Справа № 807/436/17
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2018-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 грудня 2018 рокум. Ужгород№ 807/436/17

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.,

з участю секретаря судового засідання Кубічек Н.І.

учасники справи:

позивач: Приватне підприємство "ФАНФАН";

представник позивача: ОСОБА_1;

відповідач - Управління Держпраці у Закарпатській області представник ОСОБА_2;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 не зявилася,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "ФАНФАН" в особі представника ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Закарпатській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування акту перевірки та припису, -

ВСТАНОВИВ:

До Закарпатського окружного адміністративного суду звернулося з позовною заявою Приватне підприємство "Фанфан" до Управління Держпраці у Закарпатській області, якою просить суд: "1. Визнати протиправними дії Управління Держпраці у Закарпатській області щодо проведення позапланової перевірки у ПП "Фанфан" в період з 07.03.2017 року по 09.03.2017 року, а складені за її наслідками акт перевірки № 07-02-002/129 від 09.03.2017 року та припис № 07-02-002/129-75 від 09.03.2017 року визнати протиправним та скасувати; 2. Стягнути з відповідача - Управління Держпраці у Закарпатській області на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1600,00 гривень."

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 31 березня 2017 року було відкрито провадження в даній адміністративній справі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 31 березня 2017 року було закінчено підготовче провадження і призначено дані адміністративну справу до судового розгляду.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 березня 2018 року було зупинено провадження в адміністративній справі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року було поновлено провадження в адміністративній справі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2018 року було залучено ОСОБА_3 до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача.

Свої позовні вимоги уповноважений представник позивача мотивував наступним. Зокрема, позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначено, що законодавством чітко визначено, що позапланова перевірка територіальним органом Держпраці може бути призначена за наявності двох умов, а саме: звернення фізичниих та юридичних осіб і згоди Держпраці України. Також з порушенням вимог статті 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду у сфері господарської діяльності" головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів правління Держпраці у Закарпатській області ОСОБА_4, який проводив позапланову перевірку ПП "Фанфан", погодження центрального органу виконавчої влади на ведення позапланової перевірки пред'явлене не було, що дає підстави вважати, що позапланова перевірка приватного підприємства "Фанфан" була призначена та проведена з порушенням вимог Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", у зв'язку із чим дії Управління Держпраці у Закарпатській області щодо проведення позапланової перевірки, в період 07.03.2017 року по 09.03.2017 року, є протиправними, а складений за її наслідками акт перевірки № 07-02-002/129 від 03.2017 року та припис № 07-02-002/129-75 від 09.03.2017 року підлягає скасуванню. Також, приватне підприємство "Фанфан", вважає що при проведені позапланової перевірки, Управління Держпраці у Закарпатській області перевищило свої повноваження та діяло не в межах повноважень наданих їй чинним законодавством України. Так у п.п. 1, 2, 3 та 7 припису № 07-02-002/129- 75 від 09.03.2017 року, йдеться про захист трудових прав конкретного працівника ОСОБА_3 шляхом зобов'язання позивача вчинити певні дії, спрямовані на відновлення порушених прав останньої, при цьому позапланова перевірка приватного підприємства "Фанфан" проводилась за зверненням саме цієї особи безпосередньо до Управлінні Держпраці у Закарпатській області. Таким чином, фактично Управління Держпраці у Закарпатській області видало припис, яким в порушення вимог статті 221 КЗпП України, вирішила трудовий спір між ОСОБА_3 та ПП "Фанфан", чим перевищила свої повноваження. Також підставою для проведення позапланової перевірки додержання законодавства про працю у ПП "Фанфан", про що зазначено і в направленні на перевірку № 166 від 06.03.2017 року, було звернення ОСОБА_3, щодо порушення її прав. Таким чином, під час проведення Управлінням Держпраці у Закарпатській області позапланової перевірки у приватному підприємстві "Фанфан" перевірці підлягали виключно питання щодо порушення прав ОСОБА_3 Отже, Управлінням Держпраці у Закарпатській області під час проведення ззапланової перевірки було порушено вимоги статті 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", а отже припис № 07-02- 32/129-75 від 09.03.2017 року в частині пунктів 4, 5, 6 та 7 є протиправним та таким що підлягає скасуванню.

