Справа № 1740/2162/18
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2019-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/3925/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

Судової-Хомюк Н.М.,

секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Друзденко Н.В.) про закриття провадження у справі, постановлену 30 жовтня 2018 року о 12 год 24 хв. у справі №1740/2162/18 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Сарненської міської ради Рівненської області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов'язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

13.08.2018 ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до Виконавчого комітету Сарненської міської ради Рівненської області, просила визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчого комітету Сарненської міської ради Рівненської області від 18.01.2018 №21 щодо неправомірного зняття з квартирного обліку ОСОБА_3 та зобов'язати відповідача поновити у першочергових списках квартирного обліку із збереженням попереднього часу перебування у черзі на отримання житла.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 закрито провадження у справі №1740/2162/18.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що позов поданий на поновлення прав позивача у сфері житлових відносин. Спори про зняття з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та про зобов'язання поновити на такому квартирному обліку підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки у такому випадку особа звертається до суду за захистом порушеного саме цивільного права, отже, цей спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, а пов'язаний з вирішенням питання щодо права особи на житло. Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі суб'єкта владних повноважень як відповідача. Враховуючи наведене і той факт, що спірні правовідносини у цій справі пов'язані із захистом порушених житлових прав ОСОБА_3, суд першої інстанції дійшов висновку, що цей спір не є публічно-правовим і має вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України, незважаючи на те, що у спірних правовідносинах відповідач виконував владні управлінські функції.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 та передати справу для розгляду до суду першої інстанції. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що відповідач є суб'єктом владних повноважень, який прийняттям незаконного рішення порушив право позивача перебування на обліку для одержання житла. Скаржник вказує, що крім спору щодо перебування на квартирному обліку немає ніякого іншого спору, який би перебував на розгляді іншого суду. Вважає, що клопотання про закриття провадження справи подано суб'єктом, який не є стороною справи. З врахуванням вказаного просить скасувати ухвалу та направити справу на розгляд до суду першої інстанції.

Виконавчий комітет Сарненської міської ради Рівненської області подав відзив на апеляційну скаргу в якому зазначив, що позивач звернувся з адміністративним позовом, направленим на поновлення порушеного права на отримання житла, тобто позов поданий на поновлення прав позивача у сфері житлових відносин, а тому спір не є публічно-правовим і має вирішуватись судами за правилами ЦПК України. Просить розгляд справи проводити за відсутності представника.

ОСОБА_3 подала клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату у зв'язку з станом здоров'я, однак, з врахуванням необхідності дотримання встановлених статтею 309 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) строків розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції (протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження), суд апеляційної інстанції в задоволенні такого клопотання відмовив.

Згідно з ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст.230 КАС України секретарем забезпечено ведення протоколу судового засідання.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилається скаржник, приходить до переконання, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції вимогам ст.242 КАС України відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи Виконавчим комітетом Сарненської міської ради Рівненської області ОСОБА_3 з 21.06.2000 включена до обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, віднесених до категорії 1 громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, група інвалідності - 2.

Рішенням Виконавчого комітету Сарненської міської ради Рівненської області №21 від 18.01.2018 «Про зняття громадян з квартирного обліку у виконавчому комітеті Сарненської міської ради» вирішено зняти з квартирного обліку у виконавчому комітеті Сарненської міської ради громадян шляхом виключення зі списку громадян постраждалих 1 категорії внаслідок аварії на ЧАЕС та сімей з дітьми, інвалідність яких виникла внаслідок Чорнобильської катастрофи, які перебувають на квартирному обліку для поліпшення житлових умов у Сарненському міськвиконкомі згідно додатку, серед яких і ОСОБА_3.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, вважаючи таке рішення незаконним, ОСОБА_3 звернулась із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Статтею 4 КАС України закріплено визначення термінів, зокрема: публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи (п.2); суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7).

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні публічно-владних управлінських функцій, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Незважаючи на особливий суб'єктний склад публічно-правового спору, участь суб'єкта владних повноважень, як обов'язкову ознаку публічно-правового спору, сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з'ясовувати у зв'язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду, характеру спірних правовідносин, зміст та юридичну природу обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Так, ОСОБА_3 оскаржує рішення Виконавчого комітету Сарненської міської ради Рівненської області від 18.01.2018 №21 щодо неправомірного зняття її з квартирного обліку та просить зобов'язати відповідача поновити у першочергових списках квартирного обліку із збереженням попереднього часу перебування у черзі на отримання житло.

Як вбачається з додатку до рішення Виконавчого комітету Сарненської міської ради Рівненської області від 18.01.2018 №21 підставою зняття позивача з квартирного обліку стало покращення житлових умов.

Згідно з повідомленням про зняття із квартирного обліку від 26.01.2018 №02/16-169 ОСОБА_3 знято з квартирного обліку у Виконавчому комітеті Сарненської міської ради шляхом виключення зі списку громадян постраждалих 1 категорії внаслідок аварії на ЧАЕС та сімей з дітьми, інвалідність яких виникла внаслідок Чорнобильської катастрофи, у зв'язку з поліпшенням житлових умов при набутті у власність об'єкта нерухомого майна за адресою м.Сарни, вул.Белгородська, 38/53 з забезпеченням мінімальних розмірів житлової площі.

Порядок перебування громадян на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, зняття з обліку встановлено ст.40 Житлового кодексу України відповідно до положень якої зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік. Про зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов громадяни повідомляються у письмовій формі з зазначенням підстав зняття з обліку.

Аналіз змісту позовної заяви та відповіді на відзив на позовну заяву дозволяє зробити висновок, що обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, як і зазначені докази, що підтверджують вказані позивачем обставини, стосуються реалізації житлових прав позивача, а саме права на одержання житлового приміщення. Тобто позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, направленим на поновлення порушеного відповідачем права на отримання житла, захист прав позивача у сфері житлових відносин.

Згідно з ч.1 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, спори про зняття з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та про зобов'язання поновити на такому квартирному обліку підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки у такому випадку особа звертається до суду за захистом порушеного саме цивільного права, отже, цей спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, а пов'язаний з вирішенням питання щодо права особи на житло. Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі суб'єкта владних повноважень як відповідача.

Вказане узгоджується з правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 квітня 2018 року (справа № 806/104/16), а також Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 24 травня 2018 року (справа №2а-310/12).

Оскільки спірні правовідносини у цій справі пов'язані із захистом порушених житлових прав ОСОБА_3, суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції, що спір не є публічно-правовим і має вирішуватися судами за правилами ЦПК України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав: фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з … питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів …». Суд дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, «встановленим законом».

Аналогічна позиція висловлена Європейським судом з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року.

Щодо покликання скаржника на подання клопотання про закриття провадження у справі неповноважним суб'єктом, то суд апеляційної інстанції зауважує, що таке клопотання подано на бланку Виконавчого комітету Сарненської міської ради Рівненської області із зазначенням реквізитів, за підписом виконуючого обов'язки міського голови, тоді як міський голова в силу приписів ч.3 ст.12, ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» очолює виконавчий комітет, здійснює керівництво виконавчим комітетом та представляє виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції, ураховуючи суть спірних правовідносин та їх суб'єктний склад, погоджується з висновком суду першої інстанції, що спір про скасування рішення Виконавчого комітету Сарненської міської ради Рівненської області від 18.01.2018 №21 щодо неправомірного зняття з квартирного обліку ОСОБА_3 та зобов'язання поновити позивача у першочергових списках квартирного обліку із збереженням попереднього часу перебування у черзі на отримання житла не має ознак публічно-правового спору та, як наслідок, не може бути предметом справи, віднесеної до адміністративної юрисдикції. Заявлені позовні вимоги слід вирішувати в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, з врахуванням положень ст.316 КАС України відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої про закриття провадження у справі №1740/2162/18.

Керуючись статтями 230, 238, 241, 243, 308, 310, 312, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року про закриття провадження у справі №1740/2162/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді М. А. Пліш
Н. М. Судова-Хомюк
Повне судове рішення складено 11.01.2019