Справа № 240/83/19
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

14 січня 2019 року м. Житомир справа № 240/83/19

категорія 112030300

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Панкеєва В.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною, стягнення 146381,19 грн,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, у якому просить:

- визнати бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Овруцької РДА, що полягає у невиплаті їй коштів, протиправною;

- стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду, а саме: компенсацію за втрачене домоволодіння № 72 по вул.1-го Травня в с.Раківщина Овруцького р-ну Житомирської обл. в сумі 49782,50 грн та шкоду, заподіяну внаслідок несвоєчасної виплати компенсації за втрачене домоволодіння в сумі 96598,69 грн, а всього 146381,19 грн.

Перевіряючи адміністративний позов на відповідність його вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що він не відповідає вимогам даної норми Кодексу з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на момент звернення позивача до суду, надалі - КАС України) визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Частиною першою статті 168 КАС України визначено, що позов пред'являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

Згідно зі ч. 1 ст. 160 КАС України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно п.п. 4, 5, 9 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються:

- зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

- у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

При цьому суд відмічає, що під змістом позовних вимог розуміються запропоновані позивачем, із установлених законом, способи захисту свого публічного права, свободи чи інтересу, а обставинами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, є конкретні юридичні факти з настанням яких суб'єкти публічного права вступають між собою у спірні правовідносини. При цьому позовні вимоги і обставини в їх обґрунтування мають викладатися лаконічно, чітко, зрозуміло, з використанням прийнятої юридичної термінології.

У свою чергу, зі змісту позовної заяви ОСОБА_1, у тому числі пункту першого прохальної частини позову, незрозуміло бездіяльність відповідача щодо невиплати яких саме коштів є протиправною та якою саме бездіяльністю позивачу завдано матеріальної шкоди.

Також суд зазначає, що невиплачена позивачу, на виконання рішення суду в справі № 617/9387/12, компенсація за втрачене домоволодіння з врахуванням індексу 1,34 за 2009 рік у сумі 49782,50 грн, та самостійно обрахована нею у позові суму компенсації з урахуванням індексів інфляції за 2011-2018 року в розмірі 76408,18 грн не є матеріальною шкодою заподіяною протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, вимоги щодо стягнення якої може містити адміністративний позов.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, в позові ОСОБА_1 викладені без дотримання вищевказаних вимог КАС України.

Відповідно до ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Пунктом 1 частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011(в редакції чинній на момент звернення до суду), встановлено, що за подання до адміністративного суду: адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Нормами статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" установлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб на 1 січня 2019 року складає 1921,00 гривень.

До позовної заяви долучено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

В обґрунтування вказаного клопотання позивач посилається на скрутне матеріальне становище, на підтвердження чого надала довідку про отриману за період з січня 2017 по липень 2018 року пенсії, від 28.08.2018 №908/02. Зазначає, що не має змоги оплатити судові витрати зі сплати судового збору в силу об'єктивних причин, незалежних від неї.

Положеннями ч.1 ст.8 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон №3674-VI) визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Згідно з ч.2 ст.8 Закону №3674-VI суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

В порушення наведеної норми, вказана довідка не підтверджує дохід особи за попередній календарний рік, як передбачено вимогами п.1 ч.1 ст.8 Закону №3674-VI. Для встановлення судом тієї обставини, чи перевищує розмір судового збору, який підлягає оплаті за подання позивачем даної позовної заяви, 5% розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, позивачу слід надати довідку про доходи, отримані за попередній календарний рік, видану органом Державної фіскальної служби за місцем податкового обліку позивача.

Крім того, питання про зменшення розміру судових витрат або звільнення від їх оплати, відстрочення та розстрочення судових витрат врегульовано статтею 133 КАС України.

Відповідно до положень частини 1 статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з ч.2 ст.132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

З огляду на те, що позивачем не надано будь-яких доказів звільнення від сплати судового збору, суд відмовляє у задоволенні клопотанні позивача про звільнення від сплати судового збору.

Позовні вимоги про визнання протиправним рішення, дій або бездіяльності відповідача щодо здійснення перерахунку компенсації вартості домоволодіння № 72 по вул.1-го Травня в с. Раківщина Овруцького р-ну Житомирської обл. з урахуванням коефіцієнтів вартості житлового фонду за 2011-2017 року разом з похідною вимогою про зобов'язання здійснити відповідний перерахунок підлягають оплаті судовим збором, відповідно до вимог Закону України "Про судовий збір", а саме за ставкою 768,40 грн.

Відповідно до ч.1 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, позовну заяву слід залишити без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом надання до суду уточненої позовної заяви та доказів сплати судового збору або доказів на підтвердження підстав звільнення від сплати судового збору.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

У задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України, та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя В.А. Панкеєва