Справа № 500/2556/18
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2556/18

09 січня 2019 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Подлісної І.М.

за участю:

секретаря судового засідання Павловського Ю.Б.

представника позивача Гнат Н.А.

представника відповідача Хомик Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полімерна група "Терполімергаз" до Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про визнання незаконною постанови та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Полімерна група "Терполімергаз" до Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про визнання незаконною постанови та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами проведення планової перевірки 25 квітня 2018 року складено Акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи, яка використовує найману працю, відповідно до якого виявлено порушення частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю України. Розглянувши акт перевірки № ТР 490/331/АВ від 30.03.2018 року, заступником начальника Управління Держпраці у Тернопільській області прийнято постанову про накладення штрафу від 25.04.2018 року за № ТР 490/331/АВ/ТД-ФС, якою на підставі абзацу другого частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України на Позивача накладено штраф у розмірі 670 140 (шістсот сімдесят тисяч сто сорок) гривень. Позивач вважає що вказані правопорушення не відповідають обставинам справи, а постанова № ТР 490/331/АВ/ТД-ФС є незаконною, необґрунтованою та прийнятою всупереч вимог чинного законодавства України.

Ухвалою суду від 29.11.2018 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 17 грудня 2018 року о 10:45 год. Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Представником відповідача 12.12.2018 через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву.

17 грудня 2018 року судом відкладено розгляд справи на 03 січня 2019 року о 10:45 год., у зв'язку із неявкою представника позивача.

В судовому засіданні 03.01.19 було оголошено перерву до 09 січня 2019 року о 11:00 год.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі з мотивів викладених в позовній заяві та відповіді на відзив від 19.12.2018 року.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти заявлених вимог, просила в позові відмовити з мотивів викладених у відзиві на адміністративний позов від 12.12.2018 року.

Суд, заслухавши в судовому засіданні думку представника позивача та представника відповідача, з'ясувавши усі обставини справи та перевіривши їх доказами приходить до переконання, що адміністративний позов слід задовольнити з наступних підстав.

Державним інспектором Управління Держпраці у Тернопільській області Шевчуком Юрієм Несторовичем (службове посвідчення №331) проведено інспекційне відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю - Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛІМЕРНА ГРУПА «ТЕРПОЛІМЕРГАЗ».

За результатами проведення планової перевірки 25 квітня 2018 року складено Акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи, яка використовує найману працю, відповідно до якого виявлено порушення частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю України.

Розглянувши акт перевірки № ТР 490/331/АВ від 30.03.2018 року, заступником начальника Управління Держпраці у Тернопільській області прийнято постанову про накладення штрафу від 25.04.2018 року за № ТР 490/331/АВ/ТД-ФС, якою на підставі абзацу другого частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України на Позивача накладено штраф у розмірі 670 140 (шістсот сімдесят тисяч сто сорок) гривень.

18 жовтня 2018 року суддею Тернопільського окружного адміністративного суду відкрито провадження у зазначеній справі за № 1940/1874/18. Даний факт відкриття провадження по справі означає, що законність та правомірність винесення оскаржуваної постанови управлінням Держпраці у Тернопільській області буде встановлена лише судовим рішенням, прийнятим за результатами розгляду справи.

Проте, всупереч цьому та передчасно 19 жовтня 2018 (після відкриття Тернопільським окружним адміністративним судом провадження по справі (про визнання протиправною та скасування постанови про накладання штрафу) державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Хомик Ю.М. було відкрито виконавче провадження за №57458716, а також накладено арешт на майно боржника постановою від 19.10.2018 року .

Обов'язок по сплаті штрафу визначено законом лише у вставлених випадках та у чітко визначені строки (після набуття постановою статусу виконавчого документу), немає підстав вважати, що в даному випадку постанова про накладення стягнення підлягала примусовому виконанню, а тому постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження є передчасною та підлягаю скасуванню.

Про такий факт відкриття виконавчого провадження Позивача не було належним чином повідомлено та на адресу ТОВ «Полімерна група «Терполімергаз» (м. Тернопіль, вул, Микулинецька, 31) не надходило жодних виконавчих документів, в тому числі постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про арешт майна боржника.

Відповідачем відкрито виконавче провадження 19.10.2018, постанова про накладення штрафу № ТР 490/331/АВ/ТД-ФС отримана ним до виконання 18.10.2018 року, тобто з пропуском встановленого законом трьохмісячного строку пред'явлення постанови про накладення штрафу до виконання.

При цьому граничний термін пред'явлення постанови до виконання сплинув

26.07.2018 року, а тому відповідачем, незаконно, в порушення строків передбачених спеціальним нормативно-правовим актом, відкрито виконавче провадження.

