Справа № 165/2333/17
Суддя: Василюк А. В.
Дата ухвалення: 2019-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 165/2333/17
Провадження № 2-а/165/21/19
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинськоїобласті у складі:

головуючого Василюка А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Нововолинську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил,

встановив:

04 жовтня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил №2878/20500/17 від 06 вересня 2017 року. Свій позов обгрунтовує тим, що заступником начальника Волинської митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням Негрічем Л.М. було винесено постанову в справі про порушення митних правил, якою її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. Вказує, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм МК України та її прав і з цих підстав підлягає скасуванню. Зазначила, що довідалася про існування оскаржуваної постанови лише 22 вересня 2017 року, коли отримала її поштою, а тому вважає, що строк звернення до суду з позовом вона пропустила з поважних причин. Також, зазначила, що перетинала кордон між Україною та Республікою Польща в автомобілі незнайомця і перебувала у транспортному засобі в якості пасажира. При проходженні паспортного контролю надала документи що посвідчують її особу водію транспортного засобу. На 16 серпня 2017 року її було викликано на митний пост "Устилуг", де було відібрано пояснення та складено протокол, копію якого в той же день їй було вручено. Розгляд справи було проведено за її відсутності. Тоді, 16 серпня 2017 року її було повідомлено про те, що ніби то вона ввезла на митну територію автомобіля марки «FORDCOURIER», реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN-НОМЕР_2 в режимі транзит і порушено строки його повернення. Однак, жодних автомобілів в Україну вона не ввозила, доручення на право користування транспортними засобами на її ім'я ніколи і ніким не видавалося, посвідчення водія вона не отримувала, а тому не мала наміру купувати автомобіль і ввозити його в митну територію України. Вважає, що по відношенню до неї невідомими особами вчинено шахрайські дії, а саме незаконно, шляхом обману та зловживання довірою скориставшись її документами, невідомі особи 24 квітня 2017 року ввезли на митну територію України через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС транспортний засіб марки «FORDCOURIER», реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN-НОМЕР_2, країна реєстрації Республіка Польща. З огляду на вищевикладене, вона звернулася до Нововолинського ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області з відповідною заявою, як наслідок, було відкрите кримінальне провадження за №0000760. Крім того, зазначає, що у відповідності до ст.94 МК України, для декларування у митний режим транзиту товарів, що переміщуються будь-яким видом транспорту, крім випадків, визначених цією статтею, використовується митна декларація (попередня митна декларація), копії якої відповідачем не було долучено. Вважає, що начальник управління протидії митним правопорушенням Негріч Л.М. виніс оскаржувану постанову не з'ясувавши ступінь її вини, усіх обставин справи та за відсутності належних та допустимих доказів, а тому просить суд скасувати постанову №2878/20500/17 від 06 вересня 2017 року, якою її було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу, в розмірі 8500 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що 24 квітня 2017 року перетинала кордон в автомобілі незнайомця і перебувала у транспортному засобі в якості пасажира, наміру ввозити автомобіль на митну територію України вона не мала. У липні 2017 року вона отримала поштою лист з митного поста Устилуг з пропозицією прибути на митний пост для дачі пояснень. 16 серпня 2017 року у м. Устилуг у неї було відібрано пояснення та складено протокол про порушення митних правил, а 06 вересня 2017 року відносно неї винесена оскаржувана постанова, яку вона отримала поштою лише 22 вересня 2017 року. На митниці 24 квітня 2017 року з авто вона не виходила, водій сам носив документи на перевірку, брав у неї паспорт громадянина України для поїздок за кордон.

Представник позивача ОСОБА_2 пояснила, що відповідачем не надано документів, які вказують на винуватість її довірителя у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України. Постанова складалась за відсутності позивача, без з'ясування наявності чи то відсутності умислу особи, що притягується до адміністративної відповідальності та інших необхідних обставин справи, тобто з грубим порушення норм КУпАП.

