Справа № 826/14190/17
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2019-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 січня 2019 року № 826/14190/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Бора»

до

Головного управління ДФС у м. Києві

про

визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 02.10.2017 № і № в частинах, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Бора», (далі також – позивач, ТОВ «Бора») з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі також – відповідач, ГУ ДФС у м. Києві), в якому просило: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 02.10.2017 № в частині нарахування штрафних санкцій у розмірі 6 558,35 грн.; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 02.10.2017 № в частині нарахування штрафних санкцій у розмірі 15 116,05 грн.

Позовні вимоги мотивовані неправильністю здійснених контролюючим органом розрахунків сум штрафних санкцій, застосованих до ТОВ «Бора» відповідно до ст. 126 Податкового кодексу України у зв’язку з несвоєчасною сплатою платником (позивачем) задекларованих за звітні періоди 2016 та 2017 років сум орендної плати за землю.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.11.2017 відкрито провадження у справі №826/14190/17 за вказаним позовом ТОВ «Бора», закінчено підготовче провадження та дану справу призначено до судового розгляду в судовому засіданні.

У призначеному судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав повністю, а представник відповідача проти позову заперечував з підстав і мотивів, що наведені у тексті його відзиву на позовну заяву.

Свої заперечення проти позову відповідач обґрунтовує тим, що підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень були матеріали камеральної перевірки з питань своєчасності сплати позивачем орендної плати за землю за період з 15.12.2016 по 12.09.2017 (акт від 12.09.2017 №7328/26-15-12-09/31953263.

З метою спростування позовних вимог представник відповідача надав суду у судовому засіданні матеріали камеральної перевірки та витяги з інтегрованої картки платника орендної плати з юридичних осіб (ТОВ «Бора») за 2016 – 2017 роки.

15.01.2018 суд на підставі ч. 3 ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції чинній на момент вчинення відповідної процесуальної дії) суд ухвалив про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані особами, які беруть участь у справі, документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

12.09.2017 працівником ГУ ДФС у м. Києві проведено камеральну перевірку ТОВ «Бора» з питань дотримання ним вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати орендної плати за землю за період з 15.12.2016 по 12.09.2017. За результатами такої проведеної перевірки був складений акт від 12.09.2017 №7328/26-15-12-09-19/31953263.

У висновках цього акта перевірки зафіксовано порушення позивачем вимог п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України, а саме - порушення термінів сплати самостійно визначених (задекларованих) податкових зобов’язань з орендної плати з юридичних осіб. Перелік сум таких несвоєчасно сплачених податкових зобов’язань, граничні терміни їх сплати, дати фактичної сплати наведені в таблиці №1 на стор. 2 акта перевірки.

02.10.2017 ГУ ДФС у м. Києві на підставі цього акта перевірки та згідно зі ст. 126 Податкового кодексу України прийняло наступні податкові повідомлення-рішення форми «Ш»:

- №, яким до ТОВ «Бора» застосовано штрафну санкцію за затримку сплати грошових зобов’язань з орендної плати з юридичних осіб на терміни до 30 календарних днів, всього у розмірі 13 792,42 грн. (що становить 10% від загальної суми несвоєчасно сплачених грошових зобов’язань – 137 924,21 грн.);

- №, яким до ТОВ «Бора» застосовано штрафну санкцію за затримку сплати грошових зобов’язань з орендної плати з юридичних осіб на терміни більше ніж 30 календарних днів, всього у розмірі 197 993,99 грн. (що становить 20% від загальної суми несвоєчасно сплачених грошових зобов’язань – 989 970 грн.). Розрахунки сум штрафних санкцій додані до вказаних податкових повідомлень-рішень.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Нормативно-правовим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, є Податковий кодекс України (далі – ПК України).

Так, відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності є обов'язковим платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Згідно норм ст. 36 цього Кодексу податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Пунктом 54.1 ст. 54 ПК України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов’язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов’язання та/або пені вважається узгодженою.

За загальним правилом нарахування та сплати податків, визначеним в абз. 1 п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Поряд з цим, п. 288.7 ст. 288 ПК України встановлено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

Так, згідно з п. 287.3 ст. 287 ПК України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до п. 31.1 і п. 31.3 ст. 31 ПК України, строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному додатковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов'язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою. Строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо.

Виконанням податкового обов’язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов’язань у встановлений податковим законодавством строк (п. 38.1 ст. 38 ПК України).