Відповідач надав суду заперечення на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову в зв'язку з тим, що проведення позапланової перевірки в ПП "Фанфан" проведено з дотриманням всіх вимог законодавства України. А тому твердження Позивача про порушення Управлінням Держпраці у Закарпатській області порядку призначення позапла нової перевірки не відповідає дійсності. При проведенні перевірки 07-09.03.2017 року встановлено, що згідно на казу № 32 від 24 червня 2016 року, ОСОБА_3, з 24.06.2016 року звільнено з посади офіціанта ПП "Фанфан" за пунктом 4 статті 40 КЗпП Укра їни за прогули без поважних причин з 09 червня 2016 року по 24 червня 2016 року. Відповідно до відомості на виплату грошей № ВПЗ-000013 від 01 липня 2016 року виплату ОСОБА_3 розрахунку при звільненні станом на день перевір ки не проведено, чим порушено вимоги статті 116 частини 1 Кодексу Законів про працю Украї ни. Крім того, у наказі № 32 від 24 червня 2016 року не відображено про випла ту ОСОБА_3 грошової компенсації за всі не використані нею дні щорічної відпу стки, за період з 21.01.2016 року по 24.06.2016 року, чим порушено вимоги статті 83 Кодек су Законів про працю України. Разом з тим, станом на день перевірки 09.03.2017 року ОСОБА_5 не видано належно оформлену трудову книжку, чим порушено вимоги статті 47 частини 1 Кодексу Законів про працю України. Доказів належного повідомлення ОСОБА_3 щодо необхід ності отримати трудову книжку під час перевірки Позивачем не надано. Також, перевіркою встановлено, що у ПП "Фанфан" працівники ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не ознайомлені під підпис із записами особової картки (форми П-2), що заносяться до трудової книжки на підставі на казу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення, чим порушено п. 2.5 глави 2 наказу Міністерства праці України, Міністерства юсти ції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993 року "Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників". Крім того в ході перевірки встановлено, що в ПП "Фанфан" не ведеться книга обліку руху трудових книжок і вкладишів до них, чим порушено підпункт "б" абзацу першого пункту 7.1. глави 7 наказу Міністерства праці України, Мі ністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993 року "Про затвердження Інструкції про порядок ведення судових книжок працівників". Також перевіркою виявлено, що виплата заробітної плати у ПП "Фанфан" проводиться не менше двох разів на місяць, але через проміжок часу, що пере бідує 16 календарних днів. Так, заробітна плата за першу половину квітня 2016 року, 7 працівникам у сумі 5600,00 грн., згідно відомості на виплату грошей № ВЗП-000007 від 05 квітня 2016 року виплачена 15 квітня 2016 року, а заробітна плата за другу поло вину квітня 2016 року, 7 працівникам у сумі 3479,14 грн., згідно відомості на виплату грошей № ВЗП-000008 від 04 травня 2016 року виплачена 04 травня 2016 року. Заробітна плата за першу половину серпня 2016 року, 4 працівникам у сумі 3200,00 грн., згідно відомості на виплату грошей № ВЗП-000019 від 15 серпня 2016 року виплачена 15 серпня 2016 року, а заробітна плата за другу серпня 2016 ро ку, 4 працівникам у сумі 2816,31 грн., згідно відомості на виплату грошей № ВЗП-000022 від 06 вересня 2016 року виплачена 06 вересня 2016 року. Заробітна плата за першу половину грудня 2016 року, 5 працівникам у сумі 4000,00 грн., згідно відомості на виплату грошей № ВЗП-000032 від 16 грудня 2016 року виплачена 16 грудня 2016 року, а заробітна плата за другу половину грудня 2016 року, 5 працівникам у сумі 3146,03 грн., згідно відомості на виплату гро шей № ВЗП-000002 від 04 січня 2017 року виплачена 04 січня 2016 року, чим по рушено вимоги статті 115 частини 1 Кодексу Законів про працю України та вимоги статті 24 частини 1 За кону України "Про оплату праці".

