Справа № 440/3828/18
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2018-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2018 року м. ПолтаваСправа № 440/3828/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевякова І.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Кривошапка Н.А.

представників позивача - Висота І.А., Мосієнко В.Б.

представника відповідача - Пухліков К.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "Полагропром" до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови.

Позовні вимоги:

визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ПЛ2097/155/АВ/П/ПТ/ТД-С від 12.10.2018 року, якою накладено штраф на ПП "Полтагропром" у розмірі 1 340 280,00 грн.

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

31 жовтня 2018 року Приватне підприємство "Полагропром" (надалі також - позивач, ПП "Полагропром") звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Полтавській області (надалі також - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу.

Ухвалою від 05 листопада 2018 року суд відкрив провадження у справі, прийнявши позовну заяву до розгляду та прийняв рішення розглядати справу у порядку загального позовного провадження.

По справі вживалися заходи забезпечення позову. Ухвалою від 09 листопада 2018 року суд на клопотання позивача зупинив дію постанови Головного управління Держпраці у Полтавській області №ПЛ2097/155/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 12.10.2018 про накладення на Приватне підприємство "Полагропром" штрафу у розмірі 1 340 280 грн - до набрання законної сили судовим рішенням у справі №440/3828/18 за позовом Приватного підприємства "Полагропром" до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу ( т. 2 а.с. 187 - 190).

Ухвалою від 10 грудня 2018 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті.

Розгляд справи по суті відбувся 28 грудня 2018 року. Представник позивача наполягали на задоволенні своїх позовних вимог. Відповідач позову не визнав. Представник відповідача заперечував проти позову у судовому засіданні.

Аргументи сторін

Позивач у своєму позові стверджував про необґрунтованість та, відповідно, протиправність оскаржуваної постанови про накладення штрафу, наполягаючи на необхідності її скасування. Позивач повідомив, що працівниками Управління Держпраці у Полтавській області було проведено невиїзне інспектування ПП «Полагропром», за наслідками якого складено акт № ПЛ2097/155/АВ від 03 жовтня 2018 року. В даному акті відповідач стверджував про порушення ПП «Полагропром» частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю України ( надалі по тексту - КЗпП України). Даний акт став підставою для винесення оскаржуваної постанови, якою на ПП «Полагропром» накладено штраф у сумі 1 340 280,00 грн. Порушення частини 3 статті 24 КЗпП України полягало, на думку Управління Держпраці у Полтавській області, у допущенні позивачем до виконання трудових обов'язків працівників ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 без укладення трудових договорів.

Такі висновки позивач заперечував та спростовував. Стверджував, що вказані працівники не виконували трудові обов'язки, а надавали послуги за цивільно-правовими договорами підряду. Дані особи не мали власне трудових обов'язків, не були ознайомлені з умовами праці, правилами внутрішнього трудового розпорядку, що на них не поширювалися, не мали ніяких посад. Цивільно-правові договори були зареєстровані у фіскальній службі, з відповідних виплат сплачено податки. Обсяг робіт за договорами визначався окремими завданнями, розрахунки вчинялися на підставі актів прийому-передачі виконаних робіт та підтверджені касовими ордерами. Відносини між зазначеними особами та ПП «Полагропром» не мають ознак трудових.

Крім того, позивач вказував, що Управлінням Держпраці у Полтавській області проводилося у період з 17 по 25 квітня 2018 року інспекційне відвідування ПП «Полагропром» та зазначені договори підряду вже були перевірені, однак у ході попередньої перевірки, відповідач не мав до цих договорів ніяких претензій та не вважав їх трудовими.

Позивач наполягав на тому, що Управління Держпраці не має компетенції кваліфікувати будь-які правовідносини та надавати оцінку цивільним договорам; тлумачити характер правовідносин. Договори підряду є чинними, не визнані недійсними та не є нікчемними. Є правомірними в силу положень закону щодо презумпції правомірності договорів.

Аналогічного змісту пояснення надавали представники позивача у судовому засіданні. Пояснили, що на підприємстві мається значна кількість працюючих за трудовими угодами. ПП «Полагропром» займається торгівлею лікеро-горілчаними напоями, здійснюючи постачання у магазини роздрібної мережі. Перелік осіб, щодо яких Управління Держпраці в Полтавській області стверджувало про допущення їх до трудових обов'язків без укладення трудових угод, - це особи, які підприємство не має потреби приймати на роботу у постійний штат. Характер роботи підприємства вимагає наявності осіб, які періодично контролюють обсяг та асортимент товарів у торгівельній мережі. Задля цього з фізичними особами підприємство укладало договори підряду. Вказані договори не є трудовими.

