Справа № 0640/3860/18
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2019-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 0640/3860/18

Головуючий у 1-й інстанції: Панкеєва В.А.

Суддя-доповідач: Шидловський В.Б.

15 січня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Кузьменко Л.В. Іваненко Т.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Платаш В.О.,

представника відповідача: Домарацька В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2018 року (судове рішення ухвалене 29 серпня 2018 року, час ухвалення судового рішення не зазначено, дата виготовлення повного тексту судового рішення 18 вересня 2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу від 15.11.2017 року № Ф-14157-17,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2018 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною податковому вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 15.11.2017 № Ф-14157-17, видану Головним управлінням ДФС у Житомирській області на суму 5725,18 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 10.05.2018 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з позивача на користь відповідача недоїмки, штрафу, пені на загальну суму 5725,18 грн. Вказує, що постанову винесено на виконання вимоги про сплату боргу від 15.11.2017 №Ф-14157-17. Стверджує, що впродовж 2014-2015 років сплатив борг в повному обсязі, у зв'язку з чим вважає таку вимогу незаконною.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2018 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДФС у Житомирській області про сплату боргу (недоїмки) від 15.11.2017 № Ф-14157-17 на суму 5725,18 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Головне управління ДФС у Житомирській області звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Житомирській області виставлено податкову вимогу від 15.11.2017 № Ф-14157-17 щодо стягнення з позивача боргу у сумі 5725,18 грн. на підставі ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів та акта документальної перевірки (а.с.9).

Постановою старшого державного виконавця Хорошівського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області Шамраєм Є.В. відкрито виконавче провадження з виконання податкової вимоги від 15.11.2017 № Ф-14157-17 (а.с.14). Листом від 10.05.2018 вказану постанову направлено позивачу та Коростенському управлінню ГУ ДФС у Житомирській області (а.с.14 зворот).

22 червня 2018 року за результатами розгляду звернення ОСОБА_3 відповідач листом повідомив, що станом на 01.01.2016 згідно КОР АІС "Податковий блок" залишок несплаченої суми заборгованості із єдиного внеску складав 488,06 грн. У зв'язку з чим 13.02.2017 сформовано податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску 5237,12 грн (а.с.10-13).

Позивач вважаючи такі дії податкового органу протиправними, звернувся до суду з вказаним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не надано належних та обґрунтованих доказів на підтвердження наявності у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 суми недоїмки - 488,06 грн. з 01.01.2016, а тому вимогу Головного управління ДФС у Житомирській області про сплату боргу (недоїмки) від 15.11.2017 № Ф-14157-17 на суму 5725,18 грн. слід визнати протиправною та скасувати.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з п.6 ч.1 ст.1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI) встановлено, що недоїмка це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону № 2464-VI обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Згідно з ч.3 ст.9 Закону № 2464-VI обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Приписи ч.2 ст.25 Закону № 2464-VI передбачають, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Частиною 4 статті 25 Закону № 2464-VI встановлено, що орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом № 2464-VI, нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів, визначено Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 (далі - Інструкція № 449).

Згідно з п.1 розділу VII Інструкції № 449 за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов'язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.

Нормами п.п.2 п.2 розділу VII Інструкції № 449 визначено, що відповідно до частини одинадцятої статті 25 Закону України № 2464-VI до платників, визначених підпунктами 1 - 4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, органи доходів і зборів застосовують штрафні санкції у таких розмірах: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

Колегія суддів зазначає, що зі змісту інтегрованої картки платника ОСОБА_3 встановлено, що станом на 31.12.2016 рахується заборгованість по сплаті єдиного внеску у розмірі 488,06 грн.

У зв'язку з порушенням строків встановлених абз.3 ч.8 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", з урахуванням пені на несплачену суму станом на 30.04.2017 у позивача рахується заборгованість на загальну суму 5725,18 грн (а.с.40-44).

Платники єдиного внеску, зазначені у п.4 ч.1 ст.4 Закону України № 2464-VI, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року.

Рішенням від 13.02.2017 № 000013605 заступником начальника ГУ ДФС у Житомирській області Риженковою К.В. застосовано до ОСОБА_3 штрафні санкції та нараховано пеню (а.с.30).

