Справа № 0840/2945/18
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2018-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

28 грудня 2018 року Справа № 0840/2945/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Первинна професійна спілка «Правозахисники країни» (52070, Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Новоолександрівка, вул. Сурська, буд. 96)

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Первинна професійна спілка «Правозахисники країни» (ділі - третя особа), в якому позивач просить суд:

- визнати дії відповідача по не виплаті позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, а саме за сім повних років, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, премій, індексації, які позивач отримував під час служби в поліції, протиправними;

- визнати дії відповідача по перерахунку днів надмірно нарахованої позивачу частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року протиправними;

- зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, а саме за сім повних років, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, премій, індексації, які позивач отримував під час служби в поліції, з урахуванням виплаченої частини;

- зобов'язати відповідача провести перерахунок днів надмірно нарахованої частини чергової відпустки позивачу за час невідпрацьованої частини календарного року з 8 (восьми) днів на 3 (три) дні;

- зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу надмірно відраховані кошти за неправомірний перерахунок днів надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року, що складає за 5 (п'ять) днів;

- стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію (грошове забезпечення) за службу (роботу) в нічний час за період з 16 квітня 2016 року по 07 червня 2017 року, в розмірі денного грошового забезпечення позивача за відпрацьовані періоди та доплати в розмірі 35 відсотків посадового окладу позивача, з розрахунку за кожну годину служби в нічний час;

- стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 3000,00 грн.

Ухвалою суду від 25.07.2018 відкрито провадження в адміністративній справі №0840/2945/18 та призначено підготовче засідання на 04.09.2018.

Ухвалою суду від 04.09.2018 відкладено підготовче засідання до 24.09.2018.

Ухвалою суду від 24.09.2018 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання до 18.10.2018.

Ухвалою суду від 18.10.2018 відкладено підготовче засідання до 30.10.2018.

Ухвалою суду від 30.10.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.11.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебував на службі в Управлінні патрульної поліції в м. Запоріжжі. Вказує, що при звільненні не отримав одноразову грошову допомогу у розмірі 50% місячного грошового забезпечення. Крім того, вважає, що відповідачем невірно проведено розрахунок днів надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року, оскільки не враховано, що у 2017 році ним фактично відпрацьовано 9 місяців 24 дні, а у відпустці він перебував 30 днів, а не 31, як вказує відповідач. Також зазначає, що відповідачем протиправно не виплачувалися доплати за службу у нічний час. З урахуванням викладених обставин, просить задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач позов не визнав, надав відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки одноразову грошову допомогу позивачу виплачено, що підтверджується відповідною довідкою. Розрахунок днів надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року проводиться з урахуванням повних відпрацьованих місяців, що складає 9 місяців. Грошове забезпечення виплачується у межах асигнувань, що виключає доплати за роботу у нічний час, оскільки такі виплати будуть перевищувати граничний розмір грошового забезпечення поліцейського.

За правилами, встановленими ч. 3 ст. 194 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 проходив службу з 01.08.2007 по 09.07.2013 в органах внутрішніх справ, з 08.02.2016 по 24.10.2017 - в Національній поліції України (на посаді інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції), що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами.

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 18.10.2017 №423 о/с, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції через хворобу з 24.10.2017, із відрахуванням за 08 діб щорічної чергової основної оплачуваної відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року. Станом на день звільнення стаж служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років у календарному обчисленні складає 07 років 07 місяців 24 дні (а.с. 30).

Позивач є інвалідом ІІ групи, що підтверджується посвідченням від 16.11.2017 серії НОМЕР_2; інвалідність настала внаслідок травми, пов'язаної з виконанням службових обов'язків, про що свідчить довідка до акта огляду МСЕК від 14.11.2017 серії АВ №0674410, довідка про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 14.11.2017 серії АГ №0008730, акт про нещасний випадок від 07.08.2017 №41.

Не погодившись із розрахунком надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року, а також з невиплатою при звільненні одноразової грошової допомоги, позивач звернувся із скаргою до Департаменту патрульної поліції.

Листом від 20.03.2018 №К-1161/41/5/01-2018 у задоволенні скарги відмовлено.