Також представники позивача пояснили суду, що після прийняття рішення про штраф, вони, маючи статус адвокатів, направляли особам, які надавали ПП «Полагропром» послуги, адвокатські запити. У відповідь на ці запити особи надали письмові пояснення, де стверджували, що не мали трудових відносин з ПП «Полагропром». Письмові пояснення представники позивача долучили до матеріалів адміністративної справи.

Відповідач заперечуючи проти позову, надав відзив на нього (т. 2 а.с. 200-205). У відзиві відповідач наполягав на наявності у діях ПП «Полагропром» порушень трудового законодавства, яке ним було виявлене і задокументоване у належний спосіб. Управління Держпраці стверджувало, що договори підряду, укладені ПП «Полагропром» із фізичними особами ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, є способом приховування фактично існуючих трудових відносин.

При цьому відповідач вказував, що ознаками того, що ці договори фактично є трудовими, є їх систематичний характер (два і більше договорів укладалося декілька разів послідовно); систематичність виплат за цими договорами; відсутність кінцевого матеріального результату (предмету) у даних договорах, натомість наявність трудового процесу (функції).

Отримавши відзив на позов, представники позивача, ПП «Полагропром», направили на нього відповідь ( т.2 а.с.219-220). У відповіді на відзив спростовували твердження, викладені у відзиві відповідачем, та вказували на відсутність у нього компетенції надавати оцінку (кваліфікувати) цивільні чи будь-які інші правовідносини. Наполягали на наявності у спірних правовідносинах ознак цивільних.

Фактичні обставини, встановлені судом

Приватне підприємство «Полагропром» зареєстроване 17 січня 1996 року, основний вид діяльності - оптова торгівля напоями. Перебуває на податковому обліку ДПІ у м.Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області, зареєстроване місцезнаходження - м.Полтава.

У період часу з 02 січня 2018 року по 30 вересня 2018 року ПП «Полагропром» у ході своєї господарської діяльності, з-поміж іншого укладалися та виконувалися договори підряду з фізичними особами.

З ОСОБА_8 - договір від 02 січня 2018 року строком дії з 02.01.2018 року по 31.03.2018 року; договір від 01 квітня 2018 року строком дії з 01.04.2018 року по 30.06.2018 року; договір від 01 липня 2018 року строком дії з 01.07.2018 року по 30.09.2018 року.

З ОСОБА_4 - договір від 02 січня 2018 року строком дії з 02.01.2018 року по 31.03.2018 року; договір від 01 квітня 2018 року строком дії з 01.04.2018 року по 30.06.2018 року; договір від 01 липня 2018 року строком дії з 01.07.2018 року по 30.09.2018 року.

З ОСОБА_5 - договір від 02 січня 2018 року строком дії з 02.01.2018 року по 31.03.2018 року; договір від 01 квітня 2018 року строком дії з 01.04.2018 року по 30.06.2018 року; договір від 01 липня 2018 року строком дії з 01.07.2018 року по 30.09.2018 року.

З ОСОБА_6 - договір від 01 березня 2018 року строком дії з 01.03.2018 року по 31.03.2018 року; договір від 01 квітня 2018 року строком дії з 01.04.2018 року по 30.06.2018 року; договір від 01 липня 2018 року строком дії з 01.07.2018 року по 30.09.2018 року.

З ОСОБА_7 - договір від 02 січня 2018 року строком дії з 02.01.2018 року по 31.03.2018 року; договір від 01 квітня 2018 року строком дії з 01.04.2018 року по 30.06.2018 року; договір від 01 липня 2018 року строком дії з 01.07.2018 року по 30.09.2018 року.

З ОСОБА_9 - договір від 02 січня 2018 року строком дії з 02.01.2018 року по 31.03.2018 року; договір від 01 квітня 2018 року строком дії з 01.04.2018 року по 30.06.2018 року; договір від 01 липня 2018 року строком дії з 01.07.2018 року по 30.09.2018 року.

