Справа № 0540/9529/18-а
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2019-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2019 р. Справа№0540/9529/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Христофоров А.Б. за участю секретаря судового засідання Білоусової К.С. та представників сторін:

представника позивача ОСОБА_1;

представника відповідача ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області звернулась до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення № НОМЕР_1 від 14.08.2018 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

В обґрунтування зазначив, що позивачем помилково здійснено сплату єдиного внеску на рахунок ДПІ в Ворошиловському районі м. Донецька, в подальшому позивач звернувся до Словянської ОДПІ для здійснення перерахування платежів, отже позивачем сплачено своєчасно та в повному обсязі єдиний внесок, однак відповідачем протиправно прийнято спірне рішення про застосування штрафних санкцій та пені, крім того на підставі п.9-4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 року № 2464 (далі - Закон №2464) є звільненим від виконання своїх обовязків, визначених ч.2 ст.6 Закону № 2464 на період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану. Зазначена норма є нормою прямою дії та не потребує додаткових доказів настання обставин непереборної сили. З урахуванням зазначеного вважає, що відсутні підстави для нарахування штрафів та пені та просив скасувати спірне рішення.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивач є платником ЄСВ, відповідно до режиму Історія недоїмок ІКП у ІС Податковий блок у позивача виникла недоїмка з єдиного внеску за період з 21.01.2014 року по 28.12.2015 року та податковим органом винесено рішення про застосування штрафних санкцій та пені. Оскільки відповідач діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб визначені Конституцією та законами України, просив відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

01.10.2018 року ухвалою суду адміністративний позов залишено без руху надано строк для усунення недоліків.

12.10.2018 року позивачем надані документи на усунення недоліків.

17.10.2018 року ухвалою суду відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

29.11.2018 року ухвалою суду ухвалено перейти зі спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у відкритому судовому засіданні на 17.12.2018 року о 11 год 30 хв.

17.12.2018 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.01.2019 року о 10 год. 00 хв.

Позивач до судового засідання зявився. На задоволені позовних вимог наполягав у повному обсязі.

Представник відповідача до судового засідання зявився, проти задоволення позовних вимог заперечував з мотивів, викладених у відзиві.

Суд, заслухавши сторін, розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області (), в даних правовідносинах, у відповідності до вимог ст.43 Кодексу адміністративного судочинства України, здатний особисто здійснювати свої права та обов'язки

Відповідач, Головне управління ДФС у Донецькій області () є субєктом владних повноважень, у відповідності до вимог ст.43 Кодексу адміністративного судочинства України, здатний особисто здійснювати свої права та обов'язки.

Судом встановлено, що 18.09.2018 року ГУ ДФС у Донецькій області прийнято рішення № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 21.01.2014 року по 28.12.2015 року у розмір 906810,62 грн (штраф 10%), 8129593,10 грн (штраф 20%) та пеня у розмірі 1751097,03 грн (0,1% суми недоїмки) на загальну суму 10787500,75 грн. Спірним питання даної справи є правомірність застосування штрафних санкцій та пені.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №593 Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей та наказу Державної судової адміністрації України від 21.11.2014 №157 ТУ ДСА України в Донецькій області з 01.12.2014 року було перереєстровано та переміщено за адресою: Донецька область, м. Слов'янськ, вул. Добровольського, буд. 2, та з цього ж дня стало на облік у Словянській обєднаній державній податковій інспекції ГУ ДФС у Донецькій області.

Оскільки позивачем здійснювалась своєчасна сплата єдиного внеску, однак не на той рахунок, 13.03.2015 року листом № 08/14-28-15 ТУ Державної судової адміністрації України в Донецькій області звернулось до Словянської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області про перерахування коштів з розрахункових рахунків ДПІ в Ворошиловському районі м. Донецька на розрахункові рахунки Словянської ДПІ.

21.04.2016 року листом №08/594/16 ТУ Державної судової адміністрації України в Донецькій області звернулось до Словянської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, в якому зазначила, що під час виплати заробітної плати працівникам судів Донецької області за листопад та грудень 2014 року (відповідно 10.12.2014 зарплата за листопад, 25.12.2014 та 30.12.2014 зарплата за грудень) суми єдиного соціального внеску за листопад та грудень 2014 року були зараховані на рахунок ДПІ в Ворошиловському районі м. Донецька. Таким чином у Словянському ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області виникла технічна недоїмка. Також зазначив, що листом за № 08-14-28-15 від 13.03.2015р. здійснено звернення про перерахування зайвих коштів на рахунок Словянської ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області. Перекид коштів єдиного соціального внеску в сумі 10071264,30 грн. було завершено в жовтні 2015 року, порушень терміну сплати єдиного соціального внеску до держбюджету не було.

