Справа № 826/9225/16
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2018-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року м. Київ №826/9225/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів:

головуючого - Костенка Д.А., суддів: Вєкуа Н.Г., Шрамко Ю.Т.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аудиторська фірма "Прокессамосаудит" (далі - ТОВ "АФ "Про-кессамосаудит") до Державної фіскальної служби України (далі - ДФС), Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - ГУ ДФС у м. Києві), Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - ДПІ), про визнання протиправними і скасування рішень, зобов'язати вчинити дії,

в с т а н о в и в:

У червні 2016р. директор ТОВ "АФ "Прокессамосаудит" Марковський А.В. звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати незаконним і скасувати рішення (лист) ДПІ від 09.11.2015 №27284/10/26-55-11-02 про відмову у прийнятті податкової декларації з ПДВ за жовтень 2015р.;

- визнати незаконним і скасувати рішення ГУ ДФС у м. Києві від 14.01.2016 №410/10/26-15-08-02-14 про розгляд скарги;

- визнати незаконним і скасувати рішення ДФС від 14.04.2016 №8347/6/99-99-11-02-02-15 про результати розгляду скарги;

- зобов'язати ДПІ включити відомості з поданої позивачем податкової декларації з ПДВ за жовтень 2015р. та додатку №5 до цієї декларації до облікових даних щодо позивача у інформаційних базах даних ДФС.

В обґрунтування вимог зазначив про те, що 05.11.2015 позивачем подано засобами поштового зв'язку податкову декларацію з ПДВ за жовтень 2015р. з доповненнями і додатка-ми, після чого, у той же день, ним була подана засобами телекомунікаційного зв'язку копія вказаної податкової декларації та додатку 5 до неї. 11.12.2015 позивач отримав лист ДПІ від 09.11.2015 №27284/10/26-55-11-02 "Про відмову у прийнятті", який був оскаржений ним в адміністративному порядку до ГУ ДФС у м. Києві та до ДФС.

Позивач вважає, що оскаржуване рішення (лист) не відповідає вимогам п. 49.11 ст. 49 ПК України, оскільки подана податкова декларація з ПДВ за жовтень 2015р. відповідає вимо-гам ст.46, п.п. 48.3, 48.4 ст. 48 ПК України. Позивач стверджує, що електронна форма декла-рації з ПДВ не є формою, затвердженою Міністерством фінансів України, а є електронною копією (зображенням, наслідуванням) письмової форми податкової декларації з ПДВ. Позивач вважає, що ДПІ протиправно відмовлено прийнятті оригіналу податкової декларації з ПДВ за жовтень 2015р. з додатком №5, отриманої ДПІ від позивача засобами поштового зв'язку 06.11.2015, натомість помилково враховано податкову декларацію з ПДВ за жовтень 2015р. з додатком №5, надіслану засобами телекомунікаційного зв'язку, що, на переконання позивача, є копією письмової декларації з додатком.

Позивач вважає, що відповідачами порушено передбачений законом обов'язок на самос-тійне визначення сум ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету чи зарахування в рахунок змен-шення податкових зобов'язань або суми збільшення податкового кредиту наступного звітного періоду; обов'язку подавати до контролюючого органу податкової декларації; права на враху-вання задекларованих сум ПДВ у інформаційних базах даних ДФС, а також на належний розгляд скарг позивача.

Представником ДПІ Дибою Ю.Д. подано заперечення на позов, в яких вона просить від-мовити в позові з тих підстав, що з 01.01.2015 податкова звітність з ПДВ відповідно до абзацу 2 п. 49.4 ст. 49 ПК України подається в електронній формі, тому подана позивачем засобами телекомунікаційного зв'язку у електронному вигляді податкова декларація з ПДВ за жовтень 2015р. прийнята і зареєстрована в ІС "Податковий блок" за № від 05.11.2015 та має статус "основний звіт".

Представником ГУ ДФС у м. Києві та ДФС Богдановською Т.В. подано заперечення на позов, в яких вона просить відмовити в позові з тих підстав, що приймаючи рішення про зали-шення скарги позивача без задоволення відповідачі діяли в межах та у спосіб, передбачений законом. Представник відповідачів зазначила, що 05.11.2015 засобами телекомунікаційного зв'язку позивачем подано податкову декларацію з ПДВ за жовтень 2015р. і додаток 5 до неї, які зареєстровані за № і №, відповідно.

Представником позивача, директором Марковським А.В., подано письмові пояснення на заперечення відповідачів, в яких він навів додаткові зауваження щодо підміни відповідача-ми предмету спору, спотворення обставин справи, маніпуляцію, свавільне вважання ДПІ конт-ролюючим органом, а також про неповноважний склад суду.

