Справа № 577/4837/18
Суддя: Кравченко В. О.
Дата ухвалення: 2019-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 577/4837/18
Провадження № 2-а/577/5/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2019 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Кравченка В.О.

при секретарі Мирошниченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Конотопі в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Бахмацького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області Туз Івана Олександровича про скасування постанови про притягнення до адмінвідповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 просить скасувати постанову серії ДПО18 №881792 від 28.10.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КпАП України з накладенням штрафу в розмірі 425 грн. (далі по тексту Постанова)

На обгрунтування вимог у позові зазначив, що 28.10.2018 року виїхавши із населеного пункту Митченки ділянку дороги до 100 м подолав без увімкненого світла, чим порушив п.9.8 ПДР України. Проте, не погоджуючись з винесеною Постановою посилається на невірну кваліфікацію дій за ч.2 ст.122 КпАП України, яка передбачає відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміни його напрямку, що не відноситься до правопорушення скоєного ним (керування автомобілем без увімкненого ближнього світла, поза межами населеного пункту в денний час). Вважає, що вчинене правопорушення підпадає під ознаки ст.125 КУпАП.

ОСОБА_1 подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримує.

Відповідач інспектор СРПП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області Туз І.О., який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з"явився, поважність причин не сповістив, правом надання відзиву не скористався.

Суд, дослідивши представлені докази, приходить до висновку про задоволення вимог виходячи із такого.

Позивач оскаржив Постанову з підстав порушення відповідачем матеріального права, а саме невірної кваліфікації дій і як наслідок притягнення до адмінвідповідальності за правопорушення, яке він не вчиняв.

Суд погоджується з доводами позивача виходячи із такого.

Відповідно до ст.286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами. Позовну заяву щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Із дати оскаржуваної Постанови та штампу на позові видно, що ОСОБА_1 звернувся до суду в межах визначеного законодавцем строку.

За приписом ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідач, як суб"єкт владних повноважень, на якого згідно вимог ч.2 ст.77 КАС України покладено обов"язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, повинен довести правомірність винесення оскаржуваної постанови надавши докази, що свідчать про законність його дій та прийнятого рішення.

Статтею ст.242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно представленої позивачем копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №881792 від 28.10.2018 року, винесеної інспектором СРПП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області Туз І.О., яка є предметом судової перевірки, 28.10.2018 року о 13 год. 00 хв. о/д Р61 Батурин-Конотоп ОСОБА_1 керував автомобілем поза межами населеного пункту без увімкненого ближнього світла, чим порушив п.9.8 ПДР України за що притягнутий до відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП і оштрафований на 425 грн. (а.с.4).

Проте, погодитися з правомірністю винесеної Постанови не можна з огляду на таке.

Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Виходячи із фабули правопорушення викладеного в Постанові жодного із згаданих порушень позивачу не інкримінується, проте його дії кваліфіковані саме за ч.2 ст.122 КУпАП із застосуванням стягнення визначеного у санкціі вказаної статті, що безумовно є неправомірним, оскільки відбулось притягнення до відповідальності за правопорушення, яке не було вчинено.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, доводи ОСОБА_1 викладені у позові є слушними та заслуговують на увагу.

За таких обставин Постанова підлягає скасуванню внаслідок грубого порушення матеріального права.

Керуючись: ст.ст. 286, 72-77, 271, 272 КАС України, ст.122 КУпАП,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №881792 від 28.10.2018 року, винесену інспектора СРПП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області Туз Іваном Олександровичем, про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП та накладення штрафу в сумі 425 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Конотопський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Кравченко В. О.