Справа № 500/2403/18
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2403/18

14 січня 2019 рокум. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лановецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Лановецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком та зобов'язання відповідача зарахувати позивачу період роботи в Лановецькому АТК виробничо - автотранспортному об'єднанні "Кооптранс" з 1977 року по 1982 рік до страхового стажу, та призначити пенсію за віком з моменту подання заяви, а саме з 09.01.2018.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач неодноразово звертався до відповідача з заявами про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), надавши до заяв всі необхідні документи для призначення такої пенсії. Однак, за наслідками розгляду заяв та доданих до неї документів, відповідач зарахував позивачу до страхового стажу 11 років 13 днів. При цьому, період роботи позивача з 1977 року по 1982 рік у Лановецькому АТК виробничо - автотранспортному об'єднанні "Кооптранс" відповідач не зарахував. Таким чином, оскільки згідно поданих документів страховий стаж позивача становить 11 років 13 днів, то відповідач відповідно до статті 26 Закону № 1058-IV відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком.

Позивач вважає такі дії відповідача щодо відмови у призначенні йому пенсії за віком протиправними, оскільки рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 15.11.2017 у справі № 602/415/17 встановлено факт роботи в Лановецькому АТК виробничо - автотранспортному об'єднанні "Кооптранс" за період з 1977 року по 1982 рік, а тому він має право на призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058-IV.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 12.11.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання на 04.12.2018.

Ухвалами Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.12.2018, від 20.12.2018 розгляд справи відкладався відповідно до статті 205 КАС України.

Представник позивача у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву від 10.01.2019, в якій просить розглядати справу без її участі та позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, подав до суду заяву від 04.12.2018 № 5617/07, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги не визнає, посилаючись на відзив на позов. Водночас, у відзиві на позовну заяву від 28.11.2018 № 5537/07 відповідач просить відмовити у задоволені позовних вимог, мотивуючи тим, що відповідач правомірно відмовив позивачу у призначенні зазначеної пенсії, оскільки страховий стаж позивача згідно поданих документів становить 11 років 13 днів, що недостатньо для призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058-IV. Також відповідач зазначив, що рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 15.11.2017 № 602/21/2017 не встановлює обов'язку щодо зарахування зазначеного періоду роботи для призначення пенсії позивачу (арк. справи 26-28).

У зв'язку з неявкою у судове засідання 10.01.2019 всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, керуючись частиною четвертою статті 229 КАС України не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Також з урахуванням заяв сторін від 04.12.2018 № 5617/07, від 10.01.2019 про розгляд справи без їхньої участі - суд згідно ухвали від 10.01.2019 перейшов до розгляду справи № 500/2403/18 в порядку письмового провадження.

Дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Як слідує з матеріалів справи та не заперечується сторонами у справі, що позивач неодноразово звертався до відповідача щодо призначення йому пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058-IV, надавши до заяв всі необхідні документи для призначення такої пенсії (арк. справи 10-12).

За результатами розгляду заяв та поданих документів відповідач зарахував позивачу до страхового стажу 11 років 13 днів за наступні періоди роботи:

- з 01.09.1970 по 17.07.1972 - навчання;

- з 08.07.1988 по 22.01.1994 - робота в Сусуманському гірничо - збагачувальному комбінаті об'єднання "Северовостокзолото", в тому числі період роботи з 08.07.1988 по 13.12.1990 зараховано до стажу у півтори кратному розмірі;

- з 01.02.1996 по 30.11.2010 - робота в колгоспі з урахуванням фактичної тривалості 445 трудоднів.

При цьому, період роботи з 1977 року по 1982 рік у Лановецькому АТК виробничо - автотранспортному об'єднанні "Кооптранс" не зараховано до страхового стажу, мотивуючи тим, що рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 15.11.2017 № 602/21/2017 щодо встановлення факту роботи в Лановецькому АТК виробничо - автотранспортному об'єднанні "Кооптранс" за період з 1977 року по 1982 рік не встановлює обов'язку зарахування позивачу зазначений період роботи у вказаному автотранспортному об'єднанні.

Надалі, не погоджуючись із такими діями відповідача позивач звернувся із скаргою від 13.07.2018 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якій просив зобов'язати Лановецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області призначити позивачу пенсію за віком. Водночас, до скарги позивач додав: копію протоколу № 3 від 06.02.2018, копію звернення від 04.07.2018, копію відповіді на звернення від 04.07.2018 № 11/Б-11, копію рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 15.11.2017 № 602/21/2017, копію паспорта, копію РНОКПП.

За результатами розгляду скарги Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомило позивача, що страховий стаж останнього становить 11 років 13 днів, а тому підстав для призначення позивачу пенсії за віком немає (арк. справи 16-17).

Таким чином, оскільки згідно поданих документів страховий стаж позивача становить 11 років 13 днів, то відповідач відповідним протоколом № 1 від 15.08.2018 відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058-IV (арк. справи 14).

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом. Іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, мають право на отримання пенсійних виплат і соціальних послуг із системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування нарівні з громадянами України на умовах та в порядку, передбачених цим Законом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Як слідує з матеріалів справи, що рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 15.11.2017 у справі № 602/415/17 встановлено факт роботи позивача в Лановецькому АТК виробничо - автотранспортному об'єднанні "Кооптранс" за період з 1977 року по 1982 рік. Зазначене рішення суду набрало законної сили 11.12.2017 (арк. справи 18-19).

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи те, що зазначеним рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області встановлено факт роботи позивача в Лановецькому АТК виробничо - автотранспортному об'єднанні "Кооптранс" за період з 1977 року по 1982 рік, а також те, що рішення суду набрало законної сили, суд дійшов висновку, що ці обставини не підлягають доказуванню.

Відповідно до статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років до 31 грудня 2017 року.

Таким чином, враховуючи те, що страховий стаж позивача за період роботи з 1977 року по 1982 рік, з урахуванням страхового стажу 11 років 13 днів, який був зарахований відповідачем за результатами розгляду заяв щодо призначення позивачу пенсії за віком, становить більше 15 років, суд дійшов висновку, що позивач має право на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058-IV, а тому відповідач протиправно відмовив позивачу у призначенні такої пенсії.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Як слідує з матеріалів справи, що вперше позивач звернувся із заявою до відповідача щодо призначення йому пенсії за віком 09.01.2018, при цьому надав всі необхідні документи для призначення такої пенсії (арк. справи 10).

Статтею 58 Закону № 1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить, зокрема збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій.

Відповідно до частини другої статті 245 КАС України, яка визначає повноваження суду при вирішенні справи, суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Статтею 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Христов проти України" (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04, рішення від 19.02.2009 року, п. 33) повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенцію) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 року в справі "Чуйкіна проти України" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE, заява №28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов'язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom, пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

З огляду на зазначене та з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, виходячи з наведених вимог законодавства та вказаних рішень Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку про необхідність зобов'язати відповідача зарахувати до страхового стажу позивачу період роботи з 1977 року по 1982 рік в Лановецькому АТК виробничо - автотранспортному об'єднанні "Кооптранс" та призначити позивачу пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, з 09.01.2018.

Відповідно до статей 9, 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Лановецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (місцезнаходження: вул. Грушевського, 13, м. Ланівці, Тернопільська область, ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними дії Лановецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (місцезнаходження: вул. Грушевського, 13, м. Ланівці, Тернопільська область, ) щодо відмови ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) у призначенні пенсії за віком.

Зобов'язати Лановецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (місцезнаходження: вул. Грушевського, 13, м. Ланівці, Тернопільська область, ) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) період роботи з 1977 року по 1982 рік в Лановецькому АТК виробничо - автотранспортному об'єднанні "Кооптранс".

Зобов'язати Лановецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (місцезнаходження: вул. Грушевського, 13, м. Ланівці, Тернопільська область, ) призначити ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) пенсію за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV, з 09.01.2018.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Лановецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (місцезнаходження: вул. Грушевського, 13, м. Ланівці, Тернопільська область, ) судові витрати на суму 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп. згідно квитанції № 8 від 06.11.2018.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14.01.2019.

Головуючий суддя Мірінович У.А.

копія вірна

Суддя Мірінович У.А.