У зв'язку з припиненням повноважень судді щодо здійснення правосуддя, в провадже-нні якого перебувала дана адміністративна справа і не була ним розглянута, та згідно з про-токолом повторного автоматичного розподілу справ між суддями дана справа передана на розгляд судді Костенку Д.А.

Під час розгляду справи по суті представник позивача Антохов Я.С. підтримав позов з наведених у позовній заяві підстав.

Представник ДПІ Рогоза Д.В. не визнала позов, просила відмовити в його задоволенні з наведених у запереченнях підстав.

Представник ДФС та ГУ ДФС у м. Києві Берегова А.О. не визнала позов, просила відмовити у його задоволенні з наведених у запереченнях підстав.

До наступного судового засідання представник ДПІ не прибув, у зв'язку з чим і згідно із ч. 6 ст. 128 КАС України (у редакції, чинній до 15.12.2017) суд продовжив розгляд у письмовому провадженні.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.

Позивач перебуває на податковому обліку в ДПІ, у т.ч. як платник ПДВ.

12 січня 2015р. між позивачем та ДПІ укладено договір №2 про визнання електронних документів, предметом якого є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з ПДВ та інших звітних податкових документів) поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифро-вого підпису (ЕПЦ) до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу (а.с. 78, 79). Чинність договору підтверджується наявними у справі копія-ми повідомлення про отримання звітності, квитанцій №1 і №2 від 12.01.2015 (а.с. 80-83).

05 листопада 2015р. позивачем надіслано поштою на адресу ДПІ звітну податкову декларацію з ПДВ за жовтень 2015р. з доповненнями та додатком №5, лист від 05.11.2015 вих. №23 та флеш носій з копіями записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних в електронній формі (а.с. 106-112).

05 листопада 2015р. о 14:34:48 год. звітна податкова декларація з ПДВ за жовтень 2015р. та додаток №5 надіслані позивачем засобами телекомунікаційного зв'язку.

Листом ДПІ від 09.11.2015 №27284/10/26-55-11-02 "Про відмову у прийнятті" позивача повідомлено про те, що подана ним звітна податкова декларація з ПДВ за жовтень 2015р. була прийнята і зареєстрована як "Основний звіт" 05.11.2015 за №. Також повідомлено, що керуючись п. 48.7 ст. 48 та п. 49.11 ст. 49 ПК України повторно надіслана поштою подат-кова декларація з ПДВ за жовтень 2015р., що має тип звітна, не може бути прийнята. Зазна-чено про те, що відповідно до ст. 49 ПК України звітність з ПДВ подається виключно в елект-ронному вигляді (а.с. 113).

Позивачем подано скаргу від 21.12.2015 №26 до ГУ ДФС у м. Києві в порядку ст.ст. 55-56 ПК України (а.с. 114-123).

Листом ГУ ДФС у м. Києві від 14.01.2016 №410/10/26-15-08-02-14 "Про розгляд скар-ги", копія якого наявна у справі (а.с. 124, 125), надано позивачу відповідь, в якій повідомлено, що рішенням контролюючого органу, яке підлягає оскарженню в розумінні ст. 56 ПК України є відмова у прийнятті податкової звітності, заповненої виключно з порушенням вимог п. 48.3 та п. 48.4 ст. 48 ПК України. Лист ДПІ від 09.11.2015 №27284/10/26-55-11-02 про відмову у прийнятті декларації є лише формою повідомлення платника податків про недотримання останнім вимог п. 49.4 ст. 49 ПК України щодо способу подання декларації з ПДВ. Також роз'яснено, що платник податків не обмежений у праві після подання декларації за звітний (податковий) період до закінчення граничного терміну подання декларації за такий самий період подати "нову звітну" декларацію з виправленими показниками відповідно до п. 22 роз-ділу ІІІ Порядку №13, або після закінчення граничного терміну - уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку без застосування штрафних санкцій, передбачених п. 50.1 ст. 50 ПК України.

Позивачем подано скаргу від 29.02.2016 №29-021 до ДФС, а також скаргу від 29.02.2016 №029-24 - до Міністерства фінансів України, яку листом від 28.03.2016 №31-11120-09-10/8316 направлено за належністю до ДФС, копії яких містяться у справі (а.с. 126-150).

Рішенням ДФС від 16.03.2016 №5654/6/99-99-11-02-02-15 продовжено розгляд скарги позивача до 28.04.2016 включно (а.с. 151).

Листом ДФС від 12.04.2016 №8128/6/99-99-11-02-02-15, копія якого міститься у справі (а.с. 152-153), позивачу надано відповідь за результатами розгляду скарги, що надійшла з Мі-ністерства фінансів України, в якій роз'яснено порядок подання скарг до ДФС, визначений ст. 56 ПК України та Порядком оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду контролюючими органами, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 21.10.2015 №916, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.12.2015 №1617/28062.

Рішенням ДФС від 14.04.2016 №8347/6/99-99-11-02-02 про результати розгляду скарги, копія якого міститься у справі (а.с. 154, 155), залишено без змін рішення ДПІ від 09.11.2015 №27284/10/26-55-11-02 про відмову у прийнятті податкової декларації з ПДВ за жовтень 2015р. з додатком №5, подану засобами поштового зв'язку, та рішення ГУ ДФС у м. Києві від 14.01.2016 №410/10/26-15-08-02-14 про розгляд скарги, а скаргу позивача - без задоволення.

Згідно із службовою запискою заступника начальника управління обслуговування плат-ників Титюк В.М. від 21.10.2016 №4627/26-55-08-05, копія якої долучена судом у судовому засіданні 17.05.2017, станом на 21.10.2016 податкова декларація позивача з ПДВ за жовтень 2015р., яка подана засобами телекомунікаційного зв'язку та зареєстрована в ІС "Податковий блок" за № від 05.11.2015 має статус "основний звіт".

Спірні правовідносини виникли у сфері справляння податків і зборів та стосуються законності неприйняття письмової податкової декларація з ПДВ за жовтень 2015р. та рішень контролюючих органів вищого рівня про результати розгляду скарг.

Згідно з п. 49.3 ст. 49 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних право-відносин) податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не перед-бачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповнова-женою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Абзацом 2 п. 49.4 ст. 49 ПК України встановлено, що податкова звітність з ПДВ по-дається в електронній формі до контролюючого органу всіма платниками цього податку з дот-риманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначено-му законодавством.

Відповідно до п. 49.8 ст. 49 ПК України прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу.

За умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюю-чого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом (п. 49.9 ст. 49 ПК України).

Відповідно до п. 49.11 ст. 49 ПК України у разі подання платником податків до контро-люючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику по-датків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазна-ченням причин такої відмови:

- у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами елек-тронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання (пп. 49.11.1).

Пунктом 48.3 ст. 48 ПК України передбачено, що податкова декларація повинна міс-тити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з ЄДРПОУ або податковий номер; РНОКПП або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найме-нування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Пунктом 48.4 ст. 48 ПК України передбачено, що у окремих випадках, коли це відпові-дає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого само-врядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер згідно з даними реєстру платників ПДВ за звітний (податковий) період.

Відповідно до п. 48.7 ст. 48 ПК України податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Пунктом 46.4 ст. 46 ПК України передбачено, що якщо платник податків вважає, що форма податкової декларації, визначена центральним органом виконавчої влади, що забезпе-чує формування та реалізує державну податкову і митну політику, збільшує або зменшує його податкові зобов'язання, всупереч нормам цього Кодексу з такого податку чи збору, він має право зазначити цей факт у спеціально відведеному місці в податковій декларації.

У разі необхідності платник податків може подати разом з такою податковою деклара-цією доповнення до такої декларації, які складені за довільною формою, що вважатиметься невід'ємною частиною податкової декларації. Таке доповнення подається з поясненням моти-вів його подання. Платник податків, для якого цим Кодексом встановлено обов'язок подання звітності в електронній формі, подає таке доповнення в електронній формі.

Згідно з пп. 7.3 п. 7 розділу ІІІ Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом Держав-ної податкової адміністрації України від 10.04.2008 №233, після одержання від платника податків податкового документа в електронному вигляді органи ДПС проводять його розшиф-рування, перевірку ЕЦП, перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту).

Як вбачається із встановлених судом фактичних обставин цієї справи, 05.11.2015 пози-вачем надіслано до ДПІ звітну податкову декларацію з ПДВ за жовтень 2015р. поштою та засобами електронного зв'язку в електронній формі із застосуванням ЕЦП.

Виходячи з вимог абзацу 2 п. 49.4 ст. 49 ПК України, який встановив обов'язок позивачу подати до ДПІ вказану податкову декларацію з ПДВ в електронній формі, що ним і було здійс-нено 05.11.2015, суд дійшов висновку про виконання позивачем свого обов'язку саме у цей спосіб.

Подана позивачем засобами електронного зв'язку в електронній формі податкова дек-ларація з ПДВ за жовтень 2015р. відповідала вимогам п.п. 48.3 та 48.4 ст. 48 ПК України, що ніким з учасників справи не заперечувалося, тому підлягала прийняттю відповідачем.

