Справа № 420/5342/18
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2019-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5342/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2019 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Завальнюка І.В.,

за участю секретаря - Ходжаян А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ілкомсвіт» до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд скасувати постанову Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 016/18/222-вих від 07.05.2017 про накладення штрафу в сумі 31716 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перевіркою дотримання ТОВ «Ілкомсвіт» законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, оформленою актом акт № 000431 від 16.04.2018, встановлено п.п 8.4.3.6 та п. 11 Додатку А (обов'язковий) ДБН А.3.1-5-2016 «Організація будівельного виробництва», чим порушено ч.1 ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність». Зокрема, встановлено, що загальний журнал робіт не скріплено печаткою будівельної організації, яка його видала, та будівельні роботи у загальному журналі робіт зазначені за датою 19.06.2017, що не співпадає з датою виконання робіт у акті № 2 на закриття прихованих робіт. Однак позивач зазначає, що до перевірки загальний журнал робіт не надавався, оскільки після завершення робіт був переданий замовнику робіт та зберігається в останнього. Відтак, стверджувані в акті перевірки порушення не ґрунтуються на фактичних обставинах, що підтверджується копію вказаного журналу, отриманого ТОВ «Ілкомсвіт» після перевірки від замовника, зміст якого спростовує виявлені порушення, так як в ньому присутні печатка будівельної організації, яка його видала, та зазначено дату «устройство оснований под штукатурку из металлической сетки по кирпичным и бетонным поверхностям» - 04.07.2017. Зважаючи на безпідставність притягнення позивача до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, позивач звернувся за судовим захистом. Також зазначив, що повідомлення про проведення перевірки отримано ТОВ «Ілкомсвіт» після проведення самої перевірки.

Ухвалою судді від 09.11.2018 Товариству з обмеженою відповідальністю «Ілкомсвіт» поновлено строк на звернення до суду із даними позовними вимогами, відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом осіб на 03.12.2018 о 12:00 год.

26.11.2018 до суду від Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зважаючи на допущення ТОВ «Ілкомсіт» порушень вимог законодавства, зокрема ведення виконавчої документації з порушенням вимог п.п 8.4.3.6 та п. 11 Додатку А (обов'язковий) ДБН А.3.1-5-2016 «Організація будівельного виробництва», чим порушено ч.1 ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність». Зазначена обставина встановлена перевіряючим шляхом обстеження оригіналу загального журналу робіт за місцем його збереження на час проведення перевірки, а саме у замовника робіт на території екіпажу № 6 за адресою: м. Одеса, вул. Маловського, 10.

Судове засідання, призначене на 03.12.2018, відкладене на 13.12.2018 о 10:00 год.

10.12.2018 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Ілкомсвіт» надійшла відповідь на відзив.

Судове засідання, призначене на 13.12.2018, відкладене на 19.12.2018 о 12:00 год.

Судове засідання, призначене на 19.12.2018, відкладене на 27.12.2018 о 11:30 год.

В судовому засіданні, призначеному на 27.12.2018, оголошено перерву до 08.01.2019 о 11:30 год. для виклику свідків.

До суду з'явився представник позивача, який позовні вимоги із викладених у позовній заяві підстав підтримав у повному обсязі та просив задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Вислухавши пояснення представників сторін, покази свідків та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Судом встановлено, що відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон № 3038) та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі - Порядок № 553), на підставі наказу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 01-13/86 ДАБК від 10.04.2018 року, направлення від 10.04.2018 № 000431 та згідно з п.20 Плану перевірок об'єктів будівництва, замовником яких є юридичні особи і фізичні особи-підприємці на 2018 рік, затвердженого Наказом Управління № 01-13/434 ДАБК від 29.11.2017, проведено планову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів та правил генеральним підрядником - TOB «Ілкомсвіт» за адресою: м. Одеса, вул. Маловського, 10, за результатами якої складено акт № 000431 від 16.04.2018.

При цьому повідомлення про проведення перевірки надійшло до ТОВ «Ілкомсвіт» в ході проведення контрольного заходу, однак зазначена обставина саме на етапі допуску до перевірки дозволяла підконтрольному суб'єкту поставити питання про необґрунтованість її проведення, реалізувавши таким чином своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні/проведенні перевірки.

Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень законодавства, дотримання якого перевіряється контролюючими органами.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24.12.2010 року у справі № 21-25а10 за позовом ТОВ «Foods and Goods L.T.D.», у зв'язку із чим суд відхиляє відповідні доводи позивача, як підставу для скасування складеної за результатами завершеного контрольного заходу постанови № 016/18/222-вих від 07.05.2017 про накладення штрафу.

Перевіркою встановлено ведення ТОВ «Ілкомсвіт» виконавчої документації з порушенням вимог п.п 8.4.3.6 та п. 11 Додатку А (обов'язковий) ДБН А.3.1-5-2016 «Організація будівельного виробництва», чим порушено ч.1 ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність».

За результатами контрольного заходу головним спеціалістом інспекційного відділу № 2 Управління ДАБК Одеської міської ради ОСОБА_4 винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 16.04.2018, відповідно до якого ТОВ «Ілкомсвіт» належить привести виконавчу документацію на об'єкті «Капітальний ремонт екіпажу № 6 (інв. № 10320004)» за адресою: м. Одеса, вул. Маловського, 10 відповідно до вимог пп.8.4.3.6 та п.11 Додатку А (обов'язковий) ДБН А.3.1-5-2016 «Організація будівельного виробництва», у термін до 16.05.2016.

Також за результатами перевірки головним спеціалістом інспекційного відділу № 2 Управління ДАБК Одеської міської ради ОСОБА_4 складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 16.04.2018, відповідно до якого розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відбудеться о 12:00 год. 30.04.2018.

За результатами розгляду матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності заступником начальника Управління - начальником інспекційного відділ № 1 Управління ДАБК ОМР Якименко Р.К. винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 016/18/222-вих від 07.05.2018, якою ТОВ «Ілкомсвіт» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п.6 ч.3 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», та накладено штраф в сумі 31716 грн.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв'язок у їх сукупності, суд вважає зазначену постанову обґрунтованою, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню у зв'язку з наступним.

Зі змісту акту перевірки № 000431 від 16.04.2018 вбачається, що під час проведення планового заходу державного архітектурно-будівельного контролю з виїздом на місце за адресою: м. Одеса, Маловського, 10 (екіпаж № 6), встановлено, що будівельні роботи фактично завершено.

До перевірки ТОВ «Ілкомсвіт» надано наступні документи: копія договору № 19/Г на виконання робіт від 24.05.2017 року; копія загального журналу робіт ТОВ «Ілкомсвіт»; копія акта № 1 на закриття прихованих робіт від 04.07.2017 року; копія акта № 2 на закриття прихованих робіт від 11.07.2017 року; копія акта № 3 на закриття прихованих робіт від 11.07.2017 року; копія акта № 4 на закриття прихованих робіт від 11.07.2017 року; копія акта № 5 на закриття прихованих робіт від 01.08.2017 року; копія акта № 6 на закриття прихованих робіт від 18.08.2017 року; копія акта № 7 на закриття прихованих робіт від 28.08.2017 року; копія акта № 8 на закриття прихованих робіт від 02.10.2017 року; копія акта № 1 проміжного прийняття відповідальних конструкцій 24.11.2017; копія довідки про вартість виконаних будівельних робіт і затрат від 01.09.2017 року; копія довідки про вартість виконаних будівельних робіт і затрат від 06.12.2017 року.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Відповідно до п. 4.8 ДБН А.3.1-5-2016 «Організація будівельного виробництва» за результатами виконаних будівельних робіт має бути оформлена виконавча документація. Перелік необхідної виконавчої документації, визначений відповідно до вимог нормативних документів щодо виконання відповідного виду робіт на конкретному об'єкті будівництва, має бути наведений у ПВР.

До виконавчої документації належать: а) загальний журнал робіт (додаток А); б) спеціальні журнали з окремих видів робіт, перелік яких встановлюється в проекті організації будівництва в залежності від видів робіт (додаток Б); в) журнал авторського нагляду та звітна документація щодо виконання робіт з науково-технічного супроводу (за наявності на об'єкті будівництва науково-технічного супроводу) відповідно до ДБН В .1.2-5; г) акти на закриття прихованих робіт (додаток В); г) акти проміжного прийняття відповідальних конструкцій (додаток Г); е) виконавчі схеми відповідно до ДБН В.1.3-2; ж) документи щодо випробувань та лабораторного контролю матеріалів інструкцій відповідно до; і) акти випробування устаткування, інженерних систем, мереж та обладнання; к) інша документація, передбачена нормативними документами на знання конкретного виду будівель них робіт.

Також, згідно з ДБН А.3.1-5-2016 «Організація будівельного виробництва»: п.8.4.2 операційний контроль будівельних процесів (технологічних грацій) здійснюється за регламентом в ході виконання будівельних робіт і забезпечує своєчасне виявлення дефектів для вжиття заходів щодо їх усунення та запобігання. Склад та параметри операційного контролю визначаються у ПВР; 8.4.2.1 результати операційного контролю заносяться до загального журналу робіт; 8.4.3 під час приймального контролю проводиться перевірка якості відповідальних конструкцій та закінчених будівельних робіт, в тому числі прихованих; 8.4.3.6 результати приймального контролю фіксуються в загальному журналі робіт, в актах на закриття прихованих робіт, актах проміжного прийняття відповідальних конструкцій та інших документах - за наявності вимог нормативних документів на конкретні види будівельних робіт.

Відповідно до п. 11 Додатку А (обов'язковий) ДБН А.3.1-5-2016 Організація будівельного виробництва», вказівки щодо ведення загального журналу робіт - загальний журнал повинен бути пронумерований, прошнурований, оформлений усіма підписами на титульному аркуші і скріплений печаткою будівельної організації, яка його видала.

Під час проведення планового заходу державного архітектурно-будівельного контролю, встановлено, що підрядник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Ілкомсвіт» на будівництві «Капітальний ремонт екіпажу № 6 (інв. № 10320004) за адресою: м. Одеса, вул. Маловського, 10», неналежним чином здійснив ведення виконавчої документації, а саме загальний журнал робіт не скріплено печаткою будівельної організації, яка його видала.

Також, відповідно до акту № 2 на закриття прихованих робіт - влаштування основи під штукатурку з металевої сітки по цегляним та бетонним поверхням (початок робіт 04.07.2017 року, закінчення робіт 11.07.2017 року). При цьому, вищевказані будівельні роботи у загальному журналі робіт зазначені за датою від 19.06.2017 року, що не співпадає з датою виконання робіт у акті № 2 на закриття прихованих робіт.

Виявлені порушення підтверджуються копією акта № 2 на закриття прихованих робіт та загальним журналом робіт.

Таким чином, встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Ілкомсвіт» на будівництві «Капітальний ремонт екіпажу 142 6 (інв. № 10320004) за адресою: м. Одеса, вул. Маловського, 10» здійснює ведення виконавчої документації з порушенням вимог п.п 8.4.3.6 та п. 11 Додатку А (обов'язковий) ДБН А.3.1-5-2016 «Організація будівельного виробництва», чим порушено ч. 1 статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність».

Як на підставу для спростування стверджуваного перевіркою порушення, ТОВ «Ілкомсвіт» приведено аргументацію про незнаходження на момент перевірки загального журналу робіт в квітні 2018 року, так як згідно п.11 Додатку А (обов'язків) ДБН А.3.1-5:2016 «Організація будівельного виробництва» під час здачі завершеного будівництвом об'єкта загальний і спеціальні журнали робіт передаються замовнику, що й було зроблено позивачем в грудні 2017 року.

З метою встановлення фактичних обставин у справі, її повного та всебічного розгляду судом в якості свідків були допитані присутні під час перевірки директор ТОВ «Ілкомсвіт» ОСОБА_3 та головний спеціаліст інспекційного відділу № 2 Управління ДАБК ОМР ОСОБА_4

Так, ОСОБА_4 пояснив, що в ході проведення перевірки він разом із директором ТОВ «Ілкомсвіт» ОСОБА_3 прибули за місцем фактичного проведення завершених робіт до екіпажу № 6 за адресою: м. Одеса, вул. Маловського, 10, де на місці проведено огляд завершених робіт. При цьому під час перебування в екіпажі № 6 інспектор запропонував співробітниці замовника (ім'я не пам'ятає) надати для огляду загальний журнал робіт, на що отримав згоду, в тому числі у присутності директора ТОВ «Ілкомсвіт» ОСОБА_3 Саме під час огляду в приміщенні екіпажу № 6 за адресою: м. Одеса, вул. Маловського, 10 перевіряючим інспектором ОСОБА_4. й були виявлені відображені в акті перевірки № 000431 від 16.04.2018 порушення (відсутність в журналі печатки та неспівпадіння дати закриття прихованих робіт (19.06.2017) з актом № 2 (04.07.2017)).

Покази ОСОБА_3 співпали з показами ОСОБА_4 в частині факту виїзду в ході контрольного заходу за місцем фактичного проведення завершених робіт до екіпажу № 6 за адресою: м. Одеса, вул. Маловського, 10, де також була присутньою представник замовника. Однак ОСОБА_3 зазначив, що будь-якого журналу на місці перевіряючому ОСОБА_4 не надавалося, і джерела стверджуваних порушень йому невідомі.

У свою чергу, матеріали справи підтверджують факт надання за місцем фактичного проведення завершених робіт до екіпажу № 6 за адресою: м. Одеса, вул. Маловського, 10 перевіряючому на огляд загального журналу робіт.

Зокрема, це підтверджується доданими до відзиву на позовну заяву копіями фотографій вказаного журналу (а.с. 143-153), в якому в розділі 5. «Відомість про виконання робіт» в графі «Короткий зміст і умови виконання робіт (з посиланням, за необхідності, на роботи, що виконуються субпідрядними організаціями), посада, прізвище, ініціали і підпис відповідальної особи» вказано «Ремонт поверхности кирпичных стен; Устройство оснований под штукатурку из металлической сетки по кирпичным и бетонным поверхностям» і навпроти цих робіт у графі «Дата» вказано « 19.06.2017» (а.с. 150), а на останній дев'ятій сторінці відсутня печатка будівельної організації, яка його видала (а.с. 153).

Суд також не оминає увагою той факт, що при первинному зверненні ТОВ «Ілкомсвіт» в червні 2018 року до Приморського районного суду міста Одеси із позовом про скасування постанови Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 016/18/222-вих від 07.05.2017 про накладення штрафу в сумі 31716 грн. позивач визнавав факт допущенного правопорушення, передбаченого п.6 ч.3 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», вважаючи навіть, що ці обставини в ході розгляду справи доказуванню не підлягають, проте просив врахувати малозначність вчиненого правопорушення та звільнити Товариства від відповідальності на цій підставі.

Крім того, листом від 11.05.2018 ТОВ «Ілкомсвіт» повідомило Управління ДАБК ОМР про виконання припису від 16.04.2018, а саме усунення недоліків виконавчої документації шляхом направлення на адресу засвідченого загального журналу робіт (додаток до заперечень).

Оцінюючи вищевикладені обставини та покази свідків, суд враховує, що свідок ОСОБА_4 вільно оперував фактами, говорив конкретно і по суті. Було цілком очевидно, що свідок, який виступав, усвідомлював серйозність присяги, яку він дав, та що на карту поставлено надто серйозні інтереси, пов'язані із суттєвими порушенням законодавства про правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Спокійна, урівноважена манера, в якій вказаний свідок розповідав про події 16.04.2018 вразила своєю щирістю і переконали в цілковитій відсутності будь-якої упередженості до позивача. Якщо зіставити всі покази свідка - вони не дають підстав сумніватися стосовно його надійності.

