Справа № 815/332/17
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2019-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

15 січня 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/332/17

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н.В. Дата і місце ухвалення: 16.10.2018р., м. Одеса
Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лукянчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської міської ради на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року по справі за адміністративним позовом Одеської міської ради до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, державного реєстратора Одеської філії Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравця Олександра Володимировича, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - комунальне підприємство «Одеське електротехнічне експлуатаційно-монтажне підприємство», треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - мале підприємство «Фенікс-92» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про скасування реєстрації декларації про готовність об'єктів до експлуатації, скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, -

В С Т А Н О В И Л А :

Одеська міська рада звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, державного реєстратора Одеської філії Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравця О.В., в якому просила суд:

- скасувати реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації, здійснену Департаментом ДАБІ в Одеській області 21.04.2016р. за №ОД 04 щодо об'єкта «Реконструкція нежитлового приміщення магазину без зміни геометричних розмірів за адресою: АДРЕСА_1», замовником якої є мале підприємство «Фенікс-92» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю;

- скасувати реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації, здійснену Департаментом ДАБІ в Одеській області 21.04.2016р. за №ОД 92 щодо об'єкта «Реконструкція нежитлового приміщення магазину без зміни геометричних розмірів за адресою: АДРЕСА_1», замовником якої є мале підприємство «Фенікс-92» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю;

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравця О.В. від 08.07.2016р. за індексним номером 30386415 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), згідно з яким до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності МП «Фенікс-92» у вигляді ТОВ на нежитлове приміщення магазину загальною площею 18 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1;

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравця О.В. від 08.07.2016р. за індексним номером 30386058 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), згідно з яким до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності МП «Фенікс-92» у вигляді ТОВ на нежитлове приміщення магазину загальною площею 25,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1-А.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16.10.2018р. провадження у справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст.238 КАС України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, Одеська міська рада подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу від 16.10.2018р. та направити справу до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що закриваючи провадження у справі суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що спір стосується не правомірності дій суб'єктів владних повноважень щодо прийняття оскаржуваних рішень, а щодо правомірності здійснення третьою особою реконструкції приміщень на землях, які перебувають у комунальній власності без передачі у власність чи користування Одеською міською радою МП «Фенікс-92» у вигляді ТОВ. Підставою для звернення з позовом до суду є нездійснення органом державного архітектурно-будівельного контролю належної перевірки достовірності відомостей, зазначених у деклараціях про готовність об'єктів до експлуатації, наслідком чого стало визнання державою факту готовності до експлуатації самочинно збудованого об'єкта. У зв'язку з цим, апелянт вважає, що спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, незважаючи на те, що він пов'язаний з реалізацією позивачем деяких цивільних прав.

Також, апелянт посилається на те, що зазначаючи в оскаржуваній ухвалі про невірно обраний Одеською міською радою спосіб захисту своїх прав, який не призведе до їх відновлення, Одеським окружним адміністративним судом фактично надано оцінку порушеного права позивача та встановлено наявність підстав для відмови у позові, що має вирішуватися при розгляді справи по суті та є недопустимим під час вирішення питання щодо закриття провадження у справі.

Зазначає апелянт і про те, що Одеським апеляційним адміністративним судом та Верховним Судом розглянуто питання щодо дотримання Одеською міською радою у даній справі строку звернення до адміністративного суду. При цьому, жодних висновків щодо неналежності розгляду даної справи в порядку адміністративного судочинства судами вищих інстанцій зроблено не було.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України закріплено обов'язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Акти, прийняті суб'єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, установлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до статті 55 Конституції України.

Конституційний Суд України у Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 надав конституційне тлумачення положень частини другої статті 55 Конституції України. Так, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб'єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Конституційний Суд України зазначив, що КАС регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно із частиною першою статті 4 КАС адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

З наведеного випливає, що КАС регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів. Не поширюють свою дію ці положення на правові ситуації, що вимагають інших юрисдикційних форм захисту від стверджувальних порушень прав чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. При розмежуванні юрисдикційних форм захисту порушеного права основним критерієм є характер (юридичний зміст) спірних відносин.

Предметом спору є оскарження Одеською міською радою правомірності реєстрації 21.04.2016р. Департаментом ДАБІ в Одеській області декларацій про готовність об'єкта до експлуатації за №ОД 04 щодо об'єкта «Реконструкція нежитлового приміщення магазину без зміни геометричних розмірів за адресою: АДРЕСА_1» та за №ОД 92 щодо об'єкта «Реконструкція нежитлового приміщення магазину без зміни геометричних розмірів за адресою: АДРЕСА_1», замовниками яких є мале підприємство «Фенікс-92» у вигляді ТОВ, а також рішень державного реєстратора Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравця О.В. від 08.07.2016р. за індексними номерами 30386415 та 30386058 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), якими за МП «Фенікс-92» у вигляді ТОВ зареєстровано право власності на нежитлові приміщення магазинів по АДРЕСА_1.

При прийнятті оскаржуваної ухвали про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд першої інстанції дійшов висновку, що справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки в межах спірних правовідносин фактично розглядається питання щодо порушення цивільного права Одеської міської ради, як власника земельної ділянки, а дослідженню підлягає правомірність здійснення МП «Фенікс-92» у вигляді ТОВ реконструкції приміщень на землях, які перебувають у комунальній власності, без передачі їх міською радою у власність чи користування третій особі.

За висновками суду першої інстанції у правовідносинах, які є предметом спору, наявний спір про право, що виключає можливість розгляду такого спору в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки у рамках даної справи Одеська міська рада, в якості підстави звернення до адміністративного суду, не вказує жодну обставину, яка могла б свідчити про те, що спір, який є предметом розгляду у справі, є спором про право.

Позовні вимоги Одеська міська рада обґрунтовує недотриманням Департаментом ДАБІ в Одеській області при реєстрації 21.04.2016р. декларацій про готовність об'єкта до експлуатації за №ОД 04 та за №ОД 92 вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого Постановою КМУ від 13.04.2011р. №461, а також порушенням державним реєстратором Одеської філії Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравцем О.В., при вчиненні спірних реєстраційних дій, вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015р. №1127.

Зокрема, при зверненні з позовом до суду позивач посилався на те, що:

- об'єктом реконструкції може виступати лише існуюча будівля (будинок), споруда або їх частини, які є об'єктами нерухомого майна. Однак, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відсутні записи про реєстрацію права власності на об'єкти нерухомого майна до їх реконструкції, що свідчить про те, що реконструкцію проведено тимчасових споруд, право власності на які не підлягає державній реєстрації;

- МП «Фенікс-92» у вигляді ТОВ узгодило розміщення тимчасових споруд над двома входами в підземних перехід, однак будівництво об'єктів нерухомого майна за вказаними адресами товариством не погоджувалось, відповідних дозвільних документів не отримано;

- відсутні дані щодо видачі містобудівних умов та обмежень для проектування будівництва нежитлових приміщень - магазинів по АДРЕСА_1.

Тобто, доводи позивача ґрунтуються на протиправності дій відповідачів, як суб'єктів, наділених владними функціями щодо реєстрації декларацій про готовність об'єктів до експлуатації (які за твердженнями позивача містять недостовірні дані), а також приймати рішення про державну реєстрацію прав, оскільки на момент проведення державної реєстрації існувала підстава для зупинення розгляду документів або для відмови в реєстрації, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Отже, предметом доказування в цій справі є обставини, що підтверджують законність чи незаконність прийнятих відповідачами рішень, які за своєю юридичною природою є рішеннями суб'єкта владних повноважень та повинні прийматися в порядку, на підставі та у спосіб, визначені законом.

Вимоги щодо реєстрації майна, інших реєстраційних дій можуть розглядатися судами в порядку цивільного чи господарського судочинства (залежно від суб'єктного складу), якщо такі вимоги є похідними (задоволення яких залежить від задоволення іншої - основної позовної вимоги) від спору щодо такого майна або майнових прав у зв'язку з оскарженням заінтересованою особою не самої реєстраційної дії (рішення), а підстави її проведення.

Якщо ж позивач обґрунтовує незаконність відповідної реєстраційної дії саме порушенням з боку державного реєстратора під час її здійснення, то така вимога не є похідною від будь-якої іншої вимоги, а є основною вимогою і має розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Питання правомірності чи неправомірності користування земельною ділянкою, на якій знаходяться об'єкти, прийнятті відповідачами до експлуатації та зареєстровані за МП «Фенікс-92» у вигляді ТОВ, та яка належить до комунальної власності, перед судом не порушено.

Як зі змісту позовної заяви, так і з інших матеріалів справи вбачається, що даний спір виник між юридичною особою та суб'єктами владних повноважень про оскарження рішень останніх з підстав не дотримання процедури їх прийняття і має публічно-правовий характер та за характером підпадає під дію статті 19 КАС України. Предметом спору є виключно правовідносини, врегульовані законами України «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та іншими прийнятими на їх підставі нормативно-правовими актами, якими передбачені умови, підстави та порядок (процедура) дій органу державного архітектурно-будівельного контролю та державного реєстратора при здійсненні державної реєстрації прав та їх обтяжень.

А відтак, колегія суддів доходить висновку, що у даній справі спір про право відсутній, а дослідженню підлягають виключно владні, управлінські рішення та дії відповідачів, які у межах спірних правовідносин діють як суб'єкти владних повноважень.

Аналогічної правової позиції дотримується і Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у своїх постановах від 04.04.2018р. по справі №826/9928/15, від 23.05.2018р. по справі №815/4618/16.

З урахуванням викладеного, виходячи з суб'єктного складу та предмету спірних правовідносин, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо закриття провадження у справі.

Суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу в порушення пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України, у зв'язку з чим ухвала суду першої інстанції від 16 жовтня 2018 року підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду відповідно до ч.3 ст.312 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Одеської міської ради задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року скасувати.

Справу за адміністративним позовом Одеської міської ради до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, державного реєстратора Одеської філії Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравця Олександра Володимировича про скасування реєстрації декларації про готовність об'єктів до експлуатації, скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 15 січня 2019 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лукянчук