Встановлений судом факт прийняття контролюючим органом звітної податкової декла-рації з ПДВ за жовтень 2015р. з додатками, поданих позивачем засобами електронного зв'язку в електронній формі, і реєстрація її як "Основний звіт" 05.11.2015 за №, свідчить про виконання відповідачем свого обов'язку, визначеного п. 49.8 ст. 49 ПК України.

Натомість, надіслання позивачем вказаної податкової декларації поштою не відповідало вимогам абзацу 2 п. 49.4 ст. 49 ПК України, тому не є належним способом виконання свого податкового обов'язку. В силу вимог п. 49.9 ст. 49 ПК України така податкова декларація не підлягала реєстрації контролюючим органом, на обліку в якому перебуває позивач, - ДПІ, а тому інформування позивача у листі ДПІ від 09.11.2015 №27284/10/26-55-11-02 про реєстрацію податкової декларації з ПДВ за жовтень 2015р. в електронному вигляді і неможливість прийняття цієї декларації у паперовій формі не суперечить ПК України і не впливає на права і обов'язки позивача з подання декларації, самостійного визначення показників декларації тощо.

Вірними є твердження позивача про відсутність у листі ДПІ обставин невідповідності паперової форми декларації з ПДВ за жовтень 2015р. вимогам п.п. 48.3 та 48.4 ст. 48 ПК України. Проте, такі доводи позивача не є підставою для задоволення вимоги про визнання незаконним і скасування листа ДПІ, оскільки фактичні обставини цієї справи не стосуються недоліків цієї податкової декларації. Суть листа ДПІ полягає не у відмові у прийнятті подат-кової декларації позивача з ПДВ за жовтень 2015р., а в інформуванні про прийняття і реєс-трацію цієї декларації в електронному вигляді та неможливість її прийняття в паперовому, тому такий лист не є рішенням контролюючого органу у розумінні п. 49.11 ст. 49 ПК України і не впливає на факт прийняття ДПІ податкової декларації позивача з ПДВ за жовтень 2015р.

Міркування позивача про те, що електронна форма декларації з ПДВ не є формою, зат-вердженою Міністерством фінансів України, а є електронною копією (зображенням, насліду-ванням) письмової форми податкової декларації з ПДВ, не відповідає визначеному ПК України порядку подання податкової звітності з ПДВ, тому відхиляється судом.

Пункт 2 договору від 12.01.2015 №2 про визнання електронних документів, згідно з яким цей договір надає позивачу можливість, а не зобов'язує його подавати до органу ДПС податкові документи у електронному вигляді, якщо інше не передбачено законом, суд не бере до уваги, з тих підстав, що законом (абзац 2 п. 49.4 ст. 49 ПК України) встановлено обов'язок позивача подавати податкову декларацію з ПДВ саме в електронному вигляді.

Враховуючи викладене, наведені позивачем у позовній заяві доводи не дають підстав для висновку про прийняття відповідачами незаконних рішень, які б призвели до порушення прав чи обов'язків позивача, у зв'язку з чим у задоволенні вимог про визнання незаконними і скасування листа ДПІ від 09.11.2015 №27284/10/26-55-11-02 та рішень ГУ ДФС у м. Києві і ДФС про результати розгляду скарг слід відмовити.

Також не підлягає задоволенню вимога позивача до ДПІ про зобов'язання включити відомості з поданої позивачем податкової декларації з ПДВ за жовтень 2015р. та додатку №5 до цієї декларації до облікових даних щодо позивача у інформаційних базах даних ДФС, оскільки, як встановлено судом, вказана податкова декларація з додатком була зареєстрована, її дані відображенні в інформаційній базі (ІС "Податковий блок").

Враховуючи, що у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю, та згідно із ст. 139 КАС України, судовий збір у загальній сумі 5512 грн., сплачений позивачем згідно з квитанціями від 10.06.2016 №476 на суму 1378 грн. (а.с.4) та від 25.07.2016 №8488 на суму 4134 грн., стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 72-77, 90, 94, 241-246, 250, 255, пп. 10 п. 1 Перехідних положень КАС України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Аудиторська фірма "Прокесса-мосаудит" у задоволенні адміністративного позову повністю.

Позивач:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аудиторська фірма "Прокессамосаудит"

01601, м. Київ, вул. Мечникова, 16, .

Відповідачі:

Державна фіскальна служба України;

04655, м. Київ, пл. Львівська, 8, ;

Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві;

04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ;

Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві; 01011, м. Київ, вул. Лєскова, 2, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встанов-леному ст.ст. 293-298 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Д.А. Костенко

Судді: Ю.Т. Шрамко

Н.Г. Вєкуа