Справа № 200/11701/18-а
Суддя: Загацька Т. В.
Дата ухвалення: 2019-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2019 р. Справа№200/11701/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Загацька Т.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобовязання відновити виплату пенсії, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (84110, Донецька обл., м. Словянськ, вул. Рахманівська, буд. 13) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (84122, Донецька область, м. Словянськ, площа Соборна, 3) з позовними вимогами:

- визнати протиправними дії управління Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови у здійсненні ОСОБА_1 - перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області за № 953 від 02.08.2018 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення № 21 від 30 серпня 2018 року Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови у здійсненні ОСОБА_1 - перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області за № 953 від 02.08.2018 року;

- зобовязати управління Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розміру суддівської винагороди працюючого судді на відповідній посаді у 31422,33 грн., на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області за № 953 від 02.08.2018 року починаючи з 1 січня 2018 року в розмірі 90 відсотків суддівської винагороди працюючого судді, без будь-яких обмежень, з урахуванням фактично виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 2015 року перебуває на обліку у відповідача та отримує довічне щомісячне грошове утримання, як суддя у відставці. Зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 142 Закон України «Про судоустрій і статус суддів» у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Вказує на те, що Законом України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» від 15.05.2018 № 2415-VIII внесено зміни до законів України в частині застосування для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 01 січня 2017 рогу, як розрахункової величини. Листом ДСА України №11-13636/18, з посиланням на вищезазначений Закон та Закон України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», визначено, що з 01 січня 2018 року посадовий оклад суддів встановлюється, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, - 1762 грн. Посилаючись на вказані зміни в законодавстві, 07.08.2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок грошового утримання судді у відставці, однак відповідачем надано рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії, яке суперечить спеціальному Закону України "Про судоустрій та статус суддів". Враховуючи наведене, позивач просить задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач позов не визнав, подав відзив на позовну заяву (вих. № 32930/07 від 11.12.2018 року), в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю. В обґрунтування відзиву зазначив, що позивач для перерахунку пенсії надала довідку для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці, яка не відповідає формі, встановленій Порядком подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1 зі змінами від 20.03.2017 року № 5-1. Зазаначає, що у наданій довідці зазначено тільки місячи і рік, станом на які вона видається, у п. 6 довідки зазначено середньомісячну суму матеріальної допомоги на оздоровлення за 12 місяців та довідка видана на імя «Назарцева Вера Олексіївна», що суперечить даним паспорта позивача. Тому відповідач вважає, що діяв у спосіб та у межах компетенції визначених законодавством України.

Ухвалою суду від 05.11.2018 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 04.12.2018 року вирішено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Ухвалою суду від 22.12.2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та відповідач до судового засідання не зявились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

На підставі ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у письмовому провадженні.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1, відповідно до Постанови Верховної Ради України від 16.07.2015 року звільнена з посади судді Будьонівського районного суду м. Донецька на підставі її заяви.

Зазначена обставина встановлена у постанові Словянського міськрайонного суду Донецької області від 28.03.2016 року по справі № 243/9749/15-а та відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України не підлягає доказуванню.

02.08.2018 року територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Донецькій області позивачу надана довідка № 953 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно якої заробітна плата, що застосовується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, склала 31422,33 грн.

29.08.2018 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до Словянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про проведення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

30.08.2018 року Словянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області рішенням № 21 відмовило ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії, оскільки надано довідку для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яка не відповідача встановленій формі, а саме: у наданій довідці зазначено тільки місяць і рік, станом на які вона видається, у п. 6 довідки зазначено середньомісячну суму матеріальної допомоги на оздоровлення за 12 місяців, довідка видана на імя «Назарцева Вера Олексіївна», що суперечить даним паспорта позивача.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VІІІ "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон України № 1402-VІІІ), суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 3 ст. 135 Закону України № 1402-VІІІ встановлено, що базовий розмір посадового окладу судді визначається, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно п. 23 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402-VIII, до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Частиною 3 ст. 133 Закону № 2453-VІ встановлено, що посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

Разом з тим, п. 3 Розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-VIII (в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 гривень.

В подальшому, Законом України № 2415-VIII «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав», який набрав чинності 22.07.2018 року, внесено зміни до п. 3 Розділу II Прикінцевих та перехідних положень Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-VIII, зокрема, слово та цифри "1600 гривень" замінено словами та цифрами "прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року".

Аналіз норм чинного законодавства дозволяє зробити висновок, що починаючи з 01.01.2017 року застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня календарного року.

Процедура подання документів для перерахунку щомісячного грошового утримання визначається Порядком подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, який затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 25.01.2008 року №3-1 (далі Порядок №3-1).

Відповідно до п.п. 3, 4 Розділу 2 Порядку № 3-1, звернення за перерахунком щомісячного довічного утримання проводиться в разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2017 року № 2246-VIII установлено, що у 2018 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року становить 1762 гривні.

Отже, з 01.01.2018 року посадовий оклад суддів встановлюється, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1762,00 грн., а тому саме з цієї дати зміна грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, є підставою для проведення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Відтак, враховуючи, що розмір прожиткового мінімуму змінився 01.01.2018 року, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивачу як судді у відставці має бути здійснений з 01.01.2018 року.

Законом України від 15.05.2018 року № 2415-VІІІ "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" набрав чинності з 22.07.2018 року, тому перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивачу здійснено з 01.08.2018 року, оскільки відповідно до ст. 58 Конституції України закони не мають зворотної дії у часі, судом до уваги не приймається з оглядом на таке.

