Справа № 240/5742/18
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 року м. Житомир справа № 240/5742/18

категорія 10.2.4

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Лавренчук О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання здійснити донарахування та виплату пенсії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Центрального міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України у якому просив:

- визнати протиправну бездіяльність Центрального міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції і по не перерахуванню пенсії ОСОБА_2 згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", та Постанови КМУ №103 від 21 лютого 2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", щодо здійснення перерахунку пенсії з 26.03.2018;

- зобов'язати Центральне міжрегіональне управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції здійснити дорахувати та виплатити пенсії ОСОБА_3 згідно з постановою Кабінету Міністрів України№ 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", та постанови КМУ № 103 від 21 лютого 2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", здійснити донарахувати пенсію та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії починаючи з 26.03.2018 на підставі наданої Міністерством юстиції України про розмір грошового забезпечення.

В обґрунтування позову зазначає, що законодавством йому гарантовано право на перерахунок пенсії у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за вказаним Законом, однак 26 вересня 2018 року за вих. №3.3.-92/2 від Центрального міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції надійшло повідомлення про нарахування моєї пенсії, з яким позивач не згоден, так як порушені мої права передбачені ст. 46 Конституції України.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 11.12.2018 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Копію ухвали позивач отримав 08.01.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач копію ухвали суду про відкриття провадження у справі отримав 17.12.2018. Станом на 14.01.2019 відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними ст.ст. 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до керівника Центрального міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України із заявою про виплату та перерахунок пенсії та надання довідки нарахування пенсії. У заяві просить провести перерахунок та виплату пенсії, надати довідку про склад нарахування пенсії та письмову відповідь на заяву (а.с. 11-12).

Встановлено, що розглянувши звернення ОСОБА_4, Центральне міжрегіональне управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України надало відповідь №3.3-92/2 від 26.09.2018.

Судом досліджено відповідь №3.3-92/2 від 26.09.2018 та встановлено, що відповідачем розглянуто звернення позивача лише щодо надання довідки про розмір грошового забезпечення. Повідомлено, що Довідка для перерахунку пенсії станом на 01.03.2018, яка видана Центральним міжрегіональним управлінням з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України складена з урахуванням вимог діючого законодавства (а.с. 13-14).

Суд відмічає, що Центральним міжрегіональним управлінням з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України питання перерахунку та виплату пенсії позивачу не розглядалось. Відповіді з даного питання не надавалось.

Позивач, звертаючись до адміністративного суду з позовом до Центрального міжрегіонального управлінням з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України вважає, що відповідач зобов'язаний здійснити донарахування пенсії та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії починаючи з 26.03.2018 на підставі наданої Міністерством юстиції України про розмір грошового забезпечення, однак не зробив цього, що призвело до порушення прав та законних інтересів позивача.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується, що позивач отримує пенсію, призначену відповідно до положень Закону України " Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Зареєстрований у м. Коростень, Житомирська область.

Відповідно до п. 1.Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 № 28-2 ( зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 р. за № 40/26485) (далі - Положення), Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд).

Згідно пп. 5 п. 4. Положення, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" .

Отже, перерахунок та виплата пенсії позивача здійснюється Головним управлінням Пенсійного фонду України, а не Центральним міжрегіональним управлінням з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України

У зв'язку із наведеним слід зазначити, що відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. (частина друга статті 9 Кодексу).

Статтею 46 КАС України встановлено, що сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

У відповідності до частин першої, третьої статті 48 КАС України суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулися не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного відповідача належним відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.

Зі змісту наведених положень процесуального законодавства вбачається, що належним є відповідач, який дійсно є суб'єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред'явленим позовом

Тобто у разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред'явлено позов, оскільки не є учасником спірних правовідносин, то підстави для задоволення такого позову відсутні.

Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 21 грудня 2018 року у справі №803/1252/17 (адміністративне провадження №К/9901/50685/18)

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання здійснити донарахування та виплату пенсії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук