Справа № 1340/4936/18
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1340/4936/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2019 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900 від 23.12.2015 року, статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, те деяких інших осіб», постанови Кабінет Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції»;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату недотриманої пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення відповідно до Закону України «Про внесення змін деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900 від 23.12.2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінет Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», з 01.01.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.09.2018 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про перерахунок пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення.

Відповідачем 05.09.2018 року надано відповідь, в якій зазначив, що розмір пенсії обчислений за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції, чинній на момент проведення перерахунку пенсії, тобто максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до частини 2 статті 13 зазначеного закону, у розмірі 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

На думку позивача у своїй відповіді відповідач не спростовує та підтверджує факт призначення позивачеві пенсії за матеріалами пенсійної справи за вислугу років відповідно до Закону у розмірі 90% грошового забезпечення відповідно до норм ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції, чинній на дату призначення пенсії. Водночас в цій же відповіді відповідач вказує, що пенсію за вислугу років позивачу перераховано з 01.01.2016 року за нормами вказаного Закону в редакції, чинній на момент проведення перерахунку пенсії, тобто максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до частини ст. 13 Закону, складає 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Позивач вважає що дії відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті йому з 01.01.2016 року пенсії у розмірі 90 відсотків відповідних сум грошового забезпечення вчиненні не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституціє та законами України.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач вказує, що ним правомірно перераховано пенсію позивачу,з урахуванням довідки від 23.03.2018 року № 91-02177 про розмір грошового забезпечення, виходячи з 70% розміру грошового забезпечення позивача, оскільки на момент виникнення у позивача права на перерахунок пенсії з 01.01.2016 року встановлений максимальний розмір пенсії, зокрема, 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 06 листопада 2018 року у даній справі було відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Судом встановлені наступні обставини:

З 30.08.2011 року позивач набув права на довічне отримання пенсії та перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України.

05.09.2018 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії з 01.01.2016 року в розмірі 90% грошового забезпечення.

Листом від 05.09.2018 року відповідач відмовив позивачу в перерахунку пенсії із застосуванням 90% грошового забезпечення у зв'язку з тим, що з 01.01.2018 року йому було здійснено перерахунок відповідно до чинної на момент перерахунку норми ч. 2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка передбачає максимальний розмір пенсії - 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач вважає спірну відмову протиправною та такою, що порушує його права щодо пенсійного забезпечення.

Вказані обставини, та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Судом враховуються обґрунтування позовних вимог позивача в частині зобов'язання здійснити перерахунок пенсії щодо предмету спору у розмірі 90% грошового забезпечення, з врахуванням наступного:

З матеріалів справи вбачається, що пенсія позивачу призначена довічно за вислугу років у розмірі 90% грошового забезпечення з 30.08.2011 року.

Згідно п. а ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Частиною 2 статті 13 цього ж Закону, передбачено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1 - 100 процентів, до категорії 2 - 95 процентів.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 звільнено зі служби в органах внутрішніх справ України за п. 65 «а» за віком у званні «полковник міліції» з вислугою у календарному обчисленні 34 років 11 місяці 00 дні, а у пільговому обчисленні - 39 років 03 місяців 12,2 днів.

На підставі статті 12 цього ж Закону, позивачу призначено пенсію за вислугу років (загальний пільговий стаж) у розмірі 90 % грошового забезпечення.

Суд зазначає, що право позивача на отримання пенсії у розмірі 90 % до її перерахунку, здійсненого відповідачем сторонами не заперечується, що вбачається з відзиву на позов та листа ГУ ПФ України у Львівській області від 05.09.2018 року №4103/П-20/07.05-06.

Пунктом 8 розділу ІІ Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 р. № 3668-VI, який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, та пунктом 23 розділу II Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 р. № 1166-VII, який набрав чинності з 1 травня 2014 року, до частини 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ було внесено зміни та цифри « 90» замінено цифрами « 80» та цифри « 80» замінено цифрами « 70» відповідно.

Тобто, зміна встановленого Законом максимального розміру пенсії (з 90 % до 70 % сум грошового забезпечення) відбулася вже після призначення позивачу пенсії.

Частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, зміна розміру пенсії з 90 % до 70 % сум грошового забезпечення, що відбулася відповідно до положень ч.2 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» після призначення пенсії позивачу, не може бути підставою для зменшення розміру вже призначеної пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку.

Внесені Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» зміни до ч.2 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80 % та 70 % грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися лише виключно при первинному призначенні пенсій. Тому, відповідач при перерахунку пенсії позивача повинен був застосувати норми ч.2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в редакції, що діяла на час призначення пенсії, якою максимальний розмір грошового забезпечення для призначення пенсії встановлювався не більше 90 % від розміру грошового забезпечення.

Проте, зменшення пенсії відповідача за вислугу років до 70 % грошового забезпечення, на думку суду, є протиправним, та таким що в порушення ст.ст.22, 58 Конституції України, звужує право позивача на отримання пенсії у розмірі, визначеного чинним на момент її призначення законодавством.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 8 липня 2015 року у справі №732/48/15 та Верховним Судом у постановах від 31 січня 2018 року у справі № 523/4930/15-а та від 27 лютого 2018 року у справі №642/3284/17.

Кожен орган державної влади зобов'язаний діяти виключно в межах передбачених чинним законодавством. Відповідно, суд при вирішенні питання щодо правомірності дій (бездіяльності) суб'єкта владних повноважень може вирішувати питання щодо відповідності таких дій нормам чинного законодавства, однак не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які віднесені по компетенції цього органу державної влади.

Отже, суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень та з позицією Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, і суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З цих же підстав, з врахуванням повноважень суду встановлених ст. 245 КАС України, суд вважає за необхідним зобов'язати Головне Управління Пенсійного Фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.09.2018 року.

Відтак позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Інші аргументи та норми, якими сторони обґрунтовували свої вимоги та заперечення, судом не враховуються і не оцінюються, оскільки такі виходять за межі предмету доказування по даній справі.

Норми права, які застосував суд, наступні:

Згідно ч. 2 ст. 13 закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ( яка діяла на момент призначення пенсії позивачу) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Згідно ч. 1 ст. 63 закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв'язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Згідно ч. 4 ст. 63 цього ж Закону усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Мотиви застосування вказаних норм наступні: вказані норми визначають максимальний розмір пенсії на момент прийняття рішення про призначення такої позивачу та підстави перерахунку пенсії.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити дії - задоволити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) з 01.01.2016 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900 від 23.12.2015 року, статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, те деяких інших осіб», постанови Кабінет Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції»

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_1) від 05.09.2018 року про перерахунок пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_1) 704,80 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Рішення суду складено в повному обсязі 14.01.2019 року.

Суддя Гавдик З.В.