Справа № 805/2207/17-а
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2019-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 січня 2019 року

Київ

справа №805/2207/17-а

адміністративне провадження №К/9901/15328/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача Бевзенка В.М.,

суддів: Данилевич Н.А., Шарапи В.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області

на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 27.06.2017 (головуючий суддя - Арестова Л.В.)

та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 21.09.2017 (головуючий суддя - Арабей Т.Г., судді: Геращенко І.В., Міронова Г.М.)

у справі №805/2207/17-а

за позовом Приватного акціонерного товариства «Концерн Стирол»

до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

Публічне акціонерне товариство «Концерн Стирол» звернулось до суду із адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання незаконними дій головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішення управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 щодо винесення постанови про відкриття провадження ВП №53103860 від 12.12.2016

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 27.06.2017, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 21.09.2017, позов задоволено частково, скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області про відкриття виконавчого провадження ВП №53103860, у задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанції, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати, оскільки вважає, що рішення судів попередніх інстанції були прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 20.03.2015 Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження ВП №46937780 з виконання наказу №25/7 від 26.02.2015, виданого Господарським судом Запорізької області на виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 03.02.2015 у справі №25/7, про стягнення з Публічного акціонерного товариство «Концерн Стирол» (боржник) на користь дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії Нафтогаз України (стягувач) 74 840 452,99 грн. основного боргу, 20 590 376,71 грн. пені, 3 % річних у розмірі 2 240 477,91 грн., інфляційних у розмірі 5 529 903,32 грн., 25 500,00 грн. державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

16.04.2015 у межах ВП №46937780 прийнято постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 10 322 694,70 грн.

Постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 15.11.2016, прийнятої у межах ВП №46937780, виконавчий документ (наказ № 25/7 від 26.02.2015, виданий Господарським судом Запорізької області) повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

12.12.2016 відповідачем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №53103860 з виконання постанови про стягнення виконавчого збору, прийнятої 16.04.2015 в межах ВП №46937780, про стягнення з Публічного акціонерного товариство «Концерн Стирол» (боржник) на користь держави виконавчого збору у розмірі 10 322 694,70 грн.

Не погодившись з прийняттям державним виконавцем постанови від 12.12.2016 про відкриття виконавчого провадження ВП №53103860 з виконання постанови про стягнення виконавчого збору, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позов частково, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що станом на час прийняття відповідачем постанови від 12.12.2016 про відкриття ВП №53103860 виконавчий збір за постановою про його стягнення, прийнятою 16.04.2015 в межах ВП №46937780 до набрання чинності Закону №1404-VIII (тобто, до 05.10.2016), стягненню з позивача не підлягав. Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що необхідним та достатнім способом захисту порушеного права позивача є скасування оскаржуваної постанови від 12.12.2016, а позовні вимоги про визнання незаконним дій по її прийняттю задоволенню не підлягають.

Суд погоджується із зазначеними висновками судів попередніх інстанцій з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII цей Закон набрав чинності з 05.10.2016.

Відповідно до пункту 7 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Згідно пункту 2 частини першої статті 37 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, постановою від 15.11.2016 (ВП №46937780) виконавчий документ (наказ, виданий судом) про стягнення з позивача коштів за постановою Харківського апеляційного господарського суду від 03.02.2015 у справі №25/7 повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону №1404-VIII.

Пунктом 5 частини першої статі 3 Закону №1404-VIII передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Згідно пункту 6 частини 5 статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 12.12.2016 відповідачем прийнято постанову про відкриття ВП №53103860 з виконання постанови про стягнення виконавчого збору, прийнятої 16.04.2015 в межах ВП №46937780.

Суд вважає обґрунтованим висновок судів попередніх інстанцій про наявність підстав для часткового задоволення позову та скасування постанови від 12.12.2016 відкриття виконавчого провадження ВП №53103860 з виконання постанови про стягнення виконавчого збору, прийнятої 16.04.2015 в межах ВП №46937780, про стягнення з Публічного акціонерного товариство «Концерн Стирол» (боржник) на користь держави виконавчого збору у розмірі 10 322 694,70 грн., оскільки така постанова про стягнення виконавчого збору винесена до набрання чинності Закону №1404-VIII.

Доводи касаційної скарги не спростовують доводів судів першої та апеляційної інстанції та ґрунтуються на довільному тлумаченні норм матеріального права.

Суд касаційної інстанції не вбачає порушень судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надали їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин даної справи та з урахуванням викладеного, Суд не знаходить підстав, які могли б призвести до скасування оскаржуваних судових рішень.

Керуючись статтями 242, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області залишити без задоволення.

2. Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 27.06.2017 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 21.09.2017 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і не оскаржується.

Суддя-доповідач В.М.Бевзенко

судді Н.А.Данилевич

В.М.Шарапа