З ОСОБА_10 - договір від 02 січня 2018 року строком дії з 02.01.2018 року по 31.03.2018 року; договір від 01 квітня 2018 року строком дії з 01.04.2018 року по 30.06.2018 року; договір від 01 липня 2018 року строком дії з 01.07.2018 року по 30.09.2018 року.

З ОСОБА_11 - договір від 02 січня 2018 року строком дії з 02.01.2018 року по 31.03.2018 року; договір від 01 квітня 2018 року строком дії з 01.04.2018 року по 30.06.2018 року; договір від 01 липня 2018 року строком дії з 01.07.2018 року по 30.09.2018 року.

З ОСОБА_12 - договір від 02 січня 2018 року строком дії з 02.01.2018 року по 31.03.2018 року; договір від 01 квітня 2018 року строком дії з 01.04.2018 року по 30.06.2018 року; договір від 01 липня 2018 року строком дії з 01.07.2018 року по 30.09.2018 року.

З ОСОБА_13 - договір від 02 січня 2018 року строком дії з 02.01.2018 року по 31.03.2018 року; договір від 01 квітня 2018 року строком дії з 01.04.2018 року по 30.06.2018 року; договір від 01 липня 2018 року строком дії з 01.07.2018 року по 30.09.2018 року.

З ОСОБА_14 - договір від 02 січня 2018 року строком дії з 02.01.2018 року по 31.03.2018 року; договір від 01 квітня 2018 року строком дії з 01.04.2018 року по 30.06.2018 року; договір від 01 липня 2018 року строком дії з 01.07.2018 року по 30.09.2018 року.

З ОСОБА_15 договір від 02 січня 2018 року строком дії з 02.01.2018 року по 31.03.2018 року; договір від 01 червня 2018 року строком дії з 01.06.2018 року по 30.06.2018 року; договір від 01 липня 2018 року строком дії з 01.07.2018 року по 30.09.2018 року.

Усі вищеперелічені договори є однотипними. Фізичні особи за договорами виступають у якості підрядників, які надають договірні послуги підряду «ПП Полагропром», як замовнику. Ці послуги - це: мерчандайзинг у торгових точках, перелік який закріплений окремо за кожним мерчандайзером; щотижневий контроль товарних запасів в торгових точках згідно маршрутних карт; контроль за своєчасним погашенням дебіторської заборгованості торгових точок перед Замовником.

Згідно договорів, замовник надає підряднику завдання, у якому вказує детальні вимоги для виконання роботи, передбаченої договором. Договором передбачена сума разової виплати винагороди за виконане завдання, умовою якої є прийняття робіт за актом.

У даних договорах передбачено, що підрядник виконує роботу на всій ризик, самостійно організовує виконання роботи, не підлягає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку, не має права на одержання допомоги зі соціального страхування, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та пологами.

До кожного договору позивачем додано завірену фотокопію додатків: помісячних завдань на надання послуг зі вказівкою на конкретизований обсяг робіт та вартість окремих найменувань робіт; перелік торгівельних точок, що перебувають на обслуговуванні фізичної особи, яка надає послуги мерчандайзингу; акти виконаних робіт за цими договорами; видаткові касові ордери щодо отримання фізичними особами оплати за договорами, за винятком утриманих з фізичних осіб відрахувань, вчинених ПП «Полагропром» як податковим агентом. (т. 1 а.с.63 - 317, т. 2 а.с. 1 - 64).

Управлінням Держпраці у Полтавській області 19 вересня 2018 року винесено наказ № 177 П, яким прийнято рішення про проведення інспекційного відвідування, з-поміж іншого, ПП «Полагропром» ( т. 2 а.с.208-209). На підставі наказу видано відповідні направлення.

У період часу з 24 вересня 2018 року по 03 жовтня 2018 року на підставі вищезгаданих наказу та направлення Управлінням Держпраці у Полтавській області проведено інспекційне відвідування ПП «Полагропром», за наслідками якого складено акт №ПЛ2097/155/АВ від 03 жовтня 2018 року (т.1 а.с.36-42). Актом зафіксовано порушення ПП «Полагропром» частини 3 статті 24 КЗпП України. Дане порушення, згідно акту, полягало у тому, що ПП «Полагропром» допущено громадян ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням керівника, шляхом заміни трудового договору цивільно-правовими угодами.

Акт підписаний керівником ПП «Полагропром» зі вказівкою про незгоду з його висновками та наступне направлення заперечень.

05 жовтня 2018 року ПП «Полагропром» направило до Управління Держпраці у Полтавській області заперечення на акт інспекційного відвідування від 03 жовтня 2018 року (т. 1 а.с. 52). У запереченнях не погоджувалося з висновками, що підприємство мало трудові відносини з вищепереліченими фізичними особами та наполягало своєму праві укладати цивільно-правові угоди і тому факті, що укладені з цими особами угоди носили саме цивільно-правовий характер.

09 жовтня 2018 року Управлінням Держпраці в Полтавській області направлено в адресу ПП «Полагропром» відповідь на заперечення, у якій Управління наполягало на тому, що договори підряду ПП «Полагропром» з громадянами ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 носять характер трудових. Такі висновки Управління обґрунтовувало систематичним характером виплат фізичним особам та відсутністю конкретного результату робіт за договорами (а.с.52-55).

На підставі акту інспекційного відвідування Управлінням Держпраці у Полтавській області внесено ПП «Полагропром» припис № ПЛ2097/155/АВ/П від 10 жовтня 2018 року, яким було вказано на порушення підприємством частини 3 статті 24 КЗпП України та зобов'язано керівника усунути порушення і забезпечити дотримання частини 3 статті 24 КЗпП України та Постанови Кабінету Міністрів України № 413 (т. 1 а.с.43-47).

З даним приписом ПП «Полагропром» не погодилося, вважаючи його незаконним, та направило до Управління Держпраці у Полтавській області скаргу на припис від 18 жовтня 2018 року (т. 1 а.с.51).

За змістом цієї скарги підприємство заперечувало факт того, що правовідносини за договорами підряду між ПП «Полагропром» та громадянами ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 є трудовими. Також підприємство повідомило, що на момент винесення припису будь-які правовідносини ПП «Полагропром» зі вказаними особами відсутні.

Також на підставі акту інспекційного відвідування Управлінням Держпраці у Полтавській області було винесено постанову № ПЛ2097/155/АВ/П/ПТ/ТД-С від 12.10.2018 року, якою накладено штраф на ПП "Полтагропром" за порушення частини 3 статті 24 КЗпП України у розмірі 1 340 280,00 грн (т.1 а.с.48-50).

За змістом цієї постанови, Управління Держпраці в Полтавській області прийняло відповідне рішення, вмотивувавши його висновками про те, що ПП «Полагропром» допущено громадян ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням керівника, шляхом заміни трудового договору цивільно-правовими угодами, чим порушило частину 3 статті 24 КЗпП України.

Не погодившись із рішенням про застосування даного штрафу, ПП «Полагропром» оскаржило постанову про накладення штрафу до адміністративного суду.

Норми права, що підлягають застосуванню

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Дані критерії суд використовує для оцінки правомірності оскаржуваного рішення.

Норма права, про порушення якої стверджував відповідач, застосовуючи штрафну санкцію оскаржуваним рішенням, викладена в законі наступним чином.

Згідно статті 24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим:

1) при організованому наборі працівників;

2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я;

3) при укладенні контракту;

4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі;

5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу);

6) при укладенні трудового договору з фізичною особою;

7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов'язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров'я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Особі, запрошеній на роботу в порядку переведення з іншого підприємства, установи, організації за погодженням між керівниками підприємств, установ, організацій, не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.

Забороняється укладення трудового договору з громадянином, якому за медичним висновком запропонована робота протипоказана за станом здоров'я.

Крім того, відповідач посилався у оскаржуваному рішенні як на нормативну підставу його прийняття на статтю 259 КЗпП України, відповідно до якої, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

А також на статтю 265 КЗпП України, згідно якої посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:

фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення…».

Нормативне врегулювання відмінностей між трудовою угодою та цивільно-правовим договором виконання робіт викладене у наступних нормах.

Відповідно до частини першої статті 21 Кодексу законів про працю України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Частиною першою статті 1 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Загальне визначення цивільно-правового договору міститься у статті 626 Цивільного кодексу України, згідно частини першої якої договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

При цьому, відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 Цивільного кодексу України).

