відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (п.1.1). Основними завданнями Департаменту є: 2.1.1. Участь у забезпеченні реалізації державної політики в галузі освіти, наукової, інноваційної діяльності на території міста Одеси; 2.1.2. Координація реалізації державної молодіжної політики на місцевому рівні; 2.1.3. Забезпечення у межах наданих повноважень доступності і безоплатності освіти, можливості навчання в школах державною та рідною мовами, вивчення рідної мови у комунальних навчальних закладах або через національно-культурні товариства; 2.1.4. Забезпечення розвитку системи освіти з метою формування гармонійно розвиненої, соціально активної, творчої особистості; 2.1.5. Створення в межах своїх повноважень умов для реалізації рівних прав громадян України на освіту, соціального захисту дітей дошкільного та шкільного віку, молоді, педагогічних, наукових, інших працівників закладів та установ освіти і науки; 2.1.6. Створення умов для здобуття громадянами повної загальної середньої освіти відповідно до освітніх потреб особистості та її індивідуальних здібностей, реалізації їхнього права відповідно до законодавства України на здобуття освіти; 2.1.7. Координація діяльності навчальних закладів та наукових установ з питань підбору, підготовки та навчання молоді; 2.1.8. Сприяння функціонуванню системи науково-технічної інформації; 2.1.9. Координація роботи підприємств, установ та організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності з навчання й виховання дітей дошкільного, шкільного віку та молоді; 2.1.10. Контроль за дотриманням актів законодавства в галузі освіти, забезпечення закладами освіти міста державних вимог щодо змісту, рівня та обсягу освіти; 2.1.11. Прогнозування у межах компетенції розвитку мережі закладів освіти у місті, його реалізація на основі чинного законодавства та здійснення міжнародного співробітництва; 2.1.12. Управління закладами освіти, що належать до комунальної власності, організація їхнього матеріально-фінансового, кадрового і науково-методичного забезпечення; 2.1.13. Координація діяльності з оперативного та організаційно-методичного управління дитячо-підлітковими клубами за місцем проживання комунальної установи «Міський підлітково-молодіжний центр»; 2.1.14. Забезпечення належних умов соціального розвитку молодіжної верстви територіальної громади м. Одеси; 2.1.15. Сприяння реалізації суспільних ініціатив громадських організацій, статутні цілі яких відповідають завданням державної молодіжної політики; 2.1.16. Організація оздоровлення, відпочинку та дозвілля дітей та молоді (п.2).

Таким чином, враховуючи викладене суд приходить до висновку, що психолого-медико-педагогічна консультація не входить до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. №909, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років згідно п.«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а відтак суд також приходить до висновку про правомірність прийнятого Чорноморським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Одеської області рішення від 14 вересня 2018 року №12 та про відсутність у ОСОБА_1 достатнього для виплати грошової допомоги згідно пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» стажу.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на Положення про центральну та республіканську (Автономна Республіка Крим), обласні, Київську та Севастопольську міські, районні (міські) психолого-медико-педагогічні консультації, затверджене наказом Міністерства освіти та науки України, Академії педагогічних наук України від 07.07.2004 року №569/38, оскільки вказане Положення стосується психолого-медико-педагогічних консультацій, засновниками яких є відповідні органи управління освітою місцевих органів виконавчої влади. Так, згідно п.1.15 районні (міські) консультації є державними методичними установами, що працюють на постійно діючій основі, утворюються відділами освіти районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, підпорядковуються їм з усіх питань діяльності; можуть функціонувати при районних методичних кабінетах, районних центрах практичної психології і соціальної роботи. Районна (міська) консультація науково-методично підзвітна консультації з повноваженнями обласної та центральній консультації.

При цьому позивач працювала на посаді завідуючого психолого-медико-педагогічної консультації Управління освіти Одеського міського виконавчого комітету, Управління освіти виконавчого комітету Одеської міської ради, Управління освіти Одеської міської ради, Управління освіти та науки Одеської міської ради та департаменту освіти та науки Одеської міської ради.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене у сукупності, суд вважає за доцільне відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241- 246, 250, 255, 295, 371 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Чорноморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення від 14 вересня 2018 року №12 Чорноморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області, про відмову у виплаті грошової допомоги відповідно до Постанови КМУ від 23.11.2011 № 1191; визнання протиправними дії Чорноморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до страхового стажу, що дає право на отримання одноразової грошової допомоги, за період роботи на посаді завідувача психолого-медико-педагогічної консультації з 04 вересня 2001 року по 24 вересня 2018 року; зобов'язання Чорноморське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення десяти місячних пенсій, за період роботи на посаді завідувача психолого-медико-педагогічної консультації з 04 вересня 2001 року, по 24 вересня 2018 року та призначити і виплатити ОСОБА_1, одноразову грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій на день її призначення на підставі п. 7-1 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1).

Відповідач - Чорноморське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області (вул.Хантадзе, буд.8-А, м.Чорноморськ, Одеська обл., 68001, ).

Суддя O.A. Вовченко

.