Суд не приймає до уваги та оцінює критично пояснення представника відповідача про те, що управлінням Держпраці у Тернопільській області вчасно пред'явлено 26.06.2018 р. до виконання постанову, однак у зв'язку із надмірною завантаженістю канцелярії дана постанова була зареєстрована 18.10.2018 р., оскільки сам по собі факт невчасної реєстрації постанови нічим не підтверджений.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Арешт майна це накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (у даному випадку постанови про накладення штрафу). Проте, законність винесення такого рішення, на момент накладення арешту на майно Відповідачем, оспорювалась, а тому не була встановлена, що ще раз свідчить про незаконність дій з боку останнього.

У відповідності до статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

А також, у самій постанові управління Держпраці зазначається: «Постанова про накладення штрафу може бути пред'явлена до виконання протягом трьох місяців із дня винесення»

Частина 5 статті 26 ЗУ «Про виконавче провадження» зазначає, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Стаття 39 вищевказаного Закону передбачає, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі: 7) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення.

Внаслідок таких дій, беручи до уваги положення ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний був відмовити у відкритті виконавчого провадження внаслідок пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання. Тому, очевидно, що такі дії державного виконавця Хомик Ю.М. є незаконними.

А також, у відповідності до ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувана про примусове виконання рішення; Частина 3 вищезазначеної статті вказує, що у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Для реалізації права на звернення до органів державної виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження мають бути дотримані певні вимоги Закону:

- це має бути здійснено у формі заяви з обов'язковим додаванням до неї виконавчого документа (заява відсутня у даній справі - пряме порушення 26 ЗУ «Про виконавче провадження»);

- сам виконавчий документ повинен відповідати вимогам статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»;

- заява про відкриття виконавчого провадження має бути подана за місцем виконання відповідного рішення та у межах строків, встановлених для пред'явлення виконавчого документа до виконання (у даному випадку пропущений трьохмісячний строк пред'явлення до виконання, оскільки виконавче провадження відкрито через 6 місяців з моменту винесення постанови про накладення штрафу М ТР 490/331 /АВ/ТД-ФС).

Верховний суд України в постанові від 12 липня 2017 року у справі № 6-708цс17 зазначає, що за ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Суд звертає увагу, що накладення, в межах незаконно відкритого виконавчого провадження №574587116, арешту на майно позивача заподіяло шкоду правам та інтересам останнього. Обтяження у вигляді арешту майна, створює перешкоди у здійсненні права володіти, користуватись та розпоряджатись власним майном.

Таким чином слід зобов'язати Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області вчинити дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» щодо закриття виконавчого провадження №57458716 від 19.10.2018 р. та припинення дії накладених арештів та заборон в межах даного виконавчого провадження.

Отже, відповідачем порушено ряд вимог Закону України «Про виконавче провадження», що свідчить про порушення законодавчої процедури відкриття виконавчого провадження, що тягне за собою визнання постанови про відкриття виконавчого провадження № 57458716 від 19.10.2018 року незаконною, а саме: відкрито виконавче провадження без заяви про направлення постанови до виконання від стягувана; відкрито виконавче провадження, не зважаючи на пропущення трьохмісячного терміну пред'явлення постанови до виконання; відкрито виконавче провадження, не беручи до уваги справу № 1940/1874/18, яка розглядається Тернопільським окружним адміністративним судом, щодо визнання незаконною постанови про накладення штрафу; постанова про відкриття провадження не надіслана боржнику - позивачу, чим останнього не повідомлено про здійснення виконавчого провадження.

Законом України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов'язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об'єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Отже, вимоги позивача є підставними, обґрунтованими належними доказами, а відтак підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Постанову Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Князя Острозького, 14,м. Тернопіль,46006, ЄДРПОУ/ІПН: 40330167) про відкриття виконавчого провадження №57458716 від 19.10.2018 р. визнати незаконною.

Зобов'язати Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Князя Острозького, 14,м. Тернопіль,46006, ЄДРПОУ/ІПН: 40330167) вчинити дії щодо закриття виконавчого провадження №57458716 від 19.10.2018 р. та припинення дії накладених арештів та заборон.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Полімерна група Тернолімергаз" (місцезнаходження: вул. Микулинецька, 31,м. Тернопіль,46005, ЄДРПОУ / ІПН: 37306731) понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3 524 (три тисячі п'ятсот двадцять чотири) гривні за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Князя Острозького, 14,м. Тернопіль,46006, ЄДРПОУ / ІПН: 40330167).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 січня 2019 року.

Головуючий суддя Подлісна І.М.