Статтею 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до частин першої, другої статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Висновки суду щодо правозастосування

Вище викладені норми законів, з тлумаченнях яких встановлюються відмінності між трудовим договором та цивільно-правовою угодою про виконання робіт.

Приймаючи оскаржуване рішення, Управління Держпраці у Полтавській області керувалося висновками, вчиненими за наслідками перевірки (інспекційного відвідування) щодо того, що цивільно-правові угоди (договори підряду), укладені позивачем, ПП «Полагропром» з фізичними особами ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 носять характер трудових (є прихованими трудовими угодами).

З цього відповідач зробив висновок, що підприємство допустило вказаних осіб до роботи без належного укладення трудового договору.

З такими висновками відповідача суд не погоджується з наступних міркувань.

Верховним Судом неодноразово висловлена правова позиція (що є обов'язковою для врахування в силу частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України), відповідно до якої основною ознакою, що відрізняє підрядні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Підрядник, який працює згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

Трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов'язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання, трудова діяльність не припиняється.

Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт. (Наприклад постанова Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 127/21595/16-ц).

За трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.

При цьому, за цивільно-правовим договором оплачується не процес праці, а її результати, котрі визначають після закінчення роботи і оформляють актами здавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких провадиться їх оплата. Договором також може бути передбачено попередню або поетапну оплату. У трудовій книжці запис про виконання роботи за цивільно-правовими договорами не робиться. Водночас відповідно до пункту "а" частини третьої статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків зараховується до стажу роботи, що дає право на трудову пенсію.

Отже, основною ознакою, яка відрізняє трудові відносини від цивільно-правових є те, що трудове законодавство регулює процес трудової діяльності, її організації, а за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається поза його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Підрядник, який працює згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Вище було викладено встановлені судом у ході розгляду справи особливості правовідносин, що існували між позивачем, ПП «Полагропром», та фізичними особами ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15

Згідно тексту досліджених договорів та доданих до них документів (і розбіжностей з фактично існуючими обставинами не встановлено), замовник надає підряднику завдання, у якому вказують детальні вимоги для виконання роботи, передбаченої договором. Договором передбачена сума разової виплати винагороди, умовою якої є прийняття робіт за актом. У даних договорах передбачено, що підрядник виконує роботу на всій ризик, самостійно організовує виконання роботи, не підлягає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку, не має права на одержання допомоги зі соціального страхування, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та пологами.

Стверджуючи про допущення підприємством порушення частини третьої статті 24 КЗпП України, відповідачем не враховано того, що зазначені вище цивільно-правові угоди жодним чином не регулюють процес трудової діяльності, її організацію. За умовами цих угод позивач не бере на себе жодних зобов'язань щодо забезпечення умов праці, не надає робочого місця, не забезпечує засобами виконання робіт фізичних осіб - сторін договорів. При цьому, фізичні особи (виконавці за договорами) не ознайомлювалися та не брали на себе зобов'язань виконувати правила внутрішнього трудового розпорядку, колективний договір та розпорядок робочого дня працівників підприємства.

Даних фактів не спростовують твердження відповідача про систематичність укладення даних договорів.

Так, дійсно, переважна частина договорів укладалася два чи три рази строком на два чи три календарні місяці. Однак, на думку суду, трактування цього факту як ознаки трудових відносин жодним чином не обґрунтоване, і може бути логічно пояснене особливостями господарської діяльності підприємства та відсутністю її довгострокового планування.

Окремо суд звертає увагу на те, що договори підряду ПП «Полагропром» з фізичними особами ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 на період їхньої дії були зареєстровані ПП «Полагропром» у фіскальних органах та з виплат за договорами утримано відповідні податки. Цього факту не оспорював відповідач. Позивачем надано докази цього факту - податкові розрахунки форми №1ДФ та відомості щодо нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам (т. 2 а.с. 65 - 146). Також відповідні договори підряду як цивільно-правові були зареєстровані у органах соціального захисту ( т. 2 а.с. 147 - 182).

Вказаний факт суд трактує як правомірну поведінку позивача, що також спростовує твердження про його ухилення від оформлення нелегальних трудових відносин. При існуючих фактичних обставинах таке ухилення є недоцільним.