Закон України від 15.05.2018 №2415-VІІІ містить вказівку щодо зворотної дії у часі правової норми щодо зміни розрахункової величини, з якої обраховується суддівська винагорода, а саме не з 1600,00 грн., а з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, починаючи з 1 січня 2017 року.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідач, відмовляючи позивачу в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2018 року, діяв протиправно чим порушив права позивача.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу та пріоритет над іншими нормативно-правовими актами. Закони та підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми конституції є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 58 Конституції України закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

При цьому, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституції України (стаття 64 Конституції України).

За приписами ст. ст. 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України визначає чітку правову позицію, згідно з якою він відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать судді (рішення Конституційного суду України Справа № 1-8/2016 від 8 червня 2016 року №4-рп/2016 (справа про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці).

У зазначеному рішенні Конституційний Суд України вказує на те, що за ч. 1 ст. 126 Основного Закону України незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України. Гарантії незалежності суддів встановлено у ст. ст. 48, 52 розділу III, ст. 117 розділу VII, розділах IX, X Закону № 2453 в редакції Закону № 192, зі змісту яких вбачається, що однією з гарантій незалежності суддів є їх належне матеріальне та соціальне забезпечення, зокрема надання суддям за рахунок держави суддівської винагороди, а суддям у відставці - щомісячного довічного грошового утримання або пенсії за вибором. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності суддів. Конституційний Суд України вважає, що положення Закону № 2453 щодо належного матеріального та соціального забезпечення суддів повинні відображати положення Конституції України та міжнародних актів щодо незалежності суддів, бути спрямованими на забезпечення здійснення справедливого правосуддя та стабільності досягнутого рівня гарантій незалежності суддів. Матеріальне забезпечення суддів після виходу їх у відставку як складова їхнього правового статусу є не особистим привілеєм, а засобом конституційного забезпечення незалежності суддів, які здійснюють правосуддя, і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду за справедливим, неупередженим та незалежним правосуддям.

Крім того, Конституційний Суд України у рішенні від 8 червня 2016 року № 4-рп/2016 (справа № 1-8/2016) наголошує, що конституційний статус суддів, які здійснюють правосуддя, та суддів у відставці передбачає їх належне матеріальне забезпечення, яке повинне гарантувати здійснення справедливого, незалежного, неупередженого правосуддя. Також Конституційний Суд України зазначає, що щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов'язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу. Конституційний Суд України вказує, що у ст. 141 Закону № 2453 у редакції Закону № 192, закріплювалося, що "щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання" (абзац перший частини третьої), та встановлювалося, що "у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання" (абзац другий частини третьої). З наведеного Конституційний суд дійшов висновку, що до визначеного у Законі № 2453 порядку нарахування щомісячного довічного грошового утримання внесено зміни Законом № 213, якими зменшено розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів та виключено положення про можливість здійснення його перерахунку.

Надаючи оцінку обставинам справи в сукупності із доказами, суд вважає, що оскільки позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, то наявні підстави для визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у здійсненні ОСОБА_1 - перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області за № 953 від 02.08.2018 року; визнання протиправним та скасування рішення № 21 від 30 серпня 2018 року Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області за № 953 від 02.08.2018 року та зобовязання Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розміру суддівської винагороди працюючого судді на відповідній посаді у 31422,33 грн., на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області за № 953 від 02.08.2018 року починаючи з 1 січня 2018 року в розмірі 90 відсотків суддівської винагороди працюючого судді, без будь-яких обмежень, з урахуванням фактично виплачених сум.

Посилання відповідача на те, що ОСОБА_1 надано довідку для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яка не відповідає встановленій формі, а саме: у наданій довідці зазначено тільки місяць і рік, станом на які вона видається, у п. 6 довідки зазначено середньомісячну суму матеріальної допомоги на оздоровлення за 12 місяців, довідка видана на імя «Назарцева Вера Олексіївна», що суперечить даним паспорта позивача, суд вважає такими, що порушують конституційні права позивача на перерахунок пенсії з огляду на вимоги законодавства.

Суд у цій справі, на підставі аналізу оскаржуваного рішення відповідача, дійшов висновку, що управління діяло необґрунтовано, оскільки у рішенні про відмову в проведенні перерахунку пенсії мотиви непроведення перерахунку є необґрунтованими та рішення про відмову у призначенні пенсії прийнято за формальними обставинами.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з такого.

Ухвалою суду від 05.11.2018 року відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі.

09.11.2018 року позивачем надано суду квитанцію про сплату судового збору від 09.11.2018 року № 0.0..1.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову судові витрати стягуються із відповідача.

За таких обставин, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, судові витрати понесені позивачем у даній справі в сумі 704, 80 грн. підлягають стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань Словянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (84110, Донецька обл., м. Словянськ, вул. Рахманівська, буд. 13, паспорт серії ВТ № 194864) до Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (; юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Словянськ, пл. Соборна, буд. 3) про визнання дій протиправними та зобовязання відновити виплату пенсії задовольнити.

Визнати протиправними дії Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови у здійсненні ОСОБА_1 - перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області за № 953 від 02.08.2018 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 21 від 30 серпня 2018 року щодо відмови у здійсненні ОСОБА_1 - перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області за № 953 від 02.08.2018 року.

Зобовязати Словянське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розміру суддівської винагороди працюючого судді на відповідній посаді у 31422,33 грн., на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області за № 953 від 02.08.2018 року починаючи з 1 січня 2018 року в розмірі 90 відсотків суддівської винагороди працюючого судді, без будь-яких обмежень, з урахуванням фактично виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (; юридична адреса: 84122, Донецька область, м.Словянськ, пл. Соборна, буд. 3) на користь ОСОБА_1 (84110, Донецька обл., м. Словянськ, вул. Рахманівська, буд. 13, паспорт серії ВТ № 194864) суму судового збору у розмірі 704,80 грн.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 15.01.2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Загацька Т. В.