Справа № 565/2330/17
Суддя: Горегляд О.І.
Дата ухвалення: 2019-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 565/2330/17
Провадження № 2-а/565/19/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2019 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

- головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

-секретаря судового засідання - Алексейчик А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії щодо перерахунку пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (далі по тексту - Володимирецького об'єднаного УПФ України Рівненської області) з наступними вимогами: визнати дії відповідача протиправними та зобов'язати відповідача зробити перерахунок пенсії за понаднормативний стаж роботи на 1% заробітку за кожен рік роботи понад 20 років (понаднормативний стаж складає 26 років) з його середньомісячного заробітку для обчислення пенсії, що складає з 01 жовтня 2017 року (15782,21 грн.) та виплатити недонараховану пенсію за понаднормативний стаж роботи, починаючи з 01 жовтня 2017 року. Вказані позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовуються тим, що він є учасником ліквідації на ЧАЕС 2 категорії, непрацюючим пенсіонером та має 46 років загального стажу роботи. Згідно з доводами позивача пенсія за віком йому призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тому застосуванню підлягає ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як спеціальна норма права, яка регулює порядок збільшення пенсії за понаднормативний стаж роботи. ОСОБА_1 вказав, що на підставі ч.2 ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за його бажанням при призначенні пенсії за віком середньомісячний заробіток для обчислення пенсії було визначено за 12 місяців 2002 року. Згідно з твердженнями позивача відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідач зобов'язаний був зробити йому перерахунок пенсії за понаднормативний стаж роботи з з середньомісячного заробітку, який з 01 жовтня 2017 року складає 15782,21 грн., однак цього не зробив і відмовив у здійсненні збільшення пенсії, незважаючи на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 травня 2006 року, ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 19 вересня 2006 року та ухвалу Вищого адміністративного суду України від 10 червня 2009 року.

У заяві (доповненні до адміністративного позову) ОСОБА_1 покликався на відсутність підстав для застосування Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» у зв'язку з дією ст.71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та в силу того, що він містить загальні норми права, а Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - спеціальні норми права, а також з огляду на неконституційність законів, які зупиняють дію законів або звужують їх зміст та права громадян, згідно з рішеннями Конституційного Суду України від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, від 01 грудня 2004 року №20-рп/2004, від 09 липня 2007 року №6-рп/2007, від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 та з врахуванням того, що Закон, який встановлює нові обов'язки скасовує чи звужує права чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі. Позивач зазначив, що ухвалою Кузнецовського міського суду Ріненської області від 30 січня 2018 року відмовлено Володимирецькому об'єднаному УПФ України Рівненської області у задоволенні заяви про роз'яснення постанови Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 травня 2006 року через безпідставність і після цього відповідач з 10 березня 2018 року не виплачує йому пенсію за понаднормативний стаж роботи по рішенню суду.

Після усунення позивачем виявлених судом недоліків ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 12 листопада 2018 року позовну заяву ОСОБА_1до Володимирецького об'єднаного УПФ України Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії щодо перерахунку пенсії, з врахуванням вимог п.12 ч.1 Перехідних положень КАС України прийнято до розгляду, відкрито провадження та дану адміністративну справу призначено до судового розгляду без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву ОСОБА_1, в якому Володимирецьке об'єднане УПФ України Рівненської області зазначило, що позивач отримує пенсію за віком, обчислену за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та визначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Згідно з доводами відповідача згідно з постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 травня 2006 року ОСОБА_1 здійснено нарахування збільшення пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад 20 років, починаючи з 01 січня 2004 року. Проте відповідно до п.4-3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 01 жовтня 2017 року перераховано раніше призначені пенсії із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки (3764,4 грн.) із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% та використано розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 01 грудня 2017 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» (1373 грн.), збільшений на 79 грн., що становив 1452 грн. Зміст відзиву свідчить, що Володимирецьке об'єднане УПФ України Рівненської області визнає факт наявності в позивача страхового стажу 46 років 19 днів (зарахований по 31 січня 2003 року). При цьому відповідач вказав, що коефіцієнт страхового стажу, визначений відповідно до ст.25 Закону, з урахуванням вартості одного року страхового стажу 1% складає 0,46000 (46 років*12 місяців)/1200), пенсію обчислено із заробітної плати за період з 01 січня 2002 року по 31 грудня 2002 року, коефіцієнт якої становить 4,19249, використано розмір заробітної плати для обчислення пенсії в сумі 5022,23 грн. (3764,4 грн. - середня заробітна плата по країні за 2014-2016 роки * 4,19249 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати) та визначено основний розмір пенсії - 7259,82 грн. (5022,23 грн. * коефіцієнт страхового стажу 0,46000). Згідно з даними Володимирецького об'єднаного УПФ України Рівненської області розмір пенсійної виплати позивача з 01 жовтня 2017 року становить 8736,42 грн., в тому числі: 7259,82 грн. - основний розмір пенсії за віком, 1305,78 грн. - доплата за понаднормативний стаж (26 років по рішенню суду) і 170,82 грн. - додаткова пенсія учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорія. Відповідач заперечує позовні вимоги ОСОБА_1 з мотивів невигідності порядку нарахування пенсії за двоскладовою системою нарахування та зменшення розміру його пенсії після проведення перерахунку відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також з огляду на те, що пенсія позивачу призначена на умовах ч.1 ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і тому відсутні законні підстави для перерахунку пенсії. Свою позицію Володимирецьке об'єднане УПФ України Рівненської області також мотивує рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «ОСОБА_2 проти України», в якому визначено, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватися, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому, тому подальша дія судового рішення закінчилася, коли у законодавство, яке регулювало пенсійні виплати, було внесено зміни. Відповідач вказав, що припинення виплати пенсійної надбавки позивачу відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зумовлено набуттям чинності змін у відповідній редакції статті 11 жовтня 2017 року та з врахуванням цього просив повністю відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Заперечуючи проти вказаного відзиву Володимирецького об'єднаного УПФ України Рівненської області, позивач ОСОБА_1 покликався на наявність у відповідача в матеріалах його пенсійної справи всіх документів, необхідних для перерахунку пенсії відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в тому числі щодо його стажу роботи, та на визначення відповідачем у розпорядженні №113987 від 25 жовтня 2017 року середнього заробітку, що підлягає врахуванню при перерахунку пенсії, станом на 01 жовтня 2017 року розмірі 15782,21 грн., про що зазначив у заявах від 11 грудня 2018 року і від 18 грудня 2018 року відповідно.

Копію повного тексту розпорядження Володимирецького об'єднаного УПФ України Рівненської області №113987 від 25 жовтня 2017 рокуіз даними середнього заробітку в сумі 15782,21 грн. позивач ОСОБА_1 надав суду 18 грудня 2018 року.

Матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 №113987 Володимирецьким об'єднаним УПФ України Рівненської області надано суду 08 січня 2019 року.

Розглянувши в письмовому провадженні позовну заяву та відзив, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році та має відповідні пільги за цим статусом як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 2. Наведені обставини підтверджуються посвідченням серії НОМЕР_2 виданим Рівненською обласною державною адміністрацією 26 січня 1993 року.

Матеріали пенсійної справи №113987, надані суду відповідачем, свідчать, що з 07 січня 2003 року до теперішнього часу позивач отримує пенсію за віком та як пенсіонер перебуває на обліку у Володимирецькому об'єднаному УПФ України Рівненської області.

Дані про стаж роботи і заробіток ОСОБА_1 та сплату відповідних внесків наявні у матеріалах пенсійної справи №113987. Загальний стаж роботи позивача станом на 13 січня 2003 року становить 30 років і 20 днів та за Списком №1 - 16 років 2 місяці і 10 днів, що підтверджується розпорядженнями №113987 від 11 жовтня 2012 року і №113987 від 25 жовтня 2017 року, іншими матеріалами пенсійної справи №113987. Факт наявності у позивача стажу роботи понад 46 років визнається обома сторонами, що слідує із змісту позовної заяви ОСОБА_1, відзиву Володимирецького об'єднаного УПФ України Рівненської області та листа відповідача №3292/71-686 від 27 листопада 2017 року.