Під час розгляду справи по суті уповноважений представник позивача позов підтримав повністю, просив суд його задовольнити з мотивів, що у ньому наведені.

Представник відповідача в судовому засіданні, проти задоволення позовних вимог заперечив та просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами докази, (заслухавши сторони та їх представників) всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, суд встановив наступне.

07 лютого 2017 року ОСОБА_3 була подана скарга до Управління Держпраці у Закарпатській області з проханням вжити заходів юридичного реагування до ПП "Фанфан" та його посадових осіб і зобовязати їх поновити її порушені трудові права (а.с.а.с. 48, 60).

03 березня 2017 року Управління Держпраці у Закарпатській області видало наказ № 63 про проведення позапланових перевірок, у тому числі ПП "Фанфан" (а.с.а.с. 62-64).

06 березня 2017 року Управлінням Держпраці у Закарпатській області було видано направлення № 166 на проведення позапланової перевірки додержання законодавства про працю за зверненням ОСОБА_3 щодо порушень її прав, відповідно до змісту звернення (а.с. 10).

З 07 березня 2017 року по 09 березня 2017 року посадовими особами управління Держпраці у Закарпатській області проведено інспекційне відвідування ПП "Фанфан" на підставі вищезазначеного направлення.

За результатом перевірки складено Акт перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування № 07-02-002/129 (а.с.а.с. 12-33).

09 березня 2017 року управління Держпраці у Закарпатській області видало припис № 07-02-002/129-75 (а.с.а.с. 34-36).

Не погоджуючись із вказаними діями, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05 квітня 2007 року № 877-V (далі по тексту - Закон №877-V).

Так, за приписами статті 1 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

У відповідності статті 259 частини 1 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №96 (далі по тексту - Положення №96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який, серед іншого, реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

В силу положень пункту 6 та пункту 4 Положення № 96 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Відповідно до пункту 7 Положення № 96 Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

У свою чергу Управління Держпраці у Закарпатській області є таким територіальним управлінням.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю визначається наказом Міністерства соціальної політики України "Про затвердження Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів" від 02.07.2012 № 390, яким, зокрема, затверджено Порядок проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) (далі по тексту - Порядок № 390).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 390 право проведення перевірок мають посадові особи Держпраці України та її територіальних органів, які відповідно до своїх посадових обовязків мають повноваження державного інспектора з питань праці (далі - Інспектор).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 390 інспектор може проводити планові та позапланові перевірки, які можуть здійснюватися за місцем провадження господарської діяльності субєкта господарювання або його відокремлених підрозділів або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Позапланові перевірки за зверненнями фізичних та юридичних осіб про порушення субєктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування здійснюються за наявності згоди Держпраці України на їх проведення. Інспекторам забороняється виступати посередниками, арбітрами чи експертами під час розгляду трудових спорів.

У відповідності до листа Департаменту з питань праці Державної служби України з питань праці від 24 лютого 2017 року за № 2183/4.3/4.2-ДП-17 (а.с. 61), що адресований Управлінню Держпраці у Закарпатській області, надано згоду на проведення позапланових перевірок, зокрема, й щодо ПП "Фанфан", Код .

Відповідно до пункту 6 Порядку № 390 перевірка складається з таких етапів: робота з документами, наданими субєктами господарювання на вимогу Інспектора; оформлення документів за результатами перевірки; ознайомлення субєктів господарювання з документами, оформленими за результатами перевірки; проведення за результатами перевірки розяснювальної роботи з питань застосування норм законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування (за згодою посадових осіб).

Відтак, з огляду на вищенаведене, проведення позапланової перевірки в ПП "Фанфан" проведено з дотриманням всіх вимог законодавства України, а Управління Держпраці у Закарпатській області під час проведення інспекційного відвідування діяло в межах своїх повноважень.