В процесі доказування можуть бути використані лише визнані достовірними показання свідка та інші відомості, адже це пов'язано із встановленням істини у справі, що не може ґрунтуватися на хибних, недостовірних відомостях.

Термін «достовірний» означає «який не викликає сумніву, цілком правильний, точний». Оцінка достовірності показань полягає в тому, що: 1) вивчається особа, яка володіє відомостями про подію з точки зору її здатності дати правдиві і повні показання (висновок); 2) вивчається характер і умови виявлення матеріального об'єкта - носія інформації (предмет, який має ознаки речового доказу, документ); 3) аналізується зміст відомостей (послідовність і повнота викладення, наявність суперечностей, неточностей, упущень, обґрунтованості висновків, зроблених за даними науки, тощо); 4) інформація, яка одержана з певного процесуального джерела, порівнюється з інформацією, що отримана з інших процесуальних джерел.

Оцінка достовірності показань свідка залежить від характеру показань свідка. Для цього необхідно з'ясувати, джерелом якої життєвої обставини є ці показання, чи достатньо повно підтверджуються ці факти в показаннях, чи відноситься подія до обставин, що підлягають доказуванню, умови сприйняття обставин, прогалин в обґрунтуванні, логічність викладу показань тощо

Також оцінка залежить від особи свідка, що має значення для оцінки його показань - наявність зацікавленості, в результатах провадження, службових, родинних взаємин з іншими учасниками процесу, його психологічні особливості, здатність сприймати і давати правдиві показання, репутація свідка, характеристика як члена суспільства тощо.

Насамкінець, оцінка достовірності залежить від співвідношення показань свідка з іншими доказами у провадженні з метою з'ясування суперечностей або узгодженостей між ними.

На підставі викладеного, суд відхиляє зауваження представника позивача щодо безпідставності виявлених в ході контрольного заходу недоліків виконавчої документації ТОВ «Ілкомсвіт», які ґрунтуються на твердженні про відсутність загального журналу робіт на Товаристві та недослідженні останнього перевіряючим. Позиція сторони позивача в цьому аспекті побудована виключно на нігілізмі, будь-якої позитивної спроби довести дотримання Товариством вимог містобудівного законодавства позивачем не вчинено.

Досліджені в судовому засіданні матеріали справи в синергичному зв'язку з показами свідків, а також задокументованих управлінням ДАБК ОМР фактів у сукупності свідчать на користь стверджуваних суб'єктом владних повноважень порушень, допущених ТОВ «Ілкомсвіт» та неспроможність аргументів позивача щодо відсутності фактів порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Вирішуючи спір, суд також відхиляє посилання представника позивача на непропорційний розмір застосованих штрафних санкцій, який останній вважає таким, що обраний без урахуванням всіх обставин, зокрема малозначності допущених порушень.

Так, пропорційність є оціночною категорією і повинна встановлюватися щодо конкретного суб'єкта в кожній окремій справі на підставі тих обставин і фактів, що встановлені судом безпосередньо. Підґрунтям для висновку про додержання балансу інтересів повинен бути результат вивчення спірної ситуації, а не загальні приписи чи цитати, вирвані з контексту.

Так, відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (суб'єктів містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності встановлює Закон України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Вчинення суб'єктами містобудування правопорушень у сфері містобудівної діяльності тягне за собою відповідальність, передбачену цим та іншими законами України.

У свою чергу, згідно з п.6 ч.3 ст.2 вказаного Закону суб'єкти містобудування, які виконують будівельні роботи, несуть відповідальність у вигляді штрафу за ведення виконавчої документації з порушенням будівельних норм, державних стандартів і правил - у розмірі вісімнадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Таким чином, за вчинене ТОВ «Ілкомсвіт» правопорушення передбачена відповідальність у вигляді штрафу.

Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя. В даному випадку штрафні санкції визначені у встановленому Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» розмірі, розмір якого є фіксованим та незмінним незалежно обставин вчинення правопорушення, уявленням позивача щодо його значущості. За таких обставин, суб'єкт владних повноважень, використовуючи надані йому дискреційні повноваження, навіть не мав визначеної законом змоги обрати інший розмір штрафних санкцій.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційного з'ясування обставин справи в адміністративному судочинстві зобов'язаний суб'єкт владних повноважень.

Разом з тим, відповідно до принципу змагальності суб'єкт господарювання має спростувати доводи суб'єкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує.

Таким чином, відповідачем доведено підставність, ґрунтовність та правомірність притягнення ТОВ «Ілкомсвіт» до відповідальності у вигляді штрафу за ведення виконавчої документації з порушенням будівельних норм, державних стандартів і правил.

За постійною судовою практикою ЄСПЛ, яка керується принципом правильного відправлення судочинства, судові рішення мають достатньою мірою визначати мотиви, з яких вони виходять. Цей обов'язок має різні межі залежно від характеру рішення, його слід аналізувати залежно від кожної конкретної справи (рішення у справах Руїса Торіха і Гіро Балані проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A і 303-B, с. 12, п. 29 та с. 29 - 30, п. 27, і "Хіггінс та інші проти Франції" від 19 лютого 1998 року, Recueil 1998-I, с. 60, п. 42).

Хоча пункт 1 статті 6 і зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, не слід вважати, що цей обов'язок передбачає детальну відповідь на кожний доказ (рішення у справі "Ван де Гурк проти Нідерландів" від 19 квітня 1994 року, серія A, N 2888, с. 20, п. 61). Так, відхиляючи апеляцію, апеляційна судова інстанція може в принципі обмежитися згодою з обґрунтуванням ухваленого рішення (див., mutatis mutandis, рішення у справах "Гелле проти Фінляндії" від 19 грудня 1997 року, Recueil 1997-VIII, с. 2930, п. 59 - 60, і пізніше "Гарсія Руїс проти Іспанії", N 30544/96 [GC] від 21 січня 1999 року, CEDH 1999-I, с. 117 - 118, п. 26).

Принцип рівності сторін у процесі є лише одним з елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду, яке також включає фундаментальний принцип змагальності процесу (див. Ruiz-Mateos v. Spain, рішення від 23 червня 1993 р., серія A, N 262, с. 25, § 63). Більш того, принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (див. Dombo Beheer B. V. v. the Netherlands, рішення від 27 жовтня 1993 р., серія A, N 274, с. 19, § 33 та Ankerl v. Switzerland, рішення від 23 жовтня 1996 р., Reports 1996-V, стор. 1567-68, § 38). Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (див. рішення у справі Ruiz-Mateos, наведене вище, с. 25, § 63).

При цьому доцільно керуватись принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Вирішуючи спір, суд враховує, що справа, яка розглядається, наочно ілюструє той факт, що досить часто для позивачів, які прагнуть будь-що уникнути відповідальності за інкримінований їм проступок, основною ціллю є забезпечити стратегію захисту, штучно створити умови для задоволення позову, ігноруючи необхідність доказово спростувати аргументацію сторони відповідача, тощо. При цьому, представником позивача навіть не заперечувалося, що звернення до адміністративного суду із даним адміністративним позовом, в світлі його первинного звернення до Приморського районного суду міста Одеси, в якому позивачем визнавалося допущення правопорушень, є саме спробою домогтися уникнення відповідальності, проте в інший стратегічний спосіб.

За обставин справи, позивачем не наведено обґрунтованих аргументів, які б доводили неправомірність постанови № 016/18/222-вих від 07.05.2017 про накладення штрафу в сумі 31716 грн. Натомість суб'єктом владних повноважень з посиланням на вимоги чинного законодавства доведено законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови.

Отже суд приходить до висновку про те, що заявлені в даному адміністративному позові позовні вимоги до задоволення не підлягають, оскільки є безпідставними та не ґрунтуються на приписах законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Судові витрати розподілити за правилами ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Ілкомсвіт» (68001, м. Чорноморськ, вул. Праці, 13; ) до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (м. Одеса, вул. Черняховського, 6; ) про скасування постанови відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 14.01.2019 року.

Суддя І.В. Завальнюк

.