Представник Волинської митниці ДФС у судове засідання не з'явився, 05 лютого 2018 року представник відповідача за довіреністю Білецький М.М. подав до суду письмове заперечення (відзив) на позовну заяву, в якому просив суд у позові відмовити повністю. Вказав, що за допомогою баз даних ЄАІС ДФС було встановлено, що 24 квітня 2017 року громадянка України ОСОБА_1 ввезла на митну територію України по смузі руху «зелений коридор» через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС в митному режимі транзит автомобіль марки «FORD COURIER», реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN-НОМЕР_2 та станом на 16 серпня 2017 року його не вивезла і в інший митний режим не помістила. Термін вивезення вищевказаного автомобіля з митної території України закінчився, а тому підставно, по даному факту, посадовою особою Волинської митниці ДФС відносно позивача складено протокол про порушення митних правил №2878/20500/17 за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України. Оскільки позивач перевищила встановлений ст.95 Митного кодексу України строк транзитного перевезення автомобіля і не зверталася до митних органів для продовження такого строку, письмово не інформувала про факт аварії або дію обставин непереборної сили чи протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, тому 06 вересня 2017 року правомірно, стосовно позивача було прийнято оскаржувану постанову. Сам факт відсутності у позивача посвідчення водія, навиків керування транспортним засобом не можуть підтвердити те, що автомобіль нею не був ввезений. Звернення до правоохоронних органів також не можуть братися судом до уваги і вважатися беззаперечним фактом здійснення третіми особами неправомірних дій щодо неї (а.с.23-27).

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно дослідивши всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов безпідставний і задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 90 МК України транзит це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно пункту 60 статті 4 МК України транспортні засоби особистого користування - наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.

Статтею 95 МК України встановлено строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту; зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Тобто, обов'язковим елементом складу правопорушення є перевищення строку вивезення транспортного засобу більш як на 10 діб.

Таким чином, у вищезазначених нормах МК України законодавцем чітко передбачені строки на в'їзд і виїзд транзитних транспортних засобів, а також відповідальність особи за їх порушення.

Відповідно до статті 524 МК України справа про порушення митних правил розглядається за місцезнаходженням органу доходів і зборів, посадові особи якого здійснювали провадження у цій справі.

Статтями 486, 488, 497, 498 МК України закріплено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Крім того, порядок визначення та особливості виконання митних формальностей при поміщенні товарів у митні режими, передбачені Митним кодексом України, та під час перебування товарів у відповідному митному режимі, передбачено Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Мінфіну 31.05.2012 року №657 та зареєстрованого в Мінюсті 02.10.2012року за № 1669/21981 (далі - Порядок).

Згідно даних диспетчера ЗМК та пасажирського пункту пропуску (витягу з Єдиної інформаційної автоматизованої системи) 24 квітня 2017 року ОСОБА_1 ввезла для особистого користування по смузі руху «зелений коридор» на митну територію України, в митному режимі транзит автомобіль марки «FORD COURIER» реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN-НОМЕР_2. Адреса проживання позивача у вищезазначеному документі значиться: АДРЕСА_1 (а.с.33).

У протоколі про порушення митних правил №2878/20500/17 від 16 серпня 2017 зазначено, в ході перевірки баз даних ЄАІС ДФС України встановлено, що о 03 год. 05 хв. 24 квітня 2017 року громадянкою України - позивачем ОСОБА_1 по смузі руху «зелений коридор» було ввезено на митну територію України через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС в митному режимі транзит автомобіль марки «FORD COURIER», реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN-НОМЕР_2 та станом на 16 серпня 2017 року нею не вивезений і в інший митний режим не поміщений (а.с.6-7).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтвердила факт перетину кордону України у вищевказаному автомобілі саме 24 квітня 2017 року.

Згідно ч.1, ч.2 ст.526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил. Частина 3 вищевказаної статті передбачає, що справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Примірник протоколу, з датою розгляду справи про порушення митних правил був вручений ОСОБА_1, про що остання підписалася в графах протоколу: «розгляд справи відбудеться», «примірник протоколу отримав», з зазначенням дати 16 серпня 2017 року.

Відтак, позивач, маючи можливість прибути на виклик та взяти участь в розгляді справи, до Волинської митниці ДФС України не прибула, тобто намагалася у такій спосіб затягнути процес розгляду справи та уникнути в подальшому адміністративної відповідальності.

Постановою заступника начальника Волинської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням Негріча Л.М. 06 вересня 2017 року позивача визнано винною у порушенні митних правил, передбачених ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі п'ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. (а.с.8). Вищевказана постанова була винесена повноважною особою за результатами розгляду протоколу про порушення митних правил.

На адресу позивача, а саме: АДРЕСА_2, відповідачем надіслано поштове відправлення (лист за №-0316 від 06 вересня 2017 року), в якому містилася постанова та реквізити для сплати штрафу, яке ОСОБА_1 отримала і на підтвердження чого долучила до матеріалів позову (а.с.9).

Відповідно до частини 1 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до статті 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 76 КАС України).

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приймаючи рішення у справі та відмовляючи у позові, суд виходить з того, що позивачем не подано до суду доказів, які б засвідчували відсутність в її діях складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України.

Так, всупереч ст.192 МК України до Волинської митниці ДФС із повідомленням щодо факту аварії або дії обставин непереборної сили до завершення строку транзиту, позивач не зверталася. Також, позивачем не було подано до митниці будь-яких відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб визначених статтею 460 Митного кодексу України.

Не береться судом до уваги наявна у витязі АСМО «Інспектор» описка (а.с.31) де позивач зазначається як водій транспортного засобу марки «FORD COURIER» реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN-НОМЕР_2 а не його пасажир, оскільки дані обставини не мають доказового значення у розгляді справи, ніяким чином не можуть вказувати на відсутність чи то наявність вини особи у вчиненні правопорушення.

При цьому суд бере до уваги твердження позивача ОСОБА_1 про те, що вона не керувала транспортним засобом, а лише була присутньою, як пасажир при перетині кордону, оскільки такі її пояснення підтверджуються довідкою ТСЦ 0744 МВС у Волинській області (а.с.10). Однак, відповідно до Правил від 17 листопада 2005 року №1118 транспортний засіб для здійснення митного контролю та митного оформлення може бути пред'явлений митному органу як власником, так і уповноваженою особою, тобто обов'язкової вимог щодо наявності у такої особи посвідчення водія законодавець не висуває.

Також у судовому засіданні спростовані твердження позивача про те, що помилки в витязі з АСМО «Інспектор» (а.с.31) та витязі ЄАІС (а.с.33), щодо місця її проживання є обставиною за якою оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки дана інформацію відсутня у паспорті громадянина України для поїздок за кордон і вноситься до бази зі слів самої ОСОБА_1

Щодо посилання позивача на її звернення до правоохоронних органів, суд виходить з того, що тільки вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення від кримінальної відповідальності, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковим для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду (ч.6 ст.78 КАС). Отже сам факт звернення у правоохоронні органи не підтверджує, що відносно позивача вчинені злочинні дії, а рішення суду, яке б набрало законної сили і підтверджувало зворотне, ОСОБА_1 суду не надала.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем перевищено встановлений Митним кодексом України строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення терміном більше ніж десять діб і оскільки обставини непереборної сили, які би перешкодили їй виконати вищезазхначені норми, були відсутні, тому в діях ОСОБА_1 присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України, через що немає правових підстав для скасування постанови в справі про порушення митних правил.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про необгрунтованість доводів позивача стосовно неправомірності оскаржуваної постанови та дій відповідача, а відтак у задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування постанови в справі про порушення митних правил №2878/20500/17 від 06 вересня 2017 року, винесеної заступником начальника Волинської митниці ДФС - начальником УПМП Негрічем Л.М. про притягнення її до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн., суд відмовляє.

Керуючисьст.2, ст.6, ст.9, ст.72, ст.73, ст.75, ст.77, ч.9 ст.205, ст.241, ст.242, ст.244, ст.245, ст.286 КАС України, на підставі ч.3 ст.470 МК України, суд,-

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування постанови в справі про порушення митних правил №2878/20500/17 від 06 вересня 2017 року, винесеної заступником начальника Волинської митниці ДФС (, юридична адреса: с. Римачі, Любомльський район, Волинська область), начальником УПМП Негрічем Леонідом Миколайовичем про притягнення її до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п'ятсот) грн., відмовити.

Апеляційна скарга на судові рішення у справах, визначених ст.286 КАС України, у відповідності до ч.4 цієї статті, може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Нововолинський міський суд Волинської області.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя А.В. Василюк