Вважаючи дії відповідача протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про національну поліцію» від 02.07.2015

№ 580-VIII (Закон № 580-VIII; тут та надалі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частин першої, другої, п'ятої статті 94 Закону № 580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Статтею 102 Закону № 580-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Стаття 77 Закону № 580-VIII регламентує звільнення зі служби в поліції.

Так, пунктом 2 частини першої ст. 77 Закону № 580-VIII встановлено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення (ч. 2 ст. 77 Закону № 580-VIII).

День звільнення вважається останнім днем служби (ч. 3 ст. 77 Закону № 580-VIII).

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров'я, працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України «Про Національну поліцію» проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше п'яти років і до 7 листопада 2015 року були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України «Про державну службу», а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Як зазначено в наказі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 18.10.2017 №423 о/с та не заперечується сторонами, станом на день звільнення зі служби вислуга років ОСОБА_1 у календарному обчисленні складає 07 років 07 місяців 24 дні, тобто він має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 7 років служби.

Відповідачем до матеріалів справи надано довідку про доходи ОСОБА_1 від 17.09.2018 №1606 (а.с. 214), відповідно до якої останньому виплачено одноразову грошовому допомогу при звільненні за 7 років згідно наказу від 18.10.2017 №423 о/с двома платежами: у лютому 2018 року у сумі 4 111,68 грн. та у липні 2018 року у сумі 24 670,05 грн.

Заперечень від позивача щодо отримання даних сум не надходило, зауважень щодо розрахунку не надано, отже відповідачем виконано обов'язок щодо виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, а тому позовні вимоги в частині визнання дій відповідача по не виплаті позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, а саме за сім повних років, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, премій, індексації, які позивач отримував під час служби в поліції, протиправними та зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, а саме за сім повних років, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, премій, індексації, які позивач отримував під час служби в поліції, з урахуванням виплаченої частини, задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про визнання дій відповідача по перерахунку днів надмірно нарахованої позивачу частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року, протиправними та зобов'язання відповідача провести перерахунок днів надмірно нарахованої частини чергової відпустки позивачу за час невідпрацьованої частини календарного року з 8 (восьми) днів на 3 (три) дні, слід зазначити про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 Закону № 580-VIII стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

За правилами, встановленими пунктами 1, 3 ч. 2 ст. 78 Закону № 580-VIII до стажу служби в поліції зараховуються: служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду; служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Згідно частини 3 ст. 78 Закону № 580-VIII під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.

Статтею 92 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом.

Поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв'язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.

Стаття 93 Закону № 580-VIII визначає порядок обчислення тривалості відпусток поліцейських.

Тривалість відпусток поліцейського обчислюється подобово. Святкові та неробочі дні до тривалості відпусток не включаються (ч. 1 ст. 93 Закону № 580-VIII).

Тривалість щорічної основної оплачуваної відпустки поліцейського становить тридцять календарних днів, якщо законом не визначено більшої тривалості відпустки (ч. 2 ст. 93 Закону № 580-VIII).

За кожний повний календарний рік служби в поліції після досягнення п'ятирічного стажу служби поліцейському надається один календарний день додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як п'ятнадцять календарних днів (ч. 3 ст. 93 Закону № 580-VIII).

Чергова відпустка надається поліцейському, як правило, до кінця календарного року (ч. 7 ст. 93 Закону № 580-VIII).

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 15.03.2017 №1261 надано щорічну чергову оплачувану відпустку ОСОБА_1 тривалістю 31 доба (з урахуванням 1 дня додаткової оплачуваної відпустки за вислугу років) з 15.03.2017 по 14.04.2017.

Як вже зазначено вище, вислуга позивача становить повних 7 календарних років, отже за правилами, встановленими ч. 3 ст. 93 Закону № 580-VIII, у 2017 році він мав право на 2 дні додаткової оплачуваної відпустки (по одному дню за кожен календарний рік, відпрацьований після досягнення п'ятирічного стажу служби).

Судом встановлено, що позивача звільнено зі служби 24.10.2017.

Поліцейським у рік звільнення за власним бажанням, за віком, через хворобу чи скорочення штату в році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення.

