Справа № 305/2381/18
Суддя: Бліщ О. Б.
Дата ухвалення: 2019-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 305/2381/18
Провадження по справі № 2-а/305/2/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.01.2019 Рахівський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючої - судді Бліщ О.Б.

за участі секретаря судового засідання - Вербещука В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, мешканця АДРЕСА_1 до Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області, м.Рахів, вул. Шевченка №3, Закарпатської області, третя особа без самостійних вимог: Рахівський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області на рішення посадової особи, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області, третя особа без самостійних вимог: Рахівський РВ ДВС Головного ТУЮ в Закарпатській області на рішення посадової особи.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 01.11.2018 року поліцейським СРПП Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП у З/області (прізвище невідоме) по вулиці Миру в селищі Ясіня, Рахівського району, Закарпатської області було складено по відношенню до нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №529423 про скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Підставою для складання даної постанови згідно останньої, стало те, що позивач 01.11.2018 о 22 години 08 хвилин по вулиці Миру в селищі Ясіня, Рахівського району, Закарпатської області керував транспортним засобом «Камаз», номерний знак НОМЕР_1 з причепом НОМЕР_2, не маючи при собі, тобто, не пред'явив реєстраційних документів до причепа, чим порушив вимоги передбачені ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до зазначеної постанови посадовою особою відповідача його піддано штрафу в розмірі 425 гривень.

Старшим державним виконавцем Рахівського РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області Гудем'юком І.П., 04.12.2016 року, було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №57835728 з примусового виконання постанови серії ДПО18 №529423, винесеної 01.11.2018.

Вважає постанову, винесену відповідачем, незаконною та безпідставною виходячи із наступного.

Позивача, як особу, відносно якої було складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, ніхто із посадових осіб відповідача не повідомляв про час та місце розгляду адміністративних матеріалів, протоколу та постанови про адміністративне правопорушення при ньому не складалося та йому за адресою місця його проживання/перебування не надсилалось, права та обов'язки йому не роз'яснювалися, у зв'язку із чим порушене його право процесуального захисту при розгляді адміністративних матеріалів.

Клопотань щодо розгляду адміністративних матеріалів у його відсутності ним відповідачу не надсилалось.

Крім того, як убачається із матеріалів адміністративної справи (зокрема, постанови), адреса місця проживання позивача (прописки, реєстрації) зазначена, як «АДРЕСА_2, хоча такої вулиці в даному населеному пункті не існує, а місце мого постійного проживання - АДРЕСА_1 у зв'язку із чим підтверджується той факт, що копії постанови про накладення на позивача адміністративного штрафу він отримати від відповідача не міг.

В постанові про накладення адміністративного стягнення зазначено, що він від отримання постанови та від її підпису відмовився, хоча йому для підпису такої постанови з боку посадовців відповідача ніхто не надавав, оскільки, при ньому її не складалося, а будь-якого прямого доказу цього, в тому числі, зазначеного підписами свідків (понятих) про зазначені обставини, в постанові не має.

У позові стверджує, що обставини, які зазначені в постанові, зокрема, щодо його відмови надати для перевірки документи на право керування чи використання транспортних засобів, не відповідають дійсності, оскільки представниками відповідача їх від нього не вимагалося.

Транспортний засіб, який перебував під його керуванням, було зупинено для його перевірки з причин несправності габаритних вогнів (підфарників) причепа. При перевірці транспортного засобу та документів на вантаж, який ним перевозився, ним, на вимогу посадовців відповідача, були надані документи на автомобіль та вантаж, інших документів від нього не вимагалося.

Просив суд винести рішення, яким постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО №529423 від 01.11.2018 року за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, визнати протиправною та скасувати.

Ухвалою суду від 26.12.2018 провадження у справі відкрито.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить вказану справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні.

Інші учасники справи, а саме представники відповідача - Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в З/о та третьої особи - Рахівського РВ ДВС ГТУЮ в З/о в судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про час, день та місце розгляду справи, про що свідчать розписки про отримання судових повісток. У відповідності до ч.3 ст. 268 КАС України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази суд приходить до такого висновку.

Статтею 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори і фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (в тому числі актів індивідуальної дії).

Згідно до ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Предметом оскарження у справі являється постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 01.11.2018, складена поліцейським СРПП Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП у З/області (прізвище невідоме) по вулиці Миру в селищі Ясіня, Рахівського району, Закарпатської області по відношенню до ОСОБА_1, серії ДПО18 №529423 про скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Підставою для складання даної постанови згідно останньої, стало те, що він 01.11.2018, о 22 годині 08 хвилин, по вулиці Миру в селищі Ясіня, Рахівського району, Закарпатської області, керував транспортним засобом «Камаз», номерний знак НОМЕР_1 з причепом НОМЕР_2, не маючи при собі, тобто, не пред'явив реєстраційних документів до причепа, чим порушив вимоги передбачені ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до зазначеної постанови посадовою особою відповідача ОСОБА_1 піддано штрафу в розмірі 425 гривень.

Старшим державним виконавцем Рахівського РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області Гудем'юком І.П. 04.12.2016 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №57835728 з примусового виконання постанови серії ДПО18 №529423, винесеної 01.11.2018 року, відомості про яку зазначенівище.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 статті 268КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Нормами ст. 283 КУпАП визначено вимоги до змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення. В тому числі, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Окрім цього, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ст.ст. 72-77 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Так, позивач стверджує, що його, як особу, відносно якої було складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, ніхто із посадових осіб відповідача не повідомляв про час та місце розгляду адміністративних матеріалів, протоколу та постанови про адміністративне правопорушення при ньому не складалося та йому за адресою місця його проживання/перебування не надсилалось, права та обов'язки йому не роз'яснювалися, у зв'язку із чим порушене його право процесуального захисту при розгляді адміністративних матеріалів.

Клопотань щодо розгляду адміністративних матеріалів у відсутності позивача ним відповідачу не надсилалось. Доказів на протилежне, відповідачем суду не надано.

Крім того, як убачається із оскаржуваної постанови та інших матеріалів справи, адреса місця проживання позивача (прописки, реєстрації) зазначена, як «АДРЕСА_2, хоча такої вулиці в даному населеному пункті не існує, а місце його постійного проживання - АДРЕСА_1 у зв'язку із чим підтверджується той факт, що копії постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного штрафу отримати від відповідача він не міг.

В постанові про накладення адміністративного стягнення зазначено, що позивач від отримання постанови та від її підпису відмовився, хоча йому для підпису такої постанови з боку посадовців відповідача ніхто не надавав, оскільки, при ньому її не складалося, а будь-якого прямого доказу цього, в тому числі, зазначеного підписами свідків (понятих) про зазначені обставини, в постанові не має.

Обставини, які зазначені в постанові, зокрема, щодо відмови позивача надати для перевірки документи на право керування чи використання транспортних засобів, за його словами відповідають дійсності, оскільки представниками відповідача їх від нього не вимагалося.

Транспортний засіб, який перебував під керуванням ОСОБА_1, було зупинено для його перевірки з причин несправності габаритних вогнів (підфарників) причепа. При перевірці транспортного засобу та документів на вантаж, який ним перевозився, ним на вимогу посадовців відповідача були надані документи на автомобіль та вантаж, інших документів від нього не вимагалося.

Відповідач, на виконання обов'язку щодо доказування правомірності свого рішення у вказаній категорії справ, не надав суду жодних доказів які б підтверджували правомірність свого рішення, не надав відзиву на позов. У відповідності до ч.4 ст.159 КАС України неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

У відповідності до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи те, що при винесенні оскаржуваної постанови, посадовою особою відповідача було вчинено ряд процесуальних порушень, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи), з врахуванням порушень, вказаних в зазначеному рішенні.

Згідно ст.139 КАС України судові витрати по справі слід віднести за рахунок коштів передбачених Державним бюджетом України.

Керуючись статтями 2, 77, 242, 286 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО №529423 від 01.11.2018 року за вчинення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканцем АДРЕСА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП - скасувати.

Позов задовольнити частково.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП надіслати до Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області, на новий розгляд з врахуванням порушень, зазначених у рішенні суду.

Судові витрати по справі віднести за рахунок коштів передбачених Державним бюджетом України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуюча: Бліщ О.Б.