Справа № 725/5609/18
Суддя: Стоцька Л. А.
Дата ухвалення: 2019-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 725/5609/18
Номер провадження 2-а/725/193/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2019 Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі:

головуючого судді Стоцька Л. А.

за участю секретаря: Майстрюк В.О.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Рачук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил від 12.10.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил.

Посилався на те, що 12 жовтня 2018 року заступником начальника Чернівецької митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії було винесено постанову у справі про порушення митних правил №1359/40800/18, якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме: 556713 грн. 75 коп.

Вказаною постановою було встановлено, що він 18.11.2017 року, маючи статус громадянина-резидента, для перетину митного кордону у пункті пропуску «Шегині-Медика» Львівської митниці ДФС використовував паспортний документ громадянина Республіки Румунія, при цьому ввіз на територію України автомобіль марки «Renault Scenic» р.н. НОМЕР_3, з метою ухилення від сплати обов'язкових митних платежів, що передбачені ч.3 ст. 380 МК України.

Із постановою позивач не погоджується та вважає її незаконною та такою, що не відповідає обставинам події та була винесена за відсутності належних, достовірних та достатніх доказів.

Зокрема, ОСОБА_4 вказував на те, що є нерезидентом та має постійне місце проживання у Федеративній республіці Німеччині, що підтверджує відповідною довідкою, яка була нотаріально посвідчена та засвідчена апостилем. Так, 1 2017 році він перебував за межами України 268 днів, а на території України лише 97 днів. На момент складення протоколу відносно нього зазначений транспортний засіб було вивезено за межі території України.

Крім того, вважає, що визначений митним органом розмір несплачених митних платежів не ґрунтується на належних і допустимих доказах. Зокрема, його було визначено на підставі службової записки, сформованої на підставі відомостей з Інтернету про вартість подібних транспортних засобів, що є недостатнім для вірного і точного нарахування необхідних до сплати митних платежів.

Просив визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил №1359/40800/18, якою його було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Представником відповідача було подано відзив на позовну заяву з письмовими доказами, в якому митниця позов не визнала, просила відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні адміністративний позов підтримав та підтвердив, викладені у ньому обставини. Зазначив, що не погоджується із розміром визначених митницею до сплати платежів, однак позивач оплатити вартість авто товарознавчої експертизи не має змоги, оскільки перебуває у скрутному матеріальному становищі. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні адміністративний позов не визнала з підстав, викладених у поданому до суду відзиві на позов. Просила відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що 13.05.2018 року головним державним інспектором ВМО митного посту «Кельменці» Чернівецької митниці ДФС відносно позивача було складено протокол про порушення митних правил №1359/408020/18 (а.с. 10-11).

Як вбачається із змісту протоколу, інспектором було виявлено порушення: 12.05.2018 року о 21 год. 03 хв. на територію пункту пропуску «Мамалига-Крива» митного поста «Кельменці» Чернівецької митниці ДФС в'їхав легковий автомобіль марки «Renault Scenic» р.н. НОМЕР_3 під керуванням громадянина Румунії ОСОБА_3 До митного контролю громадянин ОСОБА_3 подав закордонний паспорт громадянина Румунії НОМЕР_1, виданий 20.06.2014 року та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2.

У процесі здійснення аналізу перетину митного кордону України транспортного засобу марки «Renault Scenic» р.н. НОМЕР_3, країна реєстрації Польща встановлено, що 18.11.2017 року зазначена особа ввезла на митну територію України даний транспортний засіб у режимі «тимчасового ввезення» через міжнародний пункт пропуску «Шегині Медика» Львівської митниці ДФС з використанням паспорту громадянина Румунії.

Під час митного контролю, згідно інформації, отриманої з ГУ ДФС України в Чернівецькій області ОСОБА_3 є громадянином України.

Таким чином, під час переміщення вказаного транспортного засобу через митний кордон України особа надавала документ, який є підставою для не сплати митних платежів при ввезенні транспортних засобів особистого користування, маючи статус «резидента».

Постановою по справі про порушення митних правил №1359/40800/18 від 12.10.2018 року ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме у розмірі 556713 грн. 75 коп. (а.с.12-14).

За змістом ст.485 Митного кодексу України особа притягається до відповідальності у разі заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Такі дії тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Таким чином, обов'язковим елементом складу правопорушення є інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Як було встановлено судом, у ОСОБА_3 наявний паспорт громадянина України серії НОМЕР_5, виданий 31.07.2012 року (а.с.9). Також, відповідно до облікової картки особи Державної міграційної служби, у позивача наявний паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_6 (а.с.61).

Відповідно до п.1 ст. 2 Закону України «Про громадянство України», якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Отже, спірні правовідносини регулюються нормами Митного кодексу України, Закону України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року, Закону України від 21.01.1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», Порядком централізованого оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2013 року №185, а також Порядком розгляду в дипломатичних представництвах або консульських установах України за кордоном клопотань громадян України, які виїхали за її межі тимчасово, про залишення на постійне проживання за кордон, затвердженого наказом Міністерства закордонних справ України від 22.11.1999 №201.

Документом, що підтверджує постійне проживання громадянина України за кордоном, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон зі штампом «Постійне проживання» або таким написом (з відміткою про дату внесення та із зазначенням посади і прізвища особи, яка його внесла), який скріплюється підписом посадової особи та печаткою відповідного територіального підрозділу Міністерства закордонних справ України або дипломатичного представництва чи консульської установи України за кордон.

Проте, з дослідженої у судовому засіданні довідки Адміністрації округу Райнікендорф м.Берлін від 21.01.2018 року видно, що ОСОБА_7 має зареєстроване місце проживання у АДРЕСА_1. На вказаній довідці наявний апостиль, вона нотаріально-посвідчена, будь-якими доказами відповідачем не спростована (а.с.15-18).

Закордонний паспорт громадянина України ОСОБА_3 для виїзду за кордон не був предметом дослідження Чернівецької митниці ДФС, у наданих суду одночасно із відзивом матеріалах справи№1359/40800/18 його копія відсутня (а.с.51-135).

Необхідність сплати особою митних платежів при ввезенні на територію України транспортного засобу для особистого користування або звільнення від їх сплати залежить від того, чи є особа резидентом чи нерезидентом і встановлюється митним органом при ввезенні автомобіля на територію України.

Основоположним критерієм визначення особи резидентом чи нерезидентом у розумінні Митного кодексу України є її постійне місце проживання, а не її громадянство, оскільки нерезидентом може бути, зокрема, як громадянин України, так і громадянин іншої держави.

Для того щоб особа вважалася нерезидентом вона повинна відповідати певним критеріям характерним для нерезидентів України, а саме мати статус (бути) іноземця чи особи без громадянства або бути громадянином України, який має постійне місце проживання за межами України, у тому числі таким, який тимчасово перебуває на території України.

Саме до таких висновків дійшов Верховний Суд щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові від 16 жовтня 2018 року у справі №751/7809/16-а, провадження № К/9901/11364/18.

Таким чином, уповноважений органу, притягуючи ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, зобов'язаний був встановити на підставі належних та допустимих доказів у справі чи є позивач резидентом України.

Натомість у матеріалах справи наявні дві довідки Юрковецької сільської ради Заставнівського району щодо проживання ОСОБА_3 в с.Юрківці суперечливого змісту (а.с.19, 79). Так, у довідці від 01.06.2018 року, яка була надана Чернівецькій митниці ДФС зазначено, що ОСОБА_3 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_2. Однак, в подальшому, 16.07.2018 року сільською радою ОСОБА_3 було видано довідку про те, що він зареєстрований в АДРЕСА_2, проте там не проживає.

Також, з дослідженої у судовому засіданні довідки Державної прикордонної служби України №184/Х-10635 від 07.08.2018 року видно, що 18.11.2017 року ОСОБА_3 в'їхав на територію України через пункт пропуску «Шегині» на транспортному засобі р.н.НОМЕР_4, що є відмінним від р.н. автомобіля марки «Renault Scenic» (а.с.116-118).

Представник відповідача суду пояснила, що зазначені вище обставини відповідачем не перевірялись та не встановлювалися.

Згідно ч.3 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у статті 319 цього Кодексу. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу. Пальне, що міститься у звичайних (встановлених заводом-виробником) баках зазначених транспортних засобів (частина друга статті).

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини, суд приходить до висновку, що уповноваженою посадовою особою не в повній мірі були виконані вимоги ст. 489 МК України та не встановлено усіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 72, 77, 80, 90, 94 242, 245, 246, 250, 255, 271, 286, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову №1359/40800/18 від 12.10.2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України та надіслати справу на новий розгляд до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Л. А. Стоцька