Справа № 807/938/17
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2019-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/2687/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В. М.,

суддів Рибачука А. І., Старунського Д. М.,

з участю секретаря судового засідання Болюк Н. В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Сатмарі Н. М.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 31 липня 2018 року (рішення ухвалено у м. Ужгороді судом у складі головуючого судді Луцовича М. М., повний текст рішення виготовлено 10 серпня 2018 року) у справі № 807/938/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказу.

Позивач просив визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області № 3-дс від 24.07.2017 «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1.».

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 31 липня 2018 року позов задоволено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, прийнятим з порушенням норм матеріального і процесуального права в результаті неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи. В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що суд першої інстанції проігнорував обставину, що 22.06.2017 позивач покинув робоче місце без повідомлення безпосереднього керівника, не отримувавши від нього жодних доручень. Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги факту, що позивач звернувся до лікаря з метою видачі йому листка непрацездатності лише близько 14:00, а також не взяв до уваги лист факультету післядипломної освіти та доуніверситетської підготовки ДВНЗ «Ужгородський національний університет» від 03.07.2017 № 3436, який підтверджує, що 22.06.2017 ОСОБА_1 проходив атестацію щодо вільного володіння державною мовою в атестаційній комісії на вищезазначеному факультеті. Апелянт стверджує, що оскаржуваний наказ про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 у виді зауваження винесений правомірно із дотриманням процедури, передбаченої законодавством.

Одночасно скаржник зазначає, що ухвала Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2018 року про стягнення судових витрат є незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального і процесуального права. Вказує, що додані до матеріалів справи договір про надання правової допомоги та квитанція не є належним чином засвідченими, що є недопустимим доказом щодо сплати відповідної суми витрат на правову допомогу. Оскільки позивачем не надано платіжних документів про оплату послуг з надання правової допомоги, на думку скаржника, це є підставою для відмови у задоволенні клопотання про стягнення судових витрат.

Апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції від 31 липня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким ОСОБА_1 у задоволенні позову відмовити.

Скасувати ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2018 року та прийняти нову, якою у задоволенні клопотання про стягнення коштів з надання правової допомоги відмовити.

Ухвалою судді Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 грудня 2018 року апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 31 липня 2018 року в частині оскарження ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2018 року залишено без руху, оскільки вона не відповідає вимогам, встановленим статтею 296 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОСОБА_1 надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому просить апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, представника відповідача, яка апеляційну скаргу підтримала, позивача ОСОБА_1, який просить апеляційну скаргу відхилити, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що оскаржуваний наказ про застосування дисциплінарного стягнення у виді зауваження є протиправним, оскільки єдина підстава притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності - неповідомлення безпосереднього керівника про свою відсутність на роботі у письмовій формі, засобами електронного чи телефонного зв'язку, або іншим доступним способом, не знайшла свого підтвердження в процесі розгляду справи.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції та, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, враховує таке.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 12.01.2017 № 45-к «Про прийняття ОСОБА_1.», позивача призначено на посаду провідного спеціаліста відділу у Мукачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області з 13.01.2017.

Відповідно до статті 47 Закону України «Про державну службу» та з метою вдосконалення організації праці, зміцнення трудової та виконавської дисципліни, наказом Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області № 41 від 05.05.2016 введені в дію Правила внутрішнього службового розпорядку для державних службовців Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, згідно з п.1 розділу 1V яких державний службовець повідомляє свого безпосереднього керівника про свою відсутність на роботі у письмовій формі, засобами електронного чи телефонного зв'язку або іншим доступним способом.

У період з 22.06.2017 по 27.06.2017 ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні, що підтверджується довідкою про тимчасову непрацездатність № 000195, яка є належним доказом непрацездатності особи.

30.06.2017 в. о. начальника відділу у Мукачівському районі Броді О. М. подано до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області службову записку, пояснювальну записку ОСОБА_1 та акти про відсутність на роботі ОСОБА_1 від 22.06.2017 та від 23.06.2017.

У службовій записці Броді О. М. щодо відсутності позивача на робочому місці з 22.06.2017 по 27.06.2017 зазначено, що ОСОБА_1 протягом цього періоду ні в усному, ні в телефонному режимі особисто не повідомляв про свою відсутність безпосереднього керівника. Одночасно вказано, що о 12:47 22.06.2017 позивач в телефонному режимі повідомив Броді О. М., що перебуває в місті Ужгороді в Головному управлінні Держгеокадастру у Закарпатській області для надання копії документації земельної ділянки, що виставляється на аукціон.

У пояснювальній записці від 29.06.2017 ОСОБА_1 зазначив, що згідно довідки про тимчасову непрацездатність, з 22.06.2017 по 27.06.2017 перебував на лікарняному листку. Вказав, що попередити безпосереднього керівника про те, що перебуває на лікарняному не мав змоги, оскільки зламався його мобільний телефон, крім того, чинним законодавством не передбачено строків протягом яких працівник зобов'язаний повідомити адміністрацію підприємства про видачу йому листка непрацездатності.