Крім вищезазначеного, згідно правових позицій Вищого адміністратив ного суду України, викладених у постанові від 17 травня 2012 року у справі № К-57554/09-С, ухвалах від 02 квітня 2015 року №К/9991/49845/12 та від 17 червня 2015 року №K/800/l9404/13 недотримання контролюючим органом встановленого законом порядку проведення перевірки є підставою для не допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки особою, стосовно якої перевірка призначена. В разі допуску до перевірки самі по собі порушення по рядку проведення перевірки не роблять наслідки перевірки нікчемними.

В контексті наведеного слід зазначити, що позивач допустив посадових осіб Управління до проведення позапланової перевірки та надала необхідні для перевірки документи, а у розділі Акту перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування № 07-02-002/129 "пояснення, зауважень або заперечень щодо проведення перевірки та складеного акта перевірки, що мають місце з боку субєкта господарювання", директор ПП "Фанфан" ОСОБА_10 зазначила, що зауважень до перевірки не має (а.с. 31).

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування Акту перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування № 07-02-002/129 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Акт перевірки (інспекційного відвідування) не є рішенням суб'єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Акт перевірки (інспекційного відвідування) є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб'єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

З матеріалів справи вбачається, що З 07 березня 2017 року по 09 березня 2017 року посадовими особами управління Держпраці у Закарпатській області проведено інспекційне відвідування ПП "Фанфан" щодо порушень прав ОСОБА_3, відповідно до змісту її звернення

Оформлення результатів інспекційного відвідування актом з викладенням фактів порушення позивачем положень законодавства про працю, встановлених під час здійснення такого відвідування, відноситься до повноважень Управління Держпраці.

Отже, акт інспекційного відвідування та викладені в ньому факти та висновки не є рішеннями суб'єкта владних повноважень, що породжують для позивача певні правові наслідки. Акт інспекційного відвідування є виключно носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом під час інспекційного відвідування порушення суб'єктами господарювання вимог законодавства про працю, обов'язковим документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу. Контролюючий орган не позбавлений права викладати в акті інспекційного відвідування висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо вчинення ним дій та рішень, що приймаються на підставі такого акту, обґрунтувати ними власну позицію щодо наявності певних порушень, допущених суб'єктом господарювання.

Дана правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 816/1155/16.

Відповідно до статті 242 частини 5 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо позовної вимоги про скасування та визнання протиправним Припису № 07-02-002/129-75 від 09 березня 2017 року, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 09 березня 2017 року головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно правових актів Управлінням Держпраці у Закарпатській області ОСОБА_4 було видано припис № 07-02-002/129-75 (а.с.а.с. 34-36), яким приписано:

1. Усунути порушення вимог ч.1 ст.47 КЗпП України стосовно ОСОБА_3

2. Усунути порушення вимог ч.1 ст. 116 КЗпП України стосовно ОСОБА_3

3. Усунути порушення вимог ч.1 ст. 117 КЗпП України, саме після виплати розрахунку в день звільнення всіх коштів працівнику виплатити середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні ОСОБА_3

4. Усунути порушення вимог підпункту "б" абзацу першого пункту 7.1. глави Інструкції № 58 від 29.07.1993 р.

5. Усунути порушення вимог пункту 2 глави 2.5 Інструкції № 58 від 29.07.1993 р.

6. Усунути порушення вимог ч.1 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст.24 Закону України "Про оплату праці".

7. Усунути порушення вимог ст. 83 КЗпП України.

Дослідивши правомірність припису від 09 березня 2017 року № 07-02-002/129-75, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що наказом № 31 від 24 червня 2016 року, ОСОБА_3 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з роботи за пунктом 4 статті 40 КЗпП України (за прогули без поважних причин) (а.с.а.с. 116,117). До наданого наказу додано підтверджуючі документи, які передували накладенню дисциплінарного стягнення, доповідна записка № 1 від 09 червня 2016 року (а.с. 118).