Також, 21.12.2016 року листом №08/1870-16 ТУ Державної судової адміністрації України в Донецькій області надало Словянській ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області лист про перерахування коштів з розрахункових рахунків ДПІ в Ворошиловському районі м. Донецька на розрахункові рахунки Словянської ДПІ та копії платіжних доручень.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд приходить до наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи" від 04.07.2013 року №406-VII до Закону № 246 та ПК України внесено зміни, відповідно до яких право адміністрування єдиного внеску, яке раніше було у органів Пенсійного фонду України, передано органам доходів і зборів.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону №2464 його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування (пункт 2 частини 1 статті 1 Закону №2464).

Частиною 2 статті 6 Закону №2464 передбачено, що платник єдиного внеску зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; виконувати інші вимоги, передбачені цим Законом.

Відповідно до частин 5 та 7 статті 9 Закону №2464 сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування; єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Стаття 25 Закону №2464 регламентує заходи впливу та стягнення та, зокрема, в частині 1 передбачає, що рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов'язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

За змістом частини 10 статті 25 Закону № 2464 на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Пунктом 2 частини 11 цієї ж статті передбачено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції, зокрема за несвоєчасну сплату єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків (10 відсотків до 01.01.2015) своєчасно не сплачених сум.

Указом Президента України від 14.04.2014 року №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

З метою забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, Верховною Радою України прийнято Закон №1669, яким, крім іншого, внесені зміни до Закону №2464 та доповнено його розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" пунктом 9-3 (з 13.03.2015 року в зв'язку з набранням чинності Законом України "Про внесення змін до розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" щодо зменшення навантаження на фонд оплати праці" від 02.03.2015 року №219-VIII пункт 9-3 постановлено вважати пунктом 9-4), який передбачає, що платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 року №405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною 2 статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", на період з 14.04.2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14.04.2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 року №405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу.

Згідно зі статтею 1 Закону №1669 період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14.04.2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 року №405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 року №405/2014.

Отже, виходячи зі змісту наведених положень законодавства, платникам єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася АТО, надано можливість у період з 14.04.2014 року до закінчення АТО або військового чи надзвичайного стану не виконувати свої встановлені частиною 2 статті 6 Закону №2464 обов'язки, зокрема, щодо своєчасного та в повному обсязі нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску й, при цьому, в цей же період за таку його несвоєчасну сплату відповідальність, штрафні та фінансові санкції до них не застосовуються.

Водночас суд зазначає, що Закон №2464 не скасовує обов'язків платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а надає можливість на період антитерористичної операції не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та в повному обсязі.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року №1053-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, включено м. Словянськ Донецької області, місцезнаходження позивача з 01.12.2014 року, м. Маріуполь Донецької області, місцезнаходження позивача з 02.10.2014 року по 31.11.2014 року, м. Донецьк, місцезнаходження позивача до 02.10.2014 року.

Дію вказаного розпорядження зупинено розпорядженням Кабінету Міністрів України №1079-р від 05.11.2014 року.

В подальшому зазначені розпорядження втратили чинність на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України №1275-р від 02.12.2015 року Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України, додатком до якого м. Словянськ Донецької області, місцезнаходження позивача з 01.12.2014 року, м. Маріуполь Донецької області, місцезнаходження позивача з 02.10.2014 року по 31.11.2014 року, м. Донецьк, місцезнаходження позивача до 02.10.2014 року, віднесено до населених пунктів, на території яких здійснюється АТО.

Позивач перебуває на обліку Словянської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, що розташована за адресою: м. Словянськ, Донецька область, що також відноситься до населених пунктів, на території яких здійснюється АТО.

Отже місцезнаходження позивача та контролюючого органу на обліку якого перебуває позивач, розташовані на території населених пунктів, визначені переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції".

Не впливає на такий зміст правового регулювання також і подальше виключення Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року №911-VIII із Закону №1669 підпункту 8 пункту 4 статті 11, яким і було доповнено розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2464 пунктом 9-3 (у подальшому - пункт 9-4), оскільки до Закону №2464, у зв'язку з цим відповідних змін внесено не було й вказана норма залишилась чинною.

Зазначена правова позиція викладена у Постанові Верховного суду від 01.08.2018 року справа № 805/1430/17-а, адміністративне провадження №К/9901/29811/18 та у зразковій справі №812/292/18 (Пз/9901/22/18) постанова Верховного суду 30.03.2018 року

На час виникнення спірних правовідносин Президентом України Указ про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не приймався, Указ Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14.04.2014 року №405/2014 чинний, тобто період проведення АТО триває. Крім того, суд звертає увагу на той факт, що Указом Президента від 30.04.2018 року №116/2018 затверджено рішення РНБО Про широкомасштабну антитерористичну операцію на території Донецької та Луганської областей. Тобто, виходячи з назви самого рішення РНБО слідує, що антитерористична операція на території Донецької та Луганської областей триває, що спростовує доводи відповідача щодо завершення АТО.

Отже, на час проведення АТО штрафні санкції та пеня за несвоєчасну сплату єдиного внеску до позивача не можуть бути застосовані.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи наявні платіжні доручення №533 від 29.12.2014, №528 від 29.12.2014, №525 від 29.12.2014, №526 від 29.12.2014, №32 від 24.12.2014, №55 від 24.12.2014, №60 від 24.12.2014. №52 від 24.12.2014, №53 від 24.12.2014, №433 від 24.12.2014, №434 від 24.12.2014, №29 від 24.12.2014, №30 від 24.12.2014, №62 від 24.12.2014, №63 від 24.12.2014, №39 від 09.12.2014, №34 від 09.12.2014, №23 від 09.12.2014, №26 від 09.12.2014, №31 від 09.12.2014, №32 від 09.12.2014, №41 від 09.12.2014, №42 від 09.12.2014, №20 від 09.12.2014, №21 від 09.12.2014 про сплату єдиного внеску на користь ДПІ у Ворошиловському районі м. Донецька.

Тобто матеріалами справи підтверджено, що позивачем своєчасно та в повному обсязі сплачено єдиний внесок. При цьому, у звязку з тим, що суми єдиного соціального внеску були помилково зараховані до ДПІ в Ворошиловському районі м. Донецька, де ТУ ДСА України в Донецькій області обслуговувалось до зміни місцезнаходження, про зарахування єдиного внеску не на ті рахунки, позивач повідомляв Словянську ОДПІ.

Отже, враховуючи той факт, що позивач є звільнений від своєчасної сплати єдиного внеску, а також застосування до нього штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску у період проведення АТО є протиправним, а також встановлені обставини своєчасності сплати ним єдиного внеску, суд доходить висновку що відповідачем протиправно прийнято спірне рішення про застосування штрафних санкцій та пені.

За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Аналізуючи вищевикладене та оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем було прийнято спірне рішення протиправно та без врахування чинного законодавства, доводи відповідача зазначені у відзиві не відповідають чинному законодавству, а також обставинам справи, у звязку з чим позовні вимоги про скасування рішення ГУ ДФС у Донецькій області № НОМЕР_1 від 14.08.2018 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до платіжного доручення №1095 від 26.09.2018 року позивач сплатив 1762 грн, отже зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Оскільки, позивач звернувся до суду позовними вимогами майнового характеру про скасування рішення на загальну суму 10787500,75 грн., відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 4 Закону України Про судовий збір №3674, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано субєктом владних повноважень ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить та не більше 350 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, отже сума судового збору становить 161812,51 грн, з урахуванням сплаченої позивачем суми, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 160050,51 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області (вул. Добровольського, 2, м. Словянськ Донецька область) до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114, м. Маріуполь, Донецька область, 87526) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області № НОМЕР_1 від 14.08.2018 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 21.01.2014 року по 28.12.2015 року у розмір 906810,62 грн (штраф 10%), 8129593,10 грн (штраф 20%) та пеня у розмірі 1751097,03 грн (0,1% суми недоїмки) на загальну суму 10787500,75 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецькій області () на користь Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області () витрати зі сплати судового збору у сумі 1762 ( тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецькій області () судовий збір у сумі 160050 (сто шістдесят тисяч пятдесят) 51 грн на користь спеціального фонду Державного бюджету України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Вступну та резолютивну частину рішення складено у нарадчій кімнаті 14.01.2019 року.

Повний текст рішення складено та підписано 16.01.2019 року.

Суддя Христофоров А.Б.