Пунктом 5 розділу VII Інструкції № 449 передбачено, що на суму недоїмки платнику єдиного внеску нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

25 квітня 2018 року виставлено вимогу про сплату боргу у сумі 5725,18 грн (а.с.9).

Листом від 22.06.2018 відповідач на звернення позивача роз'яснив, що згідно КОР АІС "Податковий блок" позивачем з 01.10.2013 по 31.12.2015 сплачено єдиного внеску 6414,38 грн. Станом на 01.01.2016 за позивачем рахується заборгованість у сумі 488,06 грн. Вказано, що у зв'язку з несплатою суми боргу 27.04.2018 зазначену вимогу направлено для стягнення в примусовому порядку до Хорошівського районного відділу Державної виконавчої служби (а.с.10-13).

Постановою від 10.05.2018 виконавче провадження про стягнення боргу за вимогою від 15.11.2017 №Ф-14157-17 відкрито (а.с.14).

Як встановлено зі змісту долучених документів у 2013 році позивачу Управлінням Пенсійного фонду України у Володарсько-Волинському районі виставлено вимоги про сплату недоїмки у сумі 6902,44 грн.

Так, постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2013 року фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 відмовлено в задоволенні позову до Начальника управління Пенсійного фонду України у Володарсько-Волинському районі Житомирської області. Встановлено, що в вимогах Управління Пенсійного фонду України у Володарсько-Волинському районі Житомирської області від 01.03.2013 р. № Ф-У-25, від 04.03.2013 р. № Ф-25 та від 03.06.2013 р. № Ф-25 і розрахунках до них, позивач є платником єдиного соціального внеску і сума заборгованості по сплаті такого єдиного внеску за даними картки особового рахунку платника за період з січня 2011року по грудень 2011року складає 4010,30 грн. За період з січня 2012 року по грудень 2012 року Позивачу був нарахований єдиний соціальний внесок в сумі 4572,41 грн. Відповідно до рішення Відповідача від 01.06.2012 року за № 406 до Позивача були застосовані фінансові санкції за несвоєчасну сплату такого внеску на загальну суму 5,02 грн. Протягом 2012 року Позивачем було сплачено 1685,29 грн., а тому загальна сума заборгованості визначена в розмірі 6902,44 грн (а.с.15-16).

Дана постанова набрала законної сили 13.11.2013 (а.с.45-46).

Частинами 4, 6 статті 78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковою для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, обставини встановлені постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2013 року не потребують доказування.

Листом від 24.05.2018 № 3037/7.11-26 Хорошівський районний відділ ДВС ГТУЮ у Житомирській області повідомив, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження у відділі на виконанні перебувала Вимога про сплату недоїмки від 01.03.2013 №Ф-У 25, видана управлінням Пенсійного фонду України у Володарсько-Волинському районі Житомирської області про стягнення з ОСОБА_3 суми недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 6902,44 грн. Виконавче провадження за вищевказаним виконавчим документом було закінчене 30.06.2015 відповідно до п.8 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження" у зв'язку з фактичним повним виконанням рішення (а.с.17).

Факт виконання вказаної вимоги підтверджується довідкою Хорошівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України від 23.07.2018, згідно якої з пенсії позивача утримувались наступні суми: у період з березня 2014 по травень 2015 по 503,99 грн та у червні 2015 року 74,93 грн (а.с.18).

Отже, суд дійшов висновку, що позивачем у червні 2015 р. в повному обсязі сплачено заборгованість по єдиному внеску в розмірі 6902,44 грн. у зв'язку з чим відсутні підстави для визначення з 01.01.2016 суми недоїмки в розмірі 488,06 грн.

Таким чином, контролюючим органом помилково визначено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 недоїмку у сумі 488,06 грн з 01.01.2016, у зв'язку з чим як наслідок безпідставно нараховано штраф та пеню за несвоєчасну сплату (перерахування) єдиного внеску.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, приведені в апеляційній скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 16 січня 2019 року.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Кузьменко Л.В. Іваненко Т.В.