Справа № 620/4161/18
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2019-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
15 січня 2019 року м. Чернігів Справа № 620/4161/18
Чернігівський окружний адміністративний суд
в складі головуючого судді Бородавкіної С.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження клопотання про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування пункту наказу, повернення коштів,
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) 11.12.2018 (відповідно до відбитку штампу на конверті) звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 та просить: - визнати протиправним та скасувати п. 42 наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 07.07.2018 №703 «Про результати службового розслідування по факту незаконного списання паливно-мастильних матеріалів, яке не підтверджене первинними документами» в частині, що стосується позивача; - повернути йому з Державного бюджету України кошти в сумі 9 055,76 грн.
Крім того, одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подано клопотання про забезпечення позову шляхом зупинення на час розгляду справи виконання п. 42 наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 07.07.2018 №703 «Про результати службового розслідування по факту незаконного списання паливно-мастильних матеріалів, яке не підтверджене первинними документами» у частині утримання з нього коштів.
Вказане клопотання обґрунтоване тим, що на виконання пункту 42 наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 07.07.2018 №703, із серпня 2018 року, з нього здійснюється утримання коштів. Станом на листопад 2018 року загальна сума протиправно (на його думку) утриманих коштів складає 9 055,76 грн. У зв`язку з наведеним, з метою зменшення навантаження на його сімейний бюджет, просить зупинити дію вищевказаного пункту наказу від 07.07.2018 №703.
Вирішуючи вказану заяву по суті, суд враховує таке.
Відповідно до частин першої, другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Згідно з частинами першою та другою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
В розумінні наведеної норми закону, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Розглядаючи та вирішуючи подану заяву, суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може ускладнити або призвести до неможливості виконання судового рішення.
Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Крім того, правова позиція по даному питанню висловлена в постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» в тій частині, яка стосується загальних положень застосування забезпечення позову, а також у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ», за змістом яких при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.
З матеріалів справи убачається, що 07.07.2018 в/ч НОМЕР_1 винесено наказ №703, пунктом 42 якого ОСОБА_1 притягнуто до матеріальної відповідальності за неналежне виконання вимог статей 11, 16, 58, 111, 112 частини І Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України. У зв`язку з наведеним із позивача відбувається утримання коштів, що підтверджується довідкою про доходи.
Наведені позивачем у клопотанні обставини свідчать про наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам ОСОБА_1 до ухвалення рішення у адміністративній справі, оскільки утримання з нього у безспірному порядку коштів на виконання пункту 42 наказу в/ч НОМЕР_1 від 07.07.2018 №703, який позивач вважає протиправним та оскаржує у судовому порядку, може призвести до того, що для відновлення прав та інтересів ОСОБА_1 необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
Також відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні від 27.05.2013 у справі Суханов та Ільченко проти України першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету в інтересах суспільства. Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар.
Ураховуючи наведене, суд погоджується з доводами позивача, що у разі невжиття заходів із забезпечення адміністративного позову існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам ОСОБА_1 , зокрема, майновим.
Відповідно до статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.
Згідно із частиною першою статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.
За наведених обставин, суд приходить до висновку про те, що ефективність захисту інтересів позивача безпосередньо залежить від недопущення настання несприятливих змін власного матеріального становища у вигляді непомірного утримання з ОСОБА_1 грошових коштів, а тому суд вважає за необхідне вжити заходів забезпечення позову, задовольнивши відповідне клопотання ОСОБА_1 .
Керуючись статтями 150, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Клопотання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) про забезпечення адміністративного позову - задовольнити.
Зупинити дію пункту 42 наказу командира Військової частини НОМЕР_3 від 07.07.2018 №703 «Про результати службового розслідування по факту незаконного списання паливно-мастильних матеріалів, яке не підтверджене первинними документами», до набрання рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду у даній справі законної сили.
Копію ухвали направити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) та Військовій частині НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) до відома.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя С.В. Бородавкіна