У розпорядженні Володимирецького об'єднаного УПФ України Рівненської області №113987 від 25 жовтня 2017 року в розрахунку заробітку для обчислення пенсії станом на 01 жовтня 2017 року зазначено середньомісячний заробіток для обчислення 15782,21 грн., що також узгоджується із порядком обчислення (розрахунком), наведеним відповідачем у листі №3292/71-686 від 27 листопада 2017 року та у відзиві на позовну заяву ОСОБА_1, зокрема: 3764,4 грн. - середня заробітна плата по країні за 2014-2016 роки*4,19249 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати.

ОСОБА_1 звертався до Володимирецького об'єднаного УПФ України Рівненської області із заявою від 13 листопада 2017 року з метою з'ясування даних розрахунку його пенсії, в тому числі підвищення пенсії відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», присудженого постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 травня 2006 року.

У листі №3292/71-686 від 27 листопада 2017 року відповідач повідомив позивача на його заяву від 13 листопада 2017 року про відсутність, на його думку, законних підстав для перерахунку пенсії. Вказану відмову в проведенні перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 Володимирецьке об'єднане УПФ України Рівненської області обґрунтовувало тими ж самими доводами, що й у поданому відзиві на позов, а саме: змінами, внесеними до ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», прийнятим 03 жовтня 2017 року, призначенням позивачу пенсії на умовах ч.1 ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та зменшення розміру його пенсії після проведення перерахунку. При цьому відповідач підтвердив, що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яку визначено відповідно до вказаного Закону і Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Таким чином, сукупність доказів справи вказує на те, що ОСОБА_1 як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 2, зі стажем роботи понад 20 років має право на одержання збільшення пенсії відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Наявність вказаного права у позивача, починаючи з 01 січня 2004 року, встановлена постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 травня 2006 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області про перерахунок пенсії №2-а-24/06, яка набрала законної сили.

На виконання вказаного судового рішення відповідним органом Пенсійного фонду було проведено перерахунок пенсії позивача із збільшенням розміру пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад 20 років. Вказане не заперечується сторонами згідно із змістом позовної заяви та відзиву на позовну заяву.Однак після прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» відповідач припинив виплату ОСОБА_1 пенсії з врахуванням положень ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Такі дії Володимирецького об'єднаного УПФ України Рівненської області є протиправними, оскільки обмежили раніше набуте позивачем право на збільшення пенсії відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідач відмовив позивачу у здійсненні перерахунку пенсії і подальшої її виплати на пільгових умовах з формальних, надуманих підстав, які не ґрунтуються на вимогах ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що регулюють порядок збільшення розміру пенсії.

При вирішенні даної адміністративної справи і прийнятті постанови суд застосував наступні правові норми.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до вимог ч.1 ст.49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Частиною 3 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

Згідно з ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Слідуючи ст.60 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, які мають одночасно право на інші пільги та компенсації, передбачені законодавством України, надаються за їх вибором пільги та компенсації відповідно до одного із законів України.

Пунктом 3 ст.65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Аналіз норм права, якими врегульовано спірні правовідносини, свідчить про те, що Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначає особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, судом з'ясовано, що для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, збільшення пенсії за понад встановлений мінімальний стаж роботи, передбачене ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», має пільговий характер щодо тривалості стажу роботи та величини, з якої проводиться розрахунок збільшення пенсії. При наявності у пенсіонерів, які постраждали від наслідків Чорнобильської катастрофи, права на тотожні пенсійні виплати, встановлені загальним і спеціальним законом, застосуванню підлягають положення спеціального закону, в даному випадку - Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», які є більш сприятливими для пенсіонера.

11 жовтня 2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», згідно із п.3 ч.2 р.І якого п.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», доповнено словами і цифрами: «у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з ч.2 ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. При цьому, частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

Абзацом 2 цієї частини встановлено, що за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.

Отже, призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, провадиться за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і з урахуванням додаткових пільг, встановлених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до цього, для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, розрахункова величина, визначена у абзаці 2 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (понаднормовий страховий стаж) має пільговий характер і визначена в ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

При цьому, суд зауважує, що за правилами ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. В даній справі відповідачем не доведено, що пенсія позивачу призначена на умовах, інших, ніж передбачені у ч.2 ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Більше того, суд зауважує, що право позивача на перерахунок пенсії за віком з урахуванням положень ч.2 ст.56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визнано і підтверджено постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 травня 2006 року в справі №2-а-24/06.