Представниками відповідача після закриття підготовчого провадження у справі, але до початку розгляду справи по суті, було надано до суду копії пояснень фізичних осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 Представники позивача у судовому засіданні з цього приводу пояснили суду, що після прийняття рішення відповідача про накладення штрафу, вони, маючи статус адвокатів, направляли особам, які надавали ПП «Полагропром» послуги, адвокатські запити.

За поясненнями представників позивача, надання цих доказів відбулося після закриття підготовчого провадження у зв'язку з тим, що самі пояснення осіб, у відповідь на адвокатські запити, були особами написані та надані адвокатам вже після закриття підготовчого провадження.

Вказане твердження суд вважає об'єктивним, виходячи з дат на самих поясненнях і тому погоджується з тим, що ці докази не могли бути надані раніше з об'єктивно поважних причин.

Відтак, суд приймає ці пояснення у якості доказів. Оригінали пояснень також були досліджені судом у судовому засіданні з розгляду справи по суті

За змістом письмових пояснень фізичних осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, останні укладали з ПП «Полагропром» саме договори підряду; правилам трудового розпорядку не підпорядковувалися; надання послуг організовували та забезпечували самостійно. З ними розраховувалися на підставі актів виконаних робіт. Спростовували факт трудових відносин з ПП «Полагропром». (т. 3 а.с.3-22).

Також суд звертає увагу на непослідовність висновків самого Управління Держпраці в Полтавській області. Так, представниками позивача надано до суду копію акту №ПЛ870/170/АВ від 25 квітня 2018 року інспекційного відвідування ПП «Полагропром», що проведене Управлінням Держпраці у Полтавській області з 17 по 25 квітня 2018 року. Згідно даного акту, було проведено перевірки у тому числі тих же трудових договорів та договорів підряду, укладених підприємством, щодо яких у даній справі відповідач стверджував про те, що вони є фактично трудовими. Відповідно до змісту розділу Акту про виявлені порушення, порушень статті 24 КЗпП України відповідачем при попередній перевірці не виявлено (т. 1 а.с.56-62).

Відтак, суд погоджується з твердженням позивача про відсутність у Управління Держпраці компетенції кваліфікувати правовідносини; знаходить доведеним той факт, що договори підряду, укладені ПП «Полагропром» з фізичними особами ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 носять характер цивільно-правових угод і не мають ознак угод трудових; не знаходить доказів того, що дані договори є трудовими і відповідно ПП «Полагропром» допустило осіб до роботи без укладення трудових угод.

Суд не приймає у якості доказу порушення ПП «Полагропром» частини 3 статті 24 КЗпП України факт притягнення директора підприємства, ОСОБА_16, до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 41 КЗпП України постановою Октябрського районного суду м.Полтави від 11 листопада 2018 року.

Вказана постанова у вигляді копії була надана представником відповідача у судовому засіданні з розгляду справи по суті та представник наполягав на її врахуванні у якості доказу (т.3 а.с. 30-35).

З даного приводу суд вказує, що згідно частини 6 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов'язковою для суду.

За вказаних обставин та міркувань, суд прийшов до висновку, що відповідачем не доведено правомірності свого рішення, воно є необґрунтованим та прийнятим внаслідок невірного застосування закону - а тому оскаржувана постанова Управління Держпраці у Полтавській області №ПЛ2097/155/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 12 жовтня 2018 року про накладення штрафу на Приватне підприємство "Полагропром" є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно, позовні вимоги належить задовольнити у повному обсязі.

Судові витрати

Задовольняючи позов повністю, суд стягує на користь позивача понесені ним витрати зі сплати судового збору у повному обсязі на підставі правил статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства "Полагропром" (вул.Новий Базар, 2 м.Полтава ) до Управління Держпраці у Полтавській області (вул.Пушкіна, 119 м.Полтава ) задовольнити повністю.

Постанову Управління Держпраці у Полтавській області №ПЛ2097/155/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 12 жовтня 2018 року про накладення штрафу на Приватне підприємство "Полагропром" - визнати протиправною та скасувати.

Стягнути на користь Приватного підприємства "Полагропром" (вул.Новий Базар, 2 м.Полтава ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Полтавській області (вул.Пушкіна, 119 м.Полтава ) витрати зі сплати судового збору у сумі 20 104, 21 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення з дня складення повного судового рішення у разі проголошення скороченого рішення.

Повне рішення складено 08 січня 2019 року.

Головуючий суддя І.С. Шевяков