Справа № 280/5200/18
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2019-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

04 січня 2019 року Справа № 280/5200/18 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Лазаренко М.С., перевіривши матеріали адміністративного позову за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Запоріжбіосинтез» до Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, третя особа: Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

06 грудня 2018 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Приватного акціонерного товариства «Запоріжбіосинтез» (далі - позивач) до Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі - відповідач, Дніпровський ВДВС), третя особа: Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя (далі - третя особа), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати постанови державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Красних Олександра Дмитровича про відкриття виконавчих проваджень: ВП №56007969 від 10.04.2018, ВП №55834714 від 05.03.2018, ВП №555835676 від 05.03.2018, ВП №55835754 від 05.03.2018, ВП №55835839 від 05.03.2018, ВП №55835911 від 05.03.2018, ВП №55835959 від 05.03.2018, ВП №55836246 від 05.03.2018, ВП №55836293 від 05.03.2018, ВП №55836407 від 05.03.2018, ВП №55836474 від 05.03.2018, ВП №55836879 від 05.03.2018, ВП №55836971 від 05.03.2018, ВП №55837306 від 05.03.2018, ВП №55837424 від 05.03.2018, ВП №55837541 від 05.03.2018, ВП №55837633 від 05.03.2018, ВП №55837842 від 05.03.2018, ВП №55837933 від 05.03.2018, ВП №55838085 від 05.03.2018, ВП №55839179 від 05.03.2018, про об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження ВП №56458121 від 22.10.2018, про арешт коштів боржника ВП №56458121 від 22.11.2018.

Ухвалою суду від 10.12.2018 року позовну заяву залишено без руху, на підставі статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви строком 10 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Зокрема, згідно ухвали від 10.12.2018 позивачу необхідно було надати до суду: уточнену позовну заяву із зазначенням у ній чітко визначених позовних вимог, відповідно до вимог п.2 ч.5 ст.160 КАС України (у трьох примірниках), якісні копії додатків до позову, належним чином засвідчені та оригінал платіжного документу на підтвердження сплати судового збору в розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір» (сплатити по 1762,00 гривень за кожну заявлену вимогу) на р/р 4010, отримувач коштів УК у Дніпровському районі м. Запоріжжя/Дніпр./22030101, банк - Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, .

Ухвала суду про залишення позовної заяви без руху отримана представником позивача 18.12.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

03.01.2019 року позивачем подано до суду заяву, в якій зазначено, що на виконання ухвали надано до суду скаргу (адміністративний позов) на дії державного виконавця та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження (уточнена) зі змінами, зазначеними в ухвалі та копії документів належної якості (у трьох примірниках). Щодо сплати судового збору за подання скарги позивач зазначив, що згідно ст..287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. В свою чергу ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. В ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір» міститься вичерпний перелік за подання чого підлягає сплаті судовий збір, серед яких не має скарги.

Суд, не погоджується з вищевказаним твердженням позивача та вважає, що позивачем не повному обсязі усунуто недоліки, вказані в ухвалі суду від 10.12.2018 року у зв'язку з наступним.

Відповідно до ст.. 1 КАС України кодекс адміністративного судочинства визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах.

Ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір;

2) публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи;

3) адміністративний суд - суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно ст..287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.2 ст.9 суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Тобто, чинним законодавством встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС України, в межах позовних вимог.

Подана позивачем до суду скарга (адміністративний позов) на дії державного виконавця та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження (уточнена), за своєю суттю є позовною заявою, в якій позивач просить суд визнати протиправними та скасувати постанови державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Красних Олександра Дмитровича про відкриття виконавчих проваджень: ВП №56007969 від 10.04.2018, ВП №55834714 від 05.03.2018, ВП №555835676 від 05.03.2018, ВП №55835754 від 05.03.2018, ВП №55835839 від 05.03.2018, ВП №55835911 від 05.03.2018, ВП №55835959 від 05.03.2018, ВП №55836246 від 05.03.2018, ВП №55836293 від 05.03.2018, ВП №55836407 від 05.03.2018, ВП №55836474 від 05.03.2018, ВП №55836879 від 05.03.2018, ВП №55836971 від 05.03.2018, ВП №55837306 від 05.03.2018, ВП №55837424 від 05.03.2018, ВП №55837541 від 05.03.2018, ВП №55837633 від 05.03.2018, ВП №55837842 від 05.03.2018, ВП №55837933 від 05.03.2018, ВП №55838085 від 05.03.2018, ВП №55838179 від 05.03.2018, ВП №56458121 від 22.10.2018, ВП №55836542 від 05.03.2018, ВП №55837054 від 05.03.2018, про об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження ВП №56458121 від 22.10.2018.

Але, позивачем заявлено 27 позовних вимог за подання яких не сплачено судовий збір.

Частиною 3 статті 161 КАС України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Проте, доказів сплати судового збору або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону, позивачем до суду не надано.

Згідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зокрема, відповідно до приписів п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову не майнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем встановлено ставку судового збору - 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до положень статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено з 1 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у сумі 1762,00 грн.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивачу необхідно було сплатити 47574,00 грн (1762,00 * 27).

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи викладене та те, що позивачем не в повній мірі усунено недоліки, зазначені в ухвалі суду від 10.12.2018, а саме: не сплачено судовий збір, суддя дійшов висновку про повернення позовної заяви.

Керуючись п.1 ч.4 ст.169, ст.241, ст.256 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Запоріжбіосинтез» до Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, третя особа: Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про визнання протиправними та скасування постанов повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачу разом із позовною заявою і усіма доданими до неї матеріалами.

Роз'яснити позивачеві, що повернення позовної заяви, згідно ч.8 ст.169 КАС України, не позбавляють права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її постановлення.

Суддя М.С. Лазаренко