На підставі вказаного вище ОСОБА_3 було звільнено з роботи 24.06.2016 року згідно наказу № 32 від 24.06.2016 року на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України (а.с. 70).

В своїй скарзі ОСОБА_3 зазначила, що при звільненні з ПП, їй не було видано трудову книжку та не проведено з нею розрахунок (а.с. 60).

Так, згідно наказу № 32 від 24 червня 2016 року, ОСОБА_3, офіціанта звільнено за пунктом 4 статті 40 КЗпП України за прогули без поважних причин з 06 червня 2016 року по 24 червня 2016 року (а.с. 70).

Відповідно до статті 47 частини 1 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до статті 116 частини 1 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до статті 117 частини 1 КЗпП України вразі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Судом встановлено, що відповідачем під час позапланової перевірки встановлено, що відповідно до відомості на виплату грошей № ВПЗ-000013 від 01 липня 2016 року виплату ОСОБА_3 розрахунку при звільненні станом на день перевір ки не проведено, чим порушено вимоги статті 116 частини 1 КЗпП України. Крім того, у наказі № 32 від 24 червня 2016 року не відображено про виплату ОСОБА_3 грошової компенсації за всі не використані нею дні щорічної відпустки, за період з 21.01.2016 року по 24.06.2016 року, чим порушено вимоги статті 83 КЗпП України. Разом з тим, станом на день перевірки 09.03.2017 року ОСОБА_5 не видано належно оформлену трудову книжку, чим порушено вимоги статті 47 частини 1 КЗпП України. Доказів належного повідомлення ОСОБА_3 щодо необхід ності отримати трудову книжку під час перевірки Позивачем не надано. Також перевіркою виявлено, що виплата заробітної плати у ПП "Фанфан" проводиться не менше двох разів на місяць, але через проміжок часу, що перебідує 16 календарних днів, у тому числі й щодо ОСОБА_3, чим порушено вимоги статті 115 частини 1 Кодексу Законів про працю України та вимоги статті 24 частини 1 Закону України "Про оплату праці". Вказані порушення знайшли своє відображення у пунктах 1, 2, 6 та 7 оскарженого позивачем припису, а саме відповідач приписав (зобовязав) позивача: "усунути порушення вимог ч.1 ст.47 КЗпП України стосовно ОСОБА_3; усунути порушення вимог ч.1 ст. 116 КЗпП України стосовно ОСОБА_3; усунути порушення вимог ст. 83 КЗпП України".

Крім того, відповідачем у пункті 3 оскарженого припису позивачеві приписано (зобовязано позивача) "усунути порушення вимог ч.1 ст. 117 КЗпП України, саме після виплати розрахунку в день звільнення всіх коштів працівнику виплатити середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні ОСОБА_3С.".

У відповідності до статті 117 частини 1 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Судом встановлено, що у день звільнення працівник ОСОБА_3 не працювала. Таким чином позивач був обєктивно позбавлений можливості виплатити ОСОБА_3 всі сум, що належать їй від підприємства, установи, організації, у день звільнення.

У відповідності до листа від 24 червня 2016 року такий працівник позивачем був повідомлений про те, що у звязку із відсутністю ОСОБА_3 на роботі у період з 09 червня 2016 року по 24 червня 2016 року без поважних причин та ненаданням відповідних пояснень щодо відсутності на роботі, наказом від 24 червня 2016 року за № 32 ОСОБА_3 звільнено з роботи за пунктом 4 статті 40 КЗпП України. Цим же листом запропоновано ОСОБА_3 зявитися за адресою ПП "Фанфан" для отримання трудової книжки та усіх належних до виплат сум. До вказаного листа позивачем долучено наказ № 32 від 24 червня 2016 року (а.с. 71). Вказаний лист був наданий позивачем відповідачеві під час позапланової перевірки, який в свою чергу останнім надано суду разом із письмовими запереченнями.

У відповідності до наданої суду копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 161) вищезазначений лист був вручений ОСОБА_3 04 липня 2016 року.

