Справа № 200/11223/18-а
Суддя: Логойда Т. В.
Дата ухвалення: 2019-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2019 р. Справа№200/11223/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

секретар судового засідання Галустян Р.Г.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Діанівська птахофабрика» до Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання протиправними та скасування постанов,

в с т а н о в и в:

Приватне акціонерне товариство «Діанівська птахофабрика» (далі ПРАТ «Діанівська птахофабрика») звернулося до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначало, зокрема, що постановою головного державного виконавця Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 27 липня 2018 року було відкрито виконавче провадження ВП №56867285 з виконання наказу Господарського суду Донецької області від 04 липня 2018 року №905/513/18 (що виданий на виконання рішення цього ж суду від 17 травня 2018 року) про стягнення з ПРАТ «Діанівська птахофабрика» на користь дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «Сангрант Плюс» 885 080,96 грн.

Цією ж постановою стягнуто з позивача виконавчий збір в сумі 81 802,49 грн., постановою про виправлення помилки у процесуальному документі від 01 жовтня 2018 року суму виконавчого збору виправлено на 81 802,50 грн.

Постановою заступника начальника Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 04 жовтня 2018 року відкрито виконавче провадження ВП № 57345701 щодо стягнення з ПРАТ «Діанівська птахофабрика» виконавчого збору у сумі 81 802,50 грн.

Між тим, ще до відкриття виконавчого провадження ВП № 56867285 починаючи з 03 липня 2018 року позивач почав виконувати рішення Господарського суду Донецької області від 17 травня 2018 року у добровільному порядку шляхом перерахування коштів безпосередньо стягувачу, що підтверджується відповідним платіжними дорученнями. І на дату відкриття вказаного виконавчого провадження позивач в добровільному порядку сплатив стягувачу 139 985,98 грн. та продовжував виконувати судове рішення без будь-яких примусових дій з боку відповідача.

Виконавче провадження було закінчено у звязку з виконанням позивачем судового рішення у добровільному порядку та в повному обсязі на підставі листа та документів, наданих позивачем 24 вересня 2018 року в підтвердження цих обставин.

Вважав, що факт відкриття виконавчого провадження ВП № 56867285 сам по собі не є достатньою підставою, з якою законодавець повязує стягнення виконавчого збору з боржника. Відповідачем в межах виконавчого провадження ВП № 56867285 не було вчинено будь-яких виконавчих дій примусового характеру з примусового виконання судового рішення, жодних заходів щодо стягнення грошових коштів з позивача не здійснювалось, а судове рішення позивачем виконане у добровільному порядку, що свідчать про відсутність у відповідача підстав для стягнення виконавчого збору і, відповідно, підстав для відкриття виконавчого провадження ВП №57345701.

Також зазначав, що оскаржені процесуальні документи отримані позивачем 10 жовтня 2018 року.

У звязку з наведеним позивач просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 27 липня 2018 року про відкриття виконавчого провадження ВП №56867285 (зі змінами, що внесені постановою про виправлення помилки у процесуальному документі від 01 жовтня 2018 року) в частині стягнення з приватного акціонерного товариства «Діанівська птахофабрика» виконавчого збору в сумі 81 802,50 грн.;

- визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 04 жовтня 2018 року ВП № 57345701 про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з приватного акціонерного товариства «Діанівська птахофабрика» виконавчого збору у сумі 81 802,50 грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 січня 2019 року провадження в справі за даним позовом в частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 27 липня 2018 року про відкриття виконавчого провадження ВП №56867285 (зі змінами, що внесені постановою про виправлення помилки у процесуальному документі від 01 жовтня 2018 року) в частині стягнення з приватного акціонерного товариства «Діанівська птахофабрика» виконавчого збору в сумі 81 802,50 грн. закрито.

Відзив на позовну заяву у встановлений строк подано не було. Пояснень щодо поважних причин його неподання до суду не подано.

З огляду на наведене неподання субєктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин судом кваліфіковано як визнання позову (ч. 4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України).

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Пояснив, що постанов про обєднання виконавчих проваджень ВП №56867285 та ВП № 57345701 у зведене і, відповідно, про виведення зі зведеного, державним виконавцем не приймалося. Просив задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Неявка у судове засідання таких осіб не перешкоджає розгляду справи по суті.

Судом встановлено, що постановою головного державного виконавця Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 27 липня 2018 року відкрито виконавче провадження ВП №56867285 з виконання наказу Господарського суду Донецької області від 04 липня 2018 року №905/513/18 (що виданий на виконання рішення цього ж суду від 17 травня 2018 року) про стягнення з ПРАТ «Діанівська птахофабрика» на користь дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «Сангрант Плюс» 885 080,96 грн.

Вказаною постановою встановлено, що частину боргу боржником сплачено добровільно в розмірі 67055,98 грн.

В постанові також зазначено про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 81802,49 грн.

Вказану постанову позивачем отримано 13 серпня 2018 року.

Листом від 24 вересня 2018 року №732 позивач повідомив орган державної виконавчої служби про те, що у добровільному порядку без застосування заходів примусового виконання виконав судове рішення, в підтвердження чому надав відповідні платіжні доручення на загальну суму 885 080,96 грн. Посилаючись на добровільне виконання судового рішення та відсутність підстав для стягнення виконавчого збору, просив закінчити виконавче провадження.

Вказаний лист відповідачем отриманий 26 вересня 2018 року.

Постановою від 01 жовтня 2018 року виправлено помилку у постанові про відкриття виконавчого провадження в частині суми виконавчого збору, який підлягає стягненню з боржника, яку зазначено таким чином: «81 802,50 грн.»

В цей же день в межах цього ж виконавчого провадження винесено постанову від 01 жовтня 2018 року про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 260 грн.

Постановою заступника начальника Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 01 жовтня 2018 року виконавче провадження закінчено у звязку з добровільною сплатою боргу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою заступника начальника Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 04 жовтня 2018 року відкрито виконавче провадження ВП №57345701 щодо стягнення з ПРАТ «Діанівська птахофабрика» виконавчого збору у сумі 81 802,50 грн.

Копію постанови направлено боржнику та отримано ним 10 жовтня 2018 року.

Інших постанов, крім тих, які встановлені судом, державним виконавцем не виносилося, що також підтверджується даними щодо виконавчих проваджень ВП №