Справа № 589/2788/18
Суддя: Курбанова А. Р.
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 589/2788/18
Провадження № 2-а/589/81/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Курбанової А.Р.,

за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Шостка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП №1 Шосткинського відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області Киричка Валерія Сергійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

03 липня 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора СРПП №1 Шосткинського відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області Киричка Валерія Сергійовича про скасування постанови інспектора СРПП №1 Шосткинського відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області Киричка В.С. серії БР № 606988 від 29 червня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначає, що вищезазначена постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, інспектором поліції було порушено права позивача на захист, передбачені ст. 268 КУпАП, не дотримано процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, яка передбачена ст. 278, 279 КУпАП. Також вказує, що висновки інспектора поліції про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, не підтверджується жодними доказами, визначеними ст. 251 КУпАП.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки в суд не повідомив, відзиву на позов не подав. За таких обставин і відповідно до положення ст. 205 КАС України суд вважає можливим розгляд справи без присутності відповідача.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою інспектора інспектора СРПП №1 Шосткинського відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області Киричка В.С. № 606988 серія БР від 29 червня 2018 року до позивача було застосовано адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Згідно постанови, 29 червня 2018 року об 11:58 год. в м. Шостка по вул. Чернігівська, 21, ОСОБА_1 керував автомобілем «Skoda Octavia», н.з. НОМЕР_1, здійснив обгін ближче ніж 50 м перед пішохідним переходом, чим порушив п. 14.6 (в) ПДР України.

У позові позивач наголошував, що в цій постанові викладені факти, які суперечать дійсності.

Вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки на думку позивача при вчинені останнім обгону інспектор Киричок В.С. перебував не ближче ніж за 100 м від пішохідного переходу, що за відсутності автоматичної фіксації правопорушення, унеможливлювало інспектору встановити відстань від автомобіля ОСОБА_1 до пішохідного переходу. Таким чином, позивач вважає, що працівник патрульної поліції при розгляді справи та винесені оскаржуваної постанови не встановив факт вчинення правопорушення та не навів докази на підтвердження обставин, викладених у постанові, тим самим не виконав вимоги ст. 280 КУпАП.

Крім того, інспектором патрульної поліції Киричком В.С. винесено оскаржувану постанову на місці зупинки транспортного засобу та проігноровано вимоги КУпАП щодо розгляду справи за місцем вчинення правопорушення, що відповідно до Рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015 в системному аналізі положень ст. 276 КУпАП передбачає розгляд справи за місцем знаходженням відповідного органу, уповноваженого законом розглядати такі справи. Таким чином, працівником патрульної поліції винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності без фактичного розгляду справи та з'ясування обставин, що мають значення для її вирішення, що в свою чергу призвело до порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та не дотримання його прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

На підставі вище викладеного, посилаючись на норми процесуального права, позивач просив постанову серії БР №606988 у справі про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у розмірі 425 грн. скасувати.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що повинно бути доведене шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Ч. 1 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, враховуючи вищезазначені норми закону та те, що згідно п. 14.6 «в» Правил дорожнього руху України обгін заборонено, крім іншого, ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення повинні міститися докази того, що мало місце здійснення позивачем обгону ближче ніж 50 м перед пішохідним переходом.

Лише при таких обставинах можна вважати, що посадовою особою при розгляді справи про адміністративне правопорушення достовірно з'ясовано обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, та на законних підставах винесено постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Однак, відповідач зазначеного обов'язку не виконав, не надав він і до суду доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, склад якого передбачено ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Крім того, не надав суду доказів відповідач і на спростовування доводів позивача з приводу того, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення було порушено права позивача на захист, передбачені ст. 59 Конституції України, ст. 268 КУпАП, та не дотримано процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, яка передбачена ст. 278, 279 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов'язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов'язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Отже, незважаючи на заперечення вини ОСОБА_1 при винесенні оскаржуваного рішення, інспектором патрульної поліції не зібрано достатніх доказів, які б переконали суд у тому, що дійсно мала місце подія і склад правопорушення, за обставин, викладених у постанові.

Більш того, у зв'язку із неподанням відповідачем відзиву на позов без поважних причин, у відповідності до ч. 4 ст. 159 КАС України такі дії відповідача кваліфікуються судом як визнання позову.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем не доведено правомірність і законність постанови по справі про адміністративне правопорушення, тому слід скасувати вищезазначену постанову інспектора патрульної поліції Киричка В.С.

При цьому, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, а також з метою ефективного захисту порушених прав позивача, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю, у звязку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Щодо інших доводів позивача за якими, посилаючись на Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року, останній стверджує, що відповідач не мав права приймати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності на місці вчинення правопорушення, зважаючи на те, що ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, і ці поняття не є тотожними, слід зазначити наступне.

Дійсно, Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини дано офіційне тлумачення положенню частини першої ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення». Конституційний Суд України зазначив, що в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Проте, з 08 серпня 2015 року (тобто після ухвалення Конституційним Судом України вказаного вище Рішення) набрав чинності Закон України № 596-УІІІ від 14.07.2015 року, яким внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цими змінами законодавець наділив органи Національної поліції правом розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення (стаття 222 КУпАП).

Наведеним вище Законом України № 596-УІІІ від 14.07.2015 року внесені зміни і до статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в якій визначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, законодавець звільнив Національну поліцію від складання протоколу у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до її компетенції. При цьому, уповноважені органи (посадові особи) отримали право на місці вчинення правопорушення виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Слід також зазначити, що Законом № 596-УІІІ від 14.07.2015 року законодавець позбавив осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху права на складання протоколу, віднісши їх розгляд до скороченого провадження.

Аналізуючи наведені вище норми Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд дійшов висновку, що працівники органів і підрозділів Національної поліції з 08 серпня 2015 року наділені Законом № 596-УІІІ від 14.07.2015 року правом розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, у тому числі, на місці вчинення правопорушення. Зазначений Закон не визнаний неконституційним, а відтак, є обов'язковим до виконання, як нормативно-правовий акт вищої юридичної сили.

З урахуванням викладеного наведені доводи позивача до уваги судом не приймаються.

Судові витрати слід компенсувати за рахунок держави в порядку ст. 139 КАС України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 241, 246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову інспектора СРПП №1 Шосткинського відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області Киричка В.С. серії БР № 606988 від 29 червня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 2 ст. 122 КУпАП - закрити.

Рішення суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 272 КАС України.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області А.Р.Курбанова