Справа № 215/4298/18(2-а/215/155/18)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

19 грудня 2018 року м. Дніпросправа № 215/4298/18(2-а/215/155/18)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 26.09.2018 (головуючий суддя Красюк К.І.)

у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Криворізької місцевої прокуратури №2 м.Кривий Ріг про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дію та притягнення до відповідальністю,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся 21.09.2018 року з адміністративним позовом до Держави України в особі Криворізької місцевої прокуратури №2 м. Кривий Ріг про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дію та притягнення до відповідальністю. Просив впродовж 24 годин після отримання його заяви про злочин вжити заходи для внесення заяви до Єдиного реєстру досудових розслідувань, як повідомлення про злочин відповідно до ст. 172, 173 КК України.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 26.09.2018 адміністративну справу передано за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду. Свою позицію суд першої інстанції обґрунтовує тим, що справа належить до підсудності іншого суду, оскільки частиною 1 статті 20 КАС України чітко визначені справи які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам. При цьому, окружним адміністративним судам, в силу частини 2 статті 20 КАС України, підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною 1 статті 20 КАС України.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити позов до належного суду для розгляду. Заявник зазначає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги його тяжке матеріальне становище, із зв'язку з чим буде складно надсилати документи до окружного адміністративного суду. На думку скаржника, суд повинен був керуватися статтею 25 Кодексу адміністративного судочинства України.

Представником відповідача подано до суду відзив на апеляційну скаргу, згідно якого просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржену ухвалу, суд першої інстанції керувався приписами статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України, зазначивши, що предметна підсудність даного спору визначає віднесення його до компетенції та підсудності саме окружного адміністративного суду, що виключає можливість його вирішення місцевим загальним судом як адміністративним з визначенням загальної підсудності за місцем реєстрації позивача.

Відповідно до статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов'язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов'язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті;

5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

При цьому, частиною 2 статті 20 КАС України визначено, що окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Позивач ОСОБА_1 оскаржує до суду бездіяльність Криворізької місцевої прокуратури №2 м.Кривий Ріг, яка виявилась у порушенні механізму, порядку шаблону розгляду заяви позивача від 27.08.2018 року згідно порядку ст. 18, 19 ЗУ "Про звернення громадян", ст. 9,29,33,45 ЗУ "Про інформацію". Водночас такий предмет позову не відноситься до юрисдикції місцевих загальних судів як адміністративних судів. Отже справа підсудна окружному адміністративному суду.

Відтак, висновок суду першої інстанції про те, що за предметною юрисдикцією справа має розглядатись Дніпропетровським окружним адміністративним судом ґрунтується на правильному застосування норм процесуального права.

Доводи скаржника щодо наявності позовної вимоги про притягнення до адміністративної відповідальності відповідача на правильність судового рішення не впливають, оскільки пункт 1 частини 1 статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає розгляд місцевими загальними судами як адміністративними судами справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Звернення до суду про притягнення до адміністративної відповідальності не може розглядатись як вимога позовного характеру.

Крім того, стаття 25 Кодексу адміністративного судочинства України, на яку посилається позивач в обґрунтування доводів апеляційної скарги, регулює питання територіальної юрисдикцій (підсудності) адміністративних справ.

Водночас, оскаржуваною ухвалою суд першої інстанції направив справу до окружного адміністративного суду у зв'язку із порушенням предметної підсудності.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Стосовно предметної підсудності чинний Кодекс адміністративного судочинства України аналогічної норми не містить.

Проте, згідно з частино 6 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 318 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо, рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), зокрема, визначених статтею 20 Кодексу адміністративного судочинства України. З метою уникнення підстав для можливого скасування судового рішення направлено справу за предметною підсудністю, яка визначена у статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України, що відповідає приписам процесуального законодавства, а також статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо необхідності розгляду справи судом, встановленим законом.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків про необхідність передачі адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 26.09.2018 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів в порядку та строки передбачені ст. 328, 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 26.12.2018р.

Головуючий - суддя Ю.В. Дурасова

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров