Справа № 540/2452/18
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2019-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/2452/18
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гомельчука С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі відповідач, Головне управління), у якому просить: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії позивачу із зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію із застосуванням відповідного зменшення; стягнути з відповідача судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2; вважає відмову відповідача у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку неправомірною та такою, що порушує її право на належне пенсійне забезпечення.

Ухвалою від 06 грудня 2018 року, провадження по справі відкрито, згідно приписів ч.1 ст.263 КАС України прийнято рішення про розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

22 грудня 2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву.

У відзиві відповідач позовні вимоги не визнає з тих підстав, що позивачем не надано до територіального органу ПФУ первинних документів, які підтверджують безпосереднє перебування позивача в зоні ЧАЕС у 1986 році в кількості не менше п`яти календарних днів, що є необхідною умовою для призначення пенсії із зменшенням віку згідно приписів ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». При цьому, в документах, наданих для призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме: в копіях довідок від 23.12.1992 року б/н, від 20.05.1992 року б/н невірно вказано прізвище позивача, а в довідці від 20.05.1992 року б/н взагалі не проглядається прізвище та період роботи; крім того, відсутня інформація, що підприємства, якими видані вищенаведені довідки, являються правонаступниками Суворовського комбінату громадського харчування м. Херсона; в довідці від 13.08.2018 року № 01-10/151, копії наказу від 11.08.1986 року № 135 про направлення у відрядження строком з 14.08.1986 року по 28.08.1986 року прізвище працівника зазначено « ОСОБА_2 », що не відповідає дошлюбному прізвищу позивача. Це, на думку відповідача, є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Варто зазначити, що суддя Гомельчук С.В. перебував у плановій відпустці у період з 26 грудня 2018 року по 11 січня 2019 року включно, тому рішення по справі прийнято датою, що вказана у його вступній частині.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Статтею 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р. № 796-XII (далі - Закон № 796-XII) передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Відповідно до статті 55 Закону № 796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Так, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, мають право на пільгову пенсію із зменшенням пенсійного віку на 10 років, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів - на 8 років, а учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року від 1 до 5 календарних днів мають право на пільгову пенсію із зменшенням пенсійного віку на 5 років.

Згідно статті 65 Закону № 796-XII документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997р. № 51 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок № 51), яким визначено, зокрема, правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, коло осіб, яким вони видаються.

Зокрема, відповідно до пункту 5 Порядку № 51, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 року до 31 грудня 1986 року від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 1 до 14, у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або на їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році видаються відповідні посвідчення зеленого кольору, серія А.

Згідно із частиною 1 статті 15 Закону № 796-XII підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. В свою чергу довідки про період проживання, роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення є лише підставою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1) (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846), передбачено, що при призначенні (перерахунку) пенсії за віком надаються, зокрема, документи, які засвідчують особливий статус особи, та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, форма якої затверджена постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року № 122.

Відповідно до Порядку № 22-1 документами, які засвідчують особливий статус особи є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону № 796-XII). Відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» необхідними умовами призначення пенсії за віком на пільгових умовах є досягнення особою певного віку і наявність необхідного стажу роботи на певних роботах або у певних умовах.

В пункті 7 Порядку встановлено, що до заяви про призначення пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» додаються такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документа, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Таким чином, зі змісту пункту 7 вказаного Порядку слідує, що підставою для призначення пенсії, крім довідки про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, можуть бути інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Як встановлено судом, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, категорії 2, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 30.06.2005 року та має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для осіб, які брали участь у роботі по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1986-1987 роках.

Відповідно до наявних в матеріалах справи копій: свідоцтва про народження від 20.04.1966 року серії НОМЕР_2 ; диплома Херсонського професіонально технічного училища Управління громадського харчування від 30.08.1985 року № 173672 за професією «кухар», кваліфікація - кухар третього розряду; свідоцтва про укладення шлюбу від 21.02.1987 року серії НОМЕР_3 (між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ), свідоцтва про розірвання шлюбу від 07.10.2004 року серії НОМЕР_4 (між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ); свідоцтва про укладення шлюбу від 07.10.2004 року серії НОМЕР_5 (між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ), свідоцтва про розірвання шлюбу від 27.12.2012 року №053858 (між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 ), паспорта серії НОМЕР_6 , вбачається, що позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) при народженні була зареєстрована як ОСОБА_4 ; з 21.02.1987 року до 07.10.2004 року як ОСОБА_5 , що пояснюється зміною прізвища при укладенні шлюбу з ОСОБА_7 ; з 07.10.2004 року як ОСОБА_1 , що пояснюється зміною прізвища при укладенні шлюбу з ОСОБА_6 .

З наведеного вбачається, що ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 (позивач) є однією і тією ж самою особою, яка у зв`язку із укладенням шлюбів двічі змінювала прізвище.

Аналіз трудової книжки позивача дає підстави для висновку про те, що з 02.09.1985 року по 06.09.1989 року ОСОБА_1 працювала кухарем на Суворовському комбінаті громадського харчування (ст. 2-5, запис №№ 3-6). Наказом Управління громадського харчування Херсонського облвиконкому від 11.08.1986 року № 135 позивача було командировано до Київської області з 14.08. по 28.08.1986 року з метою надання практичної допомоги з обслуговування робітників, які здійснювали ліквідацію наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції. Наведене підтверджується архівною довідкою ПАТ «Сигма» (в минулому Управління громадського харчування Херсонського облвиконкому) від 13.08.2018 року № 01-10/151.

У вересні 2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону № 796-XII.

Рішенням відповідача від 27.06.2018 року № 41/6-з позивачу відмовлено в призначенні пенсії, оскільки надані ним документи не підтверджують категорію чорнобильського посвідчення.

Не погоджуючись з такою відмовою позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Звернувшись до відповідача з заявою про призначення пенсії відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", позивач досяг 50 років, подав відповідачу документи, які підтверджують його особливий статус, а саме: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобилській АЕС у 1986 році серії НОМЕР_1 від 03.03.2005 року категорія 2; копії наказу від 11.08.1986 № 135, довідок від 23.12.1992 року, від 20.05.1992 року, від 20.10.1992 року, архівних довідок від 18.09.2017 року, від 05.10.2017 року, від 27.09.2017 року, копія довідки УПСЗН Комсомольської районної у м. Херсоні ради від 31.08.21012 року, листа УПСЗН від 07.11.2018 року, листа та довідки Департаменту СЗН від 23.11.2018 року про підтвердження участі позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 14.08. по 28.08.1986 року.

Аналізуючи встановлені у справі обставини та враховуючи положення процитованих норм у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема щодо призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку. В свою чергу відмова відповідача щодо призначення пенсії позивачу зі зменшенням пенсійного віку як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», є протиправною.

Мотиви та доводи, наведені у відзиві, оскаржуваному рішенні, висновку суду не спростовують і є недостатніми для відмови у призначенні позивачу пенсії зі зниженням пенсійного віку, оскільки в ході розгляду справи судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесений до 2 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, надав відповідачу документи, які підтверджують факт участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 01 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року, а саме: з 14.08. по 28.08.1986 року, що дає йому право на призначення пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими.

Аналіз прецедентної практики Європейського суду з прав людини дає підстави для формування позиції, що при вирішенні питань щодо порушення державами учасницями положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї велика увага акцентується на дотриманні державною принципу "правомірних або законних очікувань" та захисту прав людини через призму цього принципу.

Зокрема, у справах "Пайн Велі Девелопмент ЛТД та інші проти Ірландії" та "Федоренко проти України" Європейський суд з прав людини констатував, що відповідно до прецедентного права органів, які діють на підставі конвенції, право власності може бути "існуючим майном" або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтувати їх принаймні "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

Тобто, Європейський суд з прав людини зробив висновок, що певні законні очікування заявників мають бути юридично захищені, та сформував позицію для інтерпретації вимоги як такої, що може вважатися "активом": вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема, є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат, в тому числі і пенсійних на момент дії цієї норми є "активом", на який може розраховувати громадянин як на свою власність.

Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що згідно змісту ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статей 160, 245 КАС України, наявної правової позиції Верховного Суду України (справа № 21-87а13 від 21 травня 2013 року), обраний позивачем спосіб захисту порушеного права відносно зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, відповідає вимогам закону. Відсутність у суб`єкта владних повноважень вибору на вчинення декількох юридично допустимих для позивача позитивних рішень свідчить про те, що винесення в даному випадку судом конкретного змісту рішення, яке виключає подальші можливі протиправні рішення, дії чи бездіяльність такого суб`єкта, не можна вважати втручанням в його дискреційні повноваження.

На підставі ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовній вимоги підлягають задоволенню повністю.

Судових витрат по справі не встановлено.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, 73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6) щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_7 , АДРЕСА_1 ) із зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, 73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6) призначити ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_7 , АДРЕСА_1 ) пенсію із зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Гомельчук С.В.

кат. 10.2.4