Справа № 308/89/19
Суддя: Бедьо В. І.
Дата ухвалення: 2019-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/89/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 січня 2019 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді Бедьо В.І.
при секретарі судового засідання Пазяк С.М.
з участю представника позивача ОСОБА_1
відповідача ОСОБА_2
перекладача Ахмад Хассан
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород адміністративну справу за дміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 до громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився та проживає в АДРЕСА_1 ), про примусове видворення за межі території України,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_2 про примусове видворення іноземця з України .
Свої вимоги мотивував тим, що громадянин Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_2 в складі групи осіб 01.01.2019 року незаконно, поза пунктами пропуску, перетнув державний кодон з України в Словацьку Республіку в районі прикордонного знаку № 314 на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Ужгород», однак після незаконного перетину кордону був затриманий представниками прикордонної поліції Словацької Республіки та 01.01.2019 року в пункті пропуску «Ужгород» Чопського прикордонного загону, на підставі ст. 3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію був переданий на територію України у встановленому угодою порядку під час проведення прикордонно-представницької зустрічі.
Документи, що посвідчують особу ЗП Ісламської Республіки Пакистан серії НОМЕР_2 , разом з тим на територію України потрапив незаконним шляхом через кордон із РФ, на території України знаходиться незаконно.
Своїми діями даний відповідач вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204- 1 КУПАП.
В подальшому відповідно до ст. 263 КУПАП його було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення.
У звязку наведеним позивач просить примусово видворити з України громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_2 .
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.
Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні.
Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши надані докази та матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 4 ст. 46 КАС України, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України.
Судом установлено, що громадянин Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_2 в складі групи осіб 01.01.2019 року незаконно, поза пунктами пропуску, перетнув державний кодон з України в Словацьку Республіку в районі прикордонного знаку № 314 на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Ужгород», однак після незаконного перетину кордону був затриманий представниками прикордонної поліції Словацької Республіки та 01.01.2019 року в пункті пропуску «Ужгород» Чопського прикордонного загону, на підставі ст. 3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію був переданий на територію України у встановленому угодою порядку під час проведення прикордонно-представницької зустрічі.
В подальшому відповідно до ст. 263 КУПАП його було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою з`ясування обставин правопорушення.
Відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VІ, рішення про добровільне повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частинах першій і другій цієї статті, приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції за заявою іноземця та особи без громадянства про добровільне повернення. Порядок провадження за заявами іноземців та осіб без громадянства про добровільне повернення визначається Кабінетом Міністрів України.
Відтак з матеріалів справи вбчається, що на даний час громадянин Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_2 на території України перебуває незаконно, немає постійного місця проживання, законного джерела існування та документу, що підтверджує законність перебування на території України.
Частиною 3 статті 3 розділу I Закону № 3773 передбачено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.
Відповідно до ч. 1 статті 23 розділу III Закону № 3773, нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України).
Відповідно до частини 1 стаття 9 розділу II Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.
Відповідно до частини 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VІ «центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухиляється від виконання такого рішення, та існує ризик його втечі…».
Відповідно до статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», статті 3 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», Постанови №1 Пленуму Вищого Адміністративного суду України від 25.06.2009 року, ГУ ДМС України в Одеській області розглянуло всю належну інформацію, яка була доступна та переконані, що виконання рішення про примусове видворення не буде означати для іноземця чи особи без громадянства реальної загрози бути страченим або підданим катуванню, нелюдському чи принизливому поводженню з боку влади країни, куди він видворяється.
Відповідно до ч.1ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1ст. 77 КАС України), за згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Таким чином, встановлені судом обставини, а саме: порушення міграційного законодавства України, свідчать про те, що громадянин Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_2 порушив вимоги ст. ст. 4, 9, 16 згаданого вище Закону і відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 цього ж Закону підлягає видворенню.
Крім того, суд бере до уваги, що у відповідача відсутні законне джерело існування та документ, що підтверджує законність перебування на території України, тому вважає позовну заяву обґрунтованою та приймає рішення про її задоволення.
На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.9, 241-246, 250, 289 КАС України, ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 - задовольнити.
Примусово видворити з України громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився та проживає в м. Сіалкот, Пакистан, місце перебування АДРЕСА_1 ).

Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду В.І. Бедьо