Справа № 520/11908/18
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2019-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

14 січня 2019 р. Справа № 520/11908/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шляхової О.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУНОМЕР_1) до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 6 під., 10 пов.,м. Харків,61022, ) про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в якому просить суд:

- Скасувати постанову від 31.08.2018 року старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Кунєвої Марини Іванівни ВП №57029163 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 740 895. 94 грн.

- Скасувати постанову від 10.12.2018 року старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Кунєвої Марини Іванівни ВП №57785901 про арешт коштів боржника.

- Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області судові витрати у розмірі 1409,60 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 31.08.2018 року старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Харкова ГТУЮ у Харківській області Кунєвою Мариною Іванівною було винесено постанову ВП №57029163 про стягнення виконавчого збору у розмірі 740 895, 94 грн. з ОСОБА_1 на користь відповідача. Окрім того, 10.12.2018 року старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області Кунєвою Мариною Іванівною було винесено постанову ВП №57785901 про арешт коштів боржника, якою було накладено арешти на наступні рахунки ОСОБА_1: НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 в Харківське ГРУ АТ КБ «ПриватБанк».

Позивач вважає, що постанова про стягнення виконавчого збору винесена із порушенням положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII), у зв'язку з чим підлягає скасуванню. Постанова державного виконавця про арешт коштів боржника має бути скасована як похідна від постанови про стягнення виконавчого збору.

Ухвалою суду від 02.01.2019 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, розпочате підготовче провадження та призначено підготовче засідання на 04.01.2019 року. У передбачену ухвалою дату, сторони у судове засідання не прибули, у зв'язку із чим розгляд справи відкладено на 14.01.2019 року.

Позивач у судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду 14.01.2019 року представником позивача подано заяву, в якій просив суд слухати справу у порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Правом надання відзиву на позов не скористався.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін у письмовому провадженні, оскільки немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно до вимог статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як передбачено приписами ч.3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч.4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позовних вимог, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що 21.08.2018 року старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області Кунєвою Мариною Іванівною було відкрито виконавче провадження ВП №57029163 з виконання виконавчого листа №641/9187/15-ц від 01.03.2018 року, виданого на виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості в розмірі 335 760, 96 дол. США, що становить 7 408 959, 43 грн.

Як вбачається за матеріалами справи, вже через тиждень - 28.08.2018 року - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у вказаному вище виконавчому провадженні було подано заяву про повернення виконавчого документа стягувачу.

31.08.2018 року старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області Кунєвою Мариною Іванівною було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст. 37 Закону України №1404-VIII.

31.08.2018 року старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Харкова ГТУЮ у Харківській області Кунєвою Мариною Іванівною було винесено постанову ВП №57029163 про стягнення виконавчого збору у розмірі 740 895, 94 грн. з ОСОБА_1 на користь Шевченківського ВДВС на підставі ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження».

27.11.2018 року старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області Кунєвою Мариною Іванівною було винесено постанову ВП №57785901 про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання постанови про стягнення виконавчого збору від 31.08.2018 року.

10.12.2018 року старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області Кунєвою Мариною Іванівною було винесено постанову ВП №57785901 про арешт коштів боржника, якою було накладено арешти на наступні рахунки ОСОБА_1: НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 в Харківське ГРУ АТ КБ «ПриватБанк».

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Згідно статті 27 Закону від 02.06.2016 №1404-VІІІ, розділом VІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, також передбачено, що виконавчий збір стягується на підставі постанови, яка виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника сум або закінчення виконавчого провадження згідно статті 39 Закону в розмірі 10 % від суми, що фактично стягнута, повернута стягувачу.

Отже, зі змісту зазначених правових норм вбачається, що виконавчий збір за своєю правовою природою є збором, який сплачується боржником за примусове виконання виконавчого документа та розраховується, виходячи з фактично стягнутої або повернутої суми.

Приписами Закону від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (статті 40, 42 Закону) передбачено порядок винесення постанови про стягнення виконавчого збору, зокрема частиною 3 статті 40 Закону від 02.06.2016 № 1404-VІІІ унормовано, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно частиною 4 статті 42 Закону від 02.06.2016 № 1404-VІІІ на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження (до яких частина 1 статті 42 Закону відносить також виконавчий збір) виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Тобто, після набрання чинності Законом від 02.06.2016 № 1404-VІІІ виконавчий збір підлягає стягненню в порядку та розмірі, визначеному цим Законом, який в даному випадку, обумовлює можливість винесення постанови про стягнення виконавчого збору після закінчення виконавчого провадження в порядку статті 39 Закону чи повернення виконавчого документа згідно статті 37 Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для винесення оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору було подання стягувачем ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заяви про повернення виконавчого листа та винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого листа №641/9187/15-ц від 01.03.2018 року Комінтернівського районного суду м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості в розмірі 335 760, 96 дол. США, що становить 7 408 959, 43 грн., стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст. 37 Закону №1404-VIII.

Однак, для стягнення виконавчого збору необхідна наявність двох умов, а саме: здійснення державним виконавцем дій направлених на примусове виконання рішення і фактичне стягнення заборгованості.

Водночас, виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості тривало лише з 21.08.2018 року по 31.08.2018 року, при тому, що заява про повернення виконавчого документу була подана стягувачем вже 28.08.2018 року.

Як підтверджується матеріалами справи, державним виконавцем не було вчинено жодних дій, спрямованих на фактичне стягнення заборгованості з ОСОБА_1, сума з боржника на користь стягувача в примусовому порядку стягнута не була.

Проте, з аналізу вищенаведених норм Закону № 1404-VIII можна дійти висновку про те, що обов'язковими умовами стягнення виконавчого збору є: 1) фактичне виконання судового рішення; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень. Крім того, законодавець чітко визначив, що виконавчий збір стягується з фактично стягнутої суми; розмір виконавчого збору вираховується також з фактично стягнутої суми.

За своїм призначенням виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи призвели до виконання рішення.

Відповідно до пункту 20 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону. При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.

Тобто, відповідно до вказаного пункту у постанові про повернення виконавчого документу стягувача, виконавець вказує результати виконання (суму, яку фактично стягнуто), а на виконавчому документі робить відмітку про суму стягнутого виконавчого збору, тим самим законодавець підтверджує, що виконавчий збір стягується тільки з суми, яка фактично стягнута на користь стягувача.

При стягненні виконавчого збору відповідно до частини 3 статті 40 Закону № 1404-VIII, без реального стягнення суми боргу з боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою, створюються умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання рішення суду.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 № 14 роз'яснено, що відповідно до статей 45, 46 Закону № 606-XIV витрати виконавчого провадження та виконавчий збір стягуються за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і воно було виконане примусово.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що постанова від 31.08.2018 року старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Кунєвої Марини Іванівни ВП №57029163 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 740895, 94 грн. винесена з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, а тому, є підстави для її скасування.

Неправомірність винесення постанови про стягнення виконавчого збору зумовлює наявність підстав для скасування постанови від 10.12.2018 року старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Кунєвої Марини Іванівни ВП №57785901 про арешт коштів боржника, як похідної позовної вимоги.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частина 1 ст. 77 КАС України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оскільки стороною відповідача не доведена правомірність прийняття оскаржуваних постанов за ВП № 57029163, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 14, 139, 295, 243-246, 287, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 6-ий під'їзд 10-ий поверх, м. Харків, 61022, ) задовольнити.

Скасувати постанову від 31.08.2018 року старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Кунєвої Марини Іванівни ВП №57029163 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 740 895, 94 грн.

Скасувати постанову від 10.12.2018 року старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Кунєвої Марини Іванівни ВП №57785901 про арешт коштів боржника.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 6-ий під'їзд 10-ий поверх, м. Харків, 61022, ) на користь ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 1 409,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано суддею 15 січня 2019 року.

Суддя Шляхова О.М.