В силу ж вимог ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. А відповідно до ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Що стосується змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», що набрали чинності 11 жовтня 2017 року, то суд зазначає наступне.

Зміст ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції вищеназваного Закону свідчить на користь того, що обмеження у застосуванні пільгового обчислення стажу роботи (служби) стосуються саме «призначення пенсії», а не будь-яких інших випадків.

Пенсію ж позивачу було призначено у 2003 році, а постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 травня 2006 року в справі №2-а-24/06 зобов'язано здійснити нарахування збільшення пенсії ОСОБА_1 на один відсоток заробітку за кожний рік роботи понад 20 років, починаючи з 01 січня 2004 року, саме з урахуванням положень ч.2 ст.56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що відповідач безпідставно застосував до спірних правовідносин положення п.3 ч.2 р.І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», тим самим неправомірно звузивши існуюче право позивача на соціальний захист, встановлене законом, реалізація якого попередньо була захищена судовим рішенням, що набрало законної сили.

При цьому суд також врахував, що у Законі України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» відсутнє застереження про те, що зміни, які внесені цим Законом до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», поширюються на обчислення розміру пенсії особам, яким така пенсія була призначена раніше до набрання чинності такими змінами. А відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09.02.1999 принцип, закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, треба розуміти так, що дія нормативно-правового акта в часі починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Враховуючи, що пенсія за віком позивачу призначена до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», вказані зміни, на переконання суду, не можуть бути застосовані до правовідносин, що виникли значно раніше.

Таким чином, суд вважає, що дії відповідача, що виразились у припиненні обчислення та виплати надбавки за стаж позивачу відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тобто із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, не відповідають критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, порушують права та законні інтереси ОСОБА_1

Крім цього, судом враховано практику Європейського суду з прав людини, за якою, суд повинен керуватись принципом правової визначеності. Цей принцип розкривається через такі концепції, як непорушність і нескасовуваність набутих законних прав (vestedrights); незворотність закону й неможливість застосування закону до особи, яка не могла знати про його існування (non-retroactivity); законні очікування (legitimateexpectations) право особи у своїх діях розраховувати на сталість існуючого законодавства. Цей принцип означає і те, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов'язана з іншим принципом - відповідальності держави. При цьому, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки. Юридична визначеність вимагає, щоб правові норми були зрозумілими й точними і мали не меті гарантування, що ситуації і правовідносини будуть передбачуваними. Зворотна дія не відповідає принципу юридичної визначеності. Принцип незворотності дії нормативно-правових актів у часі полягає в невід'ємному праві людини бути впевненою в тому, що її правомірні дії через деякий час не призведуть до погіршення її правового становища (рішення Європейського суду з прав людини «Брумареску проти Румунії», «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови», «Суханов та Ільченко проти України»).

Отже, з врахуванням наведеного, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Володимирецького об'єднаного УПФ України Рівненської області про визнання дій відповідача протиправними та зобов'язати відповідача зробити перерахунок пенсії за понаднормовий стаж роботи, збільшивши на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 20 років (понаднормовий стаж складає 26 років) з його середньомісячного заробітку для обчислення пенсії, що складає з 01 жовтня 2017 року (15782,21 грн.) та виплатити недонараховану пенсію за понаднормовий стаж роботи, починаючи з 01 жовтня 2017 року.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.241-246, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії щодо перерахунку пенсії - задоволити повністю.

Визнати дії Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області у припиненні здійснення нарахування та виплати збільшення пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» протиправними.

Зобов'язати Володимирецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області (вул.Соборна, 28, смт.Володимирець, Рівненська область, 34300; ідентифікаційний код в ЄДРПОУ - 40377142) зробити ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) перерахунок пенсії за понаднормовий стаж роботи, збільшивши на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 20 років (понаднормовий стаж складає 26 років) з його середньомісячного заробітку для обчислення пенсії, що складає з 01 жовтня 2017 року (15782,21 грн.) та виплатити недонараховану пенсію за понаднормовий стаж роботи, починаючи з 01 жовтня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області.

Повний текст рішення складений 11 січня 2019 року.

Головуючий суддя О.І.Горегляд