При звільненні поліцейського проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року (ч. 9 ст. 93 Закону № 580-VIII).

Таким чином, обчислення тривалості основної відпустки, на яку має право позивач, має проводитися пропорційно до кожного повного місяця служби, що прямо передбачено Законом № 580-VIII.

Відтак, у 2017 році ОСОБА_1 мав повних 9 місяців служби (січень-вересень), а розрахунки, зроблені ним з урахуванням 24 відпрацьованих у жовтні 2017 році днів, судом не приймаються, на підставі ч. 9 ст. 93 Закону № 580-VIII.

Посилання позивача на те, що фактично ним у 2017 році використано 30 днів відпустки, свого підтвердження матеріалами справи не знайшли; відпустку надано кількістю 31 день, доказів відкликання останнього з відпустки та дострокового виходу на службу суду не надано.

Проте, дії відповідача по перерахунку днів надмірно нарахованої позивачу частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року, суд вважає протиправними в частині, з урахуванням наступного.

Сторонами не заперечується, що за кожен повний місяць служби поліцейський має право на 2,5 дні основної відпустки (розраховані з розрахунку 30 днів:12 місяців).

Так, станом на день звільнення ОСОБА_1 мав право на щорічну основну відпустку тривалістю 23 дні (2,5х9 місяців=22,5, округлені до 23 днів) та 2 дні додаткової відпустки, що в сукупності становить 25 днів.

Відповідно до наказу від 15.03.2017 №1261 позивачем використано 31 день відпустки, тобто надмірно нарахована частина чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року становить 6 днів, а не 8, як розраховує відповідач, при цьому не беручі до уваги додаткову відпустку, отже Департамент патрульної поліції має нарахувати та виплатити позивачу надмірно відраховані кошти за неправомірний перерахунок 2 днів надмірно нарахованої частини чергової відпустки (обчислені як різниця між 8 днями, які неправомірно обчислив відповідач та 6 днями, які фактично надмірно використав позивач).

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню в частині визнання дії відповідача по перерахунку днів надмірно нарахованої позивачу частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року, протиправними; зобов'язання відповідача провести перерахунок днів надмірно нарахованої частини чергової відпустки позивачу за час невідпрацьованої частини календарного року з 8 (восьми) днів на 6 (шість) днів; зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу надмірно відраховані кошти за неправомірний перерахунок днів надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року, що складає за 2 (два) дні.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача компенсації (грошового забезпечення) за службу (роботу) в нічний час за період з 16 квітня 2016 року по 07 червня 2017 року, в розмірі денного грошового забезпечення позивача за відпрацьовані періоди та доплати в розмірі 35 відсотків посадового окладу позивача, з розрахунку за кожну годину служби в нічний час, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова №988) грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Підпунктом третім пункту 5 Постанови № 988 визначено виплачувати доплату за службу в нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

Відповідно до ст. 94 Закону № 580-VIII, Постанови №988, з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 (надалі - Порядок №260) затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання.

Згідно пункту 3 розділу І Порядку № 260, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 11 розділу І Порядку № 260 визначено, що грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення.

Пунктом 11 розділу ІІ Порядку № 260 передбачено, що поліцейським, які виконують службові обов'язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні.

Службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов'язків у період з 22.00 до 06.00.

Поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час.

Поліцейським добового наряду під час чергування почергово надаються перерви для вживання їжі та короткочасного відпочинку. Загальна тривалість такої перерви становить 4 години (2 години вдень і 2 години вночі) та не включається в службовий час.

Підставами для виконання службових обов'язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.

Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов.

Поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.

