Справа № 260/1379/18
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2019-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 січня 2019 року м. Ужгород№ 260/1379/18

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді -Маєцької Н.Д.

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДФС у Закарпатській області до Головного управління ДФС у Закарпатській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Закарпатській області, в особі представника Подойми Н.В., звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, якою просить стягнути податковий борг у розмірі 54316,71 грн. по платежам: 50 18050400 "єдиний податок з фізичних осіб" у розмірі 1901,91 грн., у тому числі пеня у розмірі 6,01 грн. та 50 18010900 "орендна плата з фізичних осіб" - пеня у розмірі 52414,80 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказує, що станом на 12 листопада 2018 року за відповідачем рахується податковий борг у розмірі 54316,71 грн., який відповідачем залишається не погашеним., у зв'язку з чим просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою судді від 13 грудня 2018 року відкрито провадження у адміністративній справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов - п'ятнадцять днів з дня вручення йому копії даної ухвали суду та роз'яснено сторонам, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Судом вжито достатніх заходів щодо належного повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі та надано достатній строк для подання відзиву на позовну заяву, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного:

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 16 пункту 16.1 підпункту 16.1.4 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до копії Витягу державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 зареєстрований 02 червня 2017 року як фізична особа-підприємець та проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що за фізичною особою-підприємцем рахується податковий борг у розмірі 54314,71 грн., а саме: по платежу 50 18050400 "єдиний податок з фізичних осіб" у розмірі 1901,91 грн., у тому числі пеня у розмірі 6,01 грн.; по платежу НОМЕР_1 "орендна плата з фізичних осіб" - пеня у розмірі 52414,80 грн.

Згідно вимог пункту 291.2 статті 291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Судом встановлено, що відповідачем було подано заяву про застосування спрощеної системи оподаткування з 01 липня 2017 року за обраною ставкою 10 відсотків до розміру прожиткового мінімуму та обранням 1 групи щодо сплати єдиного податку по відповідному виду діяльності.

Відповідно до пунктів 293.1, 293.2 статті 293 ПК України ставки єдиного податку для платників першої групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - прожитковий мінімум), другої групи - у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними, міськими радами або радами об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць: для першої групи платників єдиного податку - у межах до 10 відсотків розміру прожиткового мінімуму.

Відповідно до п. 295. 2 ст. 295 ПК України нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

Відповідач у заяві про застосування спрощеної системи оподаткування обрав ставку податку у розмірі 10 % до розміру прожиткового мінімуму.

Згідно рішення Білоцерківської сільської ради від 27 грудня 2011 року розмір ставки по обраному відповідачем виду діяльності складає 10 %.

Враховуючи вищенаведене, ставка єдиного податку становить 10% до розміру прожиткового мінімуму станом на 01 січня 2017 року - становить - 160 грн. (1600,00 х 10 %), станом на 01 січня 2018 року - 176,20 грн. (1762,00 х 10 %).

Згідно з п. 295.1 ст. 295 ПК України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Відповідачу нараховано єдиний податок за 9 місяців: липень-грудень 2017 року у розмірі 960,00 грн. (160,00 грн. х 6 міс.) та січень-березень 2018 року у розмірі 528,60 (176,20 х3 міс.). Сума податку сплачена відповідачем частково у розмірі 177,00 грн. залишок несплаченого боргу за період липень 2017 року - березень 2018 року становить 1151,60 грн.

Відповідно до п. 300.1 ст. 300 ПК України платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Крім того, судом встановлено, що працівниками Головного управління ДФС у Закарпатській області проведено камеральну перевірку дотримання граничних термінів сплати єдиного податку з фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності. За результатами проведеної перевірки складено Акт перевірки № 004313/07-16-13-07/НОМЕР_2 від 20 березня 2018 року та винесено податкове повідомлення-рішення № від 20 березня 2018 року, яким визначено суму грошового зобов'язання у розмірі 744, 30 грн. (за затримку сплати грошового зобов'язання у розмірі 1488,60 грн.) за платежем 50 18050400 "єдиний податок з фізичних осіб". Однак, сума грошового зобов'язання залишається відповідачем не сплаченою у повному обсязі.

Вказане податкове повідомлення-рішення відповідачем не оскаржувалось, ні в адміністративному, ні в судовому порядку.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно пункту 14.1.162 ст. 14 ПКУ пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

У відповідності до ст.129 ПКУ, відповідачу було проведено нарахування пені у розмірі 52420,81 грн., а саме: 6,01 грн. - по платежу 50 18050400 "єдиний податок з фізичних осіб", 52414,80 грн. - по платежу 50 18010900 "орендна плата з фізичних осіб". Однак, пеня у розмірі 52420,18 грн. залишається відповідачем не сплаченою.

Відповідно до статті 14 пункту 14.1 підпункту 14.1.156 ПК України, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Статтею 14 пунктом 14.1 підпунктом 14.1.175 ПК України встановлено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно статті 59 пункту 59.1 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до статті 14 пункту 14.1 підпункту 14.1.153 даного Кодексу податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Згідно зі статтею 59 пунктом 59.1 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідачу на підставі п.59.1. ст. 59 Податкового кодексу України виставлено податкову вимогу від 17 листопада 2010 р. № 1/187, яка вручена відповідачу особисто, що підтверджується його підписом на корінці податкової вимоги.

Податковий борг відповідача підтверджений матеріалами справи, зокрема обліковими картками платника податків, податковим повідомленням-рішенням та розрахунком податкового боргу.

Відповідно до статті 20 пункту 20.1 підпункту 20.1.19 ПК України, контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене на те, що податковий борг відповідача у розмірі 54316,71 грн. підтверджується матеріалами справи та станом на час розгляду справи в суді відповідачем не погашений, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ГУ ДФС у Закарпатській області про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 5,6,9,77,78,90,243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Головного управління ДФС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, будинок 52, ) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2) про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2) податковий борг у розмірі 54316,71 грн. (п'ятдесят чотири тисячі триста шістнадцять гривень сімдесят одна копійка) по платежам: 50 18050400 "Єдиний податок з фізичних осіб" у розмірі 1901,91 грн., у тому числі пеня у розмірі 6,01 грн. та по платежу 50 1801900 "орендна плата з фізичних осіб" - пеня у розмірі 52414,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України).

СуддяН.Д. Маєцька