Під час розгляду справи по суті суду не надано доказів, які б свідчили, що звільнений працівник звертався до відповідача щодо видачі йому трудової книжки та виплати належних при звільненні сум.

Разом з тим, у пунктах 1, 2, 3, 6 оскаржуваного припису йдеться про захист трудових прав конкретного працівника ОСОБА_3 шляхом зобов'язання позивача вчинити певні дії, спрямовані на відновлення порушених трудових прав останньої, при цьому позапланова перевірка позивача проводилася за зверненням саме цієї особи безпосередньо до відповідача. Тобто, фактично відповідачем видано припис, яким останнім вирішено трудовий спір між ОСОБА_3 та позивачем.

Законодавцем у статті 221 Кодексу законів про працю України, визначено перелік органів, які уповноважені розглядати трудові спори, зокрема, трудові спори розглядаються: 1) комісіями по трудових спорах; 2) районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами. Такий порядок розгляду трудових спорів, що виникають між працівником і власником або уповноваженим ним органом, застосовується незалежно від форми трудового договору. Установлений порядок розгляду трудових спорів не поширюється на спори про дострокове звільнення від виборної платної посади членів громадських та інших об'єднань громадян за рішенням органів, що їх обрали.

В свою чергу, відповідно до статті 15 частини 1 пункту 1 ЦПК України (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин до 15 грудня 2017 року), суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із, зокрема, трудових відносин.

Аналогічна норма міститься й у ЦПК України (стаття 19 частина 1) у редакції, що почала діяти з 15 грудня 2017 року, зокрема, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Таким чином, Закарпатський окружний адміністративний суд резюмує, що Управління Держпраці у Закарпатській області в частині пунктів 1, 2, 3 та 6 оскаржуваного припису діяла не у межах наданих їй повноважень та у спосіб, що суперечить статті 221 КЗпП України.

Закарпатський окружний адміністративний суд зазначає, що Управління Держпраці у Закарпатській області не може підміняти орган, який уповноважений законом на розгляд трудових спорів та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законом віднесені до компетенції цього органу. Визнати протиправним та скасувати припис Управління Держпраці у Закарпатській області № 07-02-002/129-75 від 09 березня 2017 року в частині його пунктів 1, 2, 3 та 6.

У зв'язку з вищезазначеним, суд приходить до висновку, що припис № 07-02-002/129-75 від 09 березня 2017 року в частині пунктів 1, 2, 3 та 6 є протиправним та таким, що в цій частині необхідно скасувати.

Крім того, з приводу зазначених пунктів оскаржуваного припису, суд вважає за необхідне вказати, що такі не можуть бути виконані, оскільки день звільнення, й на час спірної перевірки, вже минув, а вимоги норм КЗпП України, які зазначені у вказаних пунктах оскарженого припису, стосуються дня звільнення чи звернення самого працівника.

Щодо інших пунктів оскаржуваного припису судом зауважується, що позивачем не заперечуються наявність визначених такими пунктами порушень. Позивачем повязуються протиправність таких пунктів із протиправністю самої позапланової перевірки. Судом вище надано оцінку діям відповідача з приводу спірної перевірки, а відтак у задоволенні позову в частині решти позовних вимог необхідно відмовити.

Відповідно до пункту 2.5 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 № 58 ( в редакції чинній на момент спірних правовідносин) (далі по тексту Інструкція № 58) з кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення власник або уповноважений ним орган зобов'язаний ознайомити працівника під розписку в особистій картці (типова відомча форма N П-2, затверджена наказом Мінстату України від 27 жовтня 1995 року № 277 (v0277202-95), в якій має повторюватися відповідний запис з трудової книжки (вкладиша).

Відповідно до пункту 7.1 Інструкції № 58 на підприємстві ведеться така документація щодо обліку бланків трудових книжок і заповнених трудових книжок: б) книга обліку руху трудових книжок і вкладишів до них, затверджена наказом Мінстату України від 27 жовтня 1995 року № 277.

Також, судом встановлено, що у ПП "Фанфан" працівники ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не ознайомлені під підпис із записами особової картки (форми П-2), що заносяться до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення (а.с.а.с. 67-69).