За період з 16 квітня 2016 року по 07 червня 2017 року ОСОБА_1 мав 64 нічні зміни, а саме: 16.04.2016, 20.04.2016, 24.04.2016, 28.04.2016, 02.05.2016, 03.05.2016, 06.05.2016, 10.05.2016, 14.05.2016, 18.05.2016, 22.05.2016, 26.05.2016, 30.05.2016, 03.06.2016, 07.06.2016, 11.06.2016, 15.06.2016, 27.06.2016, 29.07.2016, 05.08.2016, 06.08.2016, 13.08.2016, 14.08.2016, 21.08.2016, 22.08.2016, 29.08.2016, 30.08.2016, 06.09.2016, 07.09.2016, 14.09.2016, 15.09.2016, 22.09.2016, 23.09.2016, 08.10.2016, 09.10.2016, 03.12.2016, 04.12.2016, 27.12.2016, 28.12.2016, 04.01.2017, 05.01.2017, 20.01.2017, 21.01.2017, 28.01.2017, 29.01.2017, 05.02.2017, 06.02.2017, 13.02.2017, 14.02.2017, 01.03.2017, 02.03.2017, 09.03.2017, 10.03.2017, 18.04.2017, 04.05.2017, 05.05.2017, 12.05.2017, 13.05.2017, 20.05.2017, 21.05.2017, 28.05.2017, 29.05.2017, 05.06.2017, 06.06.2017, що підтверджується розстановкою сил та засобів 1 батальйону УПП у м. Запоріжжі (а.с. 87 - 205) та не заперечується сторонами.

Облік несення служби в нічний час за період з 16.04.2016 по 07.06.2017 в Управлінні патрульної поліції м. Запоріжжя не проводився, про що Департамент патрульної поліції зазначив у листі від 25.10.2018 №12207/41/5/05-2018, однак вказана обставина не може слугувати підставою для позбавлення позивача доплати за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

Як зазначено в пункті 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05 квітня 2005 року, засіб захисту, що вимагається статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Відтак, враховуючи, що розрахунку належної до стягнення суми доплат за роботу в нічний час сторонами не надано, конкретної суми до стягнення не заявлено, належним способом захисту прав позивача є не стягнення таких сум, а зобов'язання Департаменту патрульної поліції нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з 16 квітня 2016 року по 07 червня 2017 року.

Щодо вимоги стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 3000,00 грн. суд зазначає наступне.

В обґрунтування понесених витрат до матеріалів справи позивачем подано: договір про надання юридичних послуг від 19.06.2018 №19/06-01, квитанція від 19.06.2018 №19/06-1 на 3000,00 грн., акт про оплату послуг від 19.06.2018, розрахунок наданих послуг від 19.06.2018 (усна консультація та правовий аналіз документів - 800,00 грн.; написання адміністративного позову - 1800,00 грн.; подача позову до суду - 400,00 грн.), прейскурант цін на юридичні послуги ФОП ОСОБА_2

Згідно ч.ч. 1, 3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Таким чином, вимогами ст. 134 КАС України передбачено відшкодування витрат на професійну правничу допомогу виключно адвокатам; окрім того, заявлена до стягнення сума витрат має бути співмірною з наданими послугами.

Позивачем до матеріалів справи не надано доказів того, що ФОП ОСОБА_2, із яким укладено договір про надання юридичних послуг від 19.06.2018 №19/06-01, є адвокатом. Крім того, адміністративний позов підписано ОСОБА_1 особисто; на конверті, в якому позов надійшов до суду, зазначено прізвище та поштову адресу позивача, отже переконливих доказів того, що представник позивача брав участь у написанні адміністративного позову та подачі його до суду не надано.

З урахуванням викладеного в задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу слід відмовити.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» як інвалід ІІ групи, питання щодо судових витрат у вигляді судового збору не вирішується.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

2. Визнати дії Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3; ) по перерахунку днів надмірно нарахованої ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1; ІНФОРМАЦІЯ_1) частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року протиправними.

3. Зобов'язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3; ) провести перерахунок днів надмірно нарахованої частини чергової відпустки ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1; ІНФОРМАЦІЯ_1) за час невідпрацьованої частини календарного року з 8 (восьми) днів на 6 (шість) днів.

4. Зобов'язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3; ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1; ІНФОРМАЦІЯ_1) надмірно відраховані кошти за неправомірний перерахунок днів надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року, що складає 2 (два) дні.

5. Зобов'язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3; ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1; ІНФОРМАЦІЯ_1) доплату за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з 16 квітня 2016 року по 07 червня 2017 року.

6. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі виготовлено 28.12.2018.

Суддя Ю.П. Бойченко