В акті про відсутність на роботі ОСОБА_1 від 22.06.2017 зазначено, що позивач був відсутній на роботі 22.06.2017 з 10:30 до 17:00 (окрім обідньої перерви) з невідомих причин. Одночасно зазначено, що ОСОБА_1 о 12:45 здійснив телефонний дзвінок на мобільний телефон Броді О. М. та повідомив, що перебуває у Головному управління Держгеокадастру у Закарпатській області з метою передачі копії технічної документації земельної ділянки, яка виставляється для продажу прав оренди на аукціон.

В акті про відсутність на роботі ОСОБА_1 від 23.06.2017 зазначено, що позивач був відсутній на роботі на своєму робочому місці 23.06.2017 з 08:00 до 15:45 (окрім обідньої перерви) з невідомих причин.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області № 3-дс від 24.07.2017 «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1.» на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження відповідно до пункту 6 частини 2 статті 65, частини 2 статті 66 Закону України «Про державну службу» за недотримання правил внутрішнього службового розпорядку, що полягає у недотриманні пункту 1 розділу IV Правил внутрішнього службового розпорядку для державних службовців Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, а саме неповідомлення безпосереднього керівника про свою відсутність на роботі у письмовій формі, засобами електронного чи телефонного зв'язку, або іншим доступним способом.

Позивач, вважаючи зазначений наказ протиправним, звернувся до суду.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 2 Закону № 889-VIII, безпосередній керівник - найближчий керівник, якому прямо підпорядкований державний службовець.

Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 2 Закону № 889-VIII, службова дисципліна - неухильне додержання Присяги державного службовця, сумлінне виконання службових обов'язків та правил внутрішнього службового розпорядку.

Згідно зі статтею 61 Закону № 889-VIII, службова дисципліна державних службовців забезпечується, зокрема, шляхом дотримання у службовій діяльності вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері державної служби та виконання правил внутрішнього службового розпорядку.

Частиною 1 статті 64 Закону № 889-VIII передбачено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 65 Закону № 889-VIII, підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Згідно з пунктом 6 статті 65 Закону № 889-VIII, дисциплінарним проступком є, зокрема, недотримання правил внутрішнього службового розпорядку.

Згідно з приписами статті 66 Закону № 889-VIII, до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 6 частини другої статті 65 цього Закону, суб'єкт призначення або керівник державної служби може обмежитися зауваженням.

Відповідно до частини 1 статті 67 Закону № 889-VIII, дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов'язків.

Статтею 74 цього Закону визначені гарантії прав державних службовців під час застосування дисциплінарного стягнення. Так, дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби. Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

Позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за недотримання правил внутрішнього службового розпорядку, що полягає у недотриманні пункту 1 розділу IV Правил внутрішнього службового розпорядку для державних службовців Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, а саме неповідомлення безпосереднього керівника про свою відсутність на роботі у письмовій формі, засобами електронного чи телефонного зв'язку, або іншим доступним способом.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції в частині того, що таке формулювання не може бути належною підставою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності з огляду на наступне.

Як видно із службової записки в. о. начальника відділу у Мукачівському районі Броді О. М. та акту про відсутність на роботі ОСОБА_1 від 22.06.2017, позивач о 12:45 22.06.2017 здійснив телефонний дзвінок на мобільний телефон Броді О. М. та повідомив, що перебуває у Головному управління Держгеокадастру у Закарпатській області для передачі копії технічної документації земельної ділянки і по цій причині відсутній на робочому місці.

Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу, що ОСОБА_1 повідомив свого безпосереднього керівника про свою відсутність на роботі засобами телефонного зв'язку, як передбачено пунктом 1 розділу IV Правил внутрішнього службового розпорядку для державних службовців Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області.

Апеляційний суд не погоджується із покликаннями апелянта на те, що суд першої інстанції проігнорував обставину, що позивач звернувся до лікаря з метою видачі йому листка непрацездатності лише близько 14:00, оскільки встановлення точного часу звернення до лікаря жодним чином не впливає на встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та не доводить вини державного службовця.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено строків, протягом яких працівник зобов'язаний повідомити керівництво про видання йому листка непрацездатності, оскільки працівник пред'являє листок непрацездатності у перший день виходу на робоче місце після закінчення тимчасової непрацездатності, що в свою чергу пояснює поважність причин відсутності на робочому місці та надає можливість отримання матеріальної допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Твердження скаржника про те, що 22.06.2017 ОСОБА_1 проходив атестацію щодо вільного володіння державною мовою, що свідчить про відсутність позивача на робочому місці без поважних причин, не можуть братись судом до уваги, оскільки такі спростовуються встановленим фактом перебування позивача на амбулаторному лікуванні.

Враховуючи вищевказане, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції в частині того, що наказ Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області № 3-дс від 24.07.2017 «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1.» є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки зазначена у ньому підстава притягнення до дисциплінарної відповідальності спростовується встановленим фактом перебування позивача на лікарняному листку, а також інформацією, зазначеною у доповідній записці Броді О. М. та в акті про відсутність на роботі ОСОБА_1 від 22.06.2017.

Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстави для його скасування чи зміни відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області залишити без задоволення.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 31 липня 2018 року у справі № 807/938/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. М. Багрій
судді А. І. Рибачук
Д. М. Старунський
Повний текст постанови виготовлений 11.01.2019