Виплата заробітної плати у ПП "Фанфон" проводиться не менше двох разів на місяць але через проміжок часу, що перевищує 16 календарних днів.

Так, заробітна плата за першу половину квітня 2016 року, 7 працівникам у сумі 5600,00 грн., згідно відомості на виплату грошей № ВЗП-000007 від 15 квітня 2016 року виплачена 15 квітня 2016 року, а заробітна плата за другу половину квітня 2016 року, 7 працівникам у сумі 3479,14 грн., згідно відомості на виплату грошей № ВЗП-000008 від 04 травня 2016 року виплачена 04 травня 2016 року (а.с.а.с. 72-73).

Заробітна плата за першу половину серпня 2016 року, 4 працівникам у сумі 3200,00 грн., згідно відомості на виплату грошей № ВЗП-000019 від 15.08.2016 року виплачена 15 серпня 2016 року, а заробітна плата за другу серпня 2016 року, 4 працівникам у сумі 2816,31 грн., згідно відомості на виплату грошей № ВЗП-000022 від року виплачена 06 вересня 2016 року (а.с.а.с. 74-75).

Заробітна плата за першу половину грудня 2016 року, 5 працівникам у сумі 4000,00 грн., згідно відомості на виплату грошей № ВЗП-000032 від 16.12.2016 року виплачена 16 грудня 2016 року, а заробітна плата за другу грудня 2016 року, 5 працівникам у сумі 3146,03 грн., згідно відомості на виплату грошей № ВЗП-000002 від 04.01.2017 року виплачена 04 січня 2016 року (а.с.а.с. 76-77).

Враховуючи вищенаведене, підстави для визнання протиправним та скасування в іншій частині припису № 07-02-002/129-75 від 09 березня 2017 року відсутні.

Відповідно до статті 2 частини 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими лише частково.

У відповідності до статті 132 частини 1 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

У відповідності до статті 139 її частин 1 та 3 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Водночас, статтею 4 частиною 2 пунктом 3 Закону України "Про судовий збір" (чинній на час сплати судового збору) закріплено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру субєктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою-підприємцем сплачується судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" станом на 01 січня 2017 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 1600 грн. 00 коп..

Згідно заявлених позовних вимог, позивач просив суд визнати протиправними дії Управління Держпраці у Закарпатській області щодо проведення позапланової перевірки у ПП "Фанфан" в період з 07.03.2017 року по 09.03.2017 року, і як наслідок просив складені за її наслідками акт перевірки № 07-02-002/129 від 09.03.2017 року та припис № 07-02-002/129-75 від 09.03.2017 року визнати протиправним та скасувати.

Відповідно до платіжного доручення № 184 від 27 березня 2017 року позивачем при поданні до адміністративного суду адміністративного позов немайнового характеру було сплачено судовий збір у розмірі 1600 грн. як за одну немайнову вимогу, оскільки заявлені вимоги випливають з одних й тих же правовідносин (а.с. 38).

Задовольняючи позов частково та присуджуючи на користь приватного підприємства "Фанфан" за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Закарпатській області судові витрати у розмірі 1600 грн., суд враховує те, що заявлені вимоги випливають з одних й тих же правовідносин.

Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Приватного підприємства "ФАНФАН" (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Корзо,17, ) до Управління Держпраці у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Минайська, 16, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 (88000, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування акту перевірки та припису задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати припис Управління Держпраці у Закарпатській області № 07-02-002/129-75 від 09 березня 2017 року в частині його пунктів 1, 2, 3 та 6.

У задоволенні позову у частині решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь приватного підприємства "ФАНФАН" (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Корзо,17, ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Минайська, 16, ) судові витрати у розмірі 1600 (однієї тисячі шестисот) грн..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України (пункт 15.5)).

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 27 грудня 2018 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. Рішення суду у повному обсязі було складено у перший робочий день, а саме 08 січня 2019 року.

СуддяОСОБА_11