У силу приписів п. 20.1.19 ст. 20 ПК України, контролюючі органи наділені, зокрема, правом застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені (п. 111.2 ст. 111 ПК України).

Зокрема, згідно з абз. 2 п. 126.1 ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до наданих сторонами матеріалів суд встановив, що 18.02.2016 та 17.02.2017 ТОВ «Бора» подало до ДПІ у Солом’янському районі ГУ ДФС у м. Києві електронні податкові декларації з плати за землю за 2016 рік (реєстр. №) та 2017 рік (реєстр. №), де задекларувало до сплати податкові зобов’язання з орендної плати: за 2016 рік - 1 263 792,02 грн. (з них по 105 316 грн. за кожен місяць з січня по листопад 2016 року, та 105 316,02 грн. – за грудень 2016 року); за 2017 рік – 1 339 619,54 грн. (з них по 111 634,96 грн. за кожен місяць з січня по листопад 2017 року, та 111 634,98 грн. – за грудень 2017 року).

Згідно наданих позивачем суду платіжних доручень ТОВ «Бора» перерахувало в оплату задекларованих платежів (орендної плати з юридичних осіб) за 2016 та 2017 рік наступні суми: 10.10.2016 – 35 000 грн., 28.10.2016 – 31 000 грн., 15.12.2016 – 80 000 грн., 27.12.2016 – 70 000 грн., 30.08.2017 – 889 000 грн., 30.08.2017 – 90 000 грн., 01.09.2017 – 80 000 грн., 29.09.2017 – 112 000 грн. При цьому, в тексті свого позову позивач визнав, що сплата самостійно визначених ним податкових зобов’язань з орендної плати за місяці вересень-грудень 2016 року та січень-липень 2017 року здійснювалась ним з порушенням граничних термінів сплати таких податкових зобов’язань, визначених п. 287.3 ст. 287 ПК України.

В ході розгляду даної справи представник відповідача надав суду витяги з інтегрованої картки платника орендної плати з юридичних осіб – ТОВ «Бора» за 2016 та 2017 роки.

За змістом положень Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422, «інтегрована картка платника» є формою оперативного обліку податків, зборів митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами. Інтегровані картки платника відкриваються за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками, з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС.

Тобто, в інтегрованій картці платника відображаються відомості про нараховані самостійно визначені платником та/або визначені контролюючим органом суми зобов'язань, штрафних санкцій та пеня за податками, зборами, митними платежами, а також відомості щодо погашення таких зобов?язань. При цьому, нарахування податків в інтегрованій картці платника здійснюються відповідно до звітності, що подається платником до територіального органу Міндоходів. Нарахування узгоджених сум грошових зобов'язань за податками, нарахованих до сплати, в інтегрованій картці платника здійснюється датою граничного строку сплати таких нарахувань.

Проаналізувавши зміст наданих відповідачем витягів з інтегрованої картки платника орендної плати з юридичних осіб (ТОВ «Бора») за 2016 – 2017 роки у сукупності з іншими матеріалами справи, суд дійшов висновків про правомірність застосованих до позивача штрафних санкцій за несвоєчасну сплату податкових зобов’язань з орендної плати з юридичних осіб з порушенням граничних термінів сплати на строк до 30 календарних днів в частині суми 10 910,80 грн., та штрафних санкцій за несвоєчасну сплату податкових зобов’язань з орендної плати з юридичних осіб з порушенням граничних термінів сплати на строк більше 30 календарних днів в частині суми 196 137,24 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якої це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб’єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч. 3 ст. 139 цього Кодексу).

Наявним у матеріалах справи платіжним дорученням від 26.10.2017 № підтверджено, що ТОВ «Бора» під час звернення до суду з вказаними позовом сплачено судовий збір у загальному розмірі 1 600 грн. Відтак, суд вказує про присудження судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в частині задоволених позовних вимог на користь позивача у сумі 349,76 грн.

Керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бора» (, адреса: 01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 9Б, оф. 23) до Головного управління ДФС у м. Києві (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 02.10.2017 № і № в частинах задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 02.10.2017 № в частині суми визначеної штрафної санкції у розмірі 2 881,62 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 02.10.2017 № в частині суми визначеної штрафної санкції у розмірі 1 856,75 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Присудити здійснені Товариством з обмеженою відповідальністю «Бора» (, адреса: 01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 9Б, оф. 23) документально підтверджені судові витрати у розмірі 349,76 грн. (триста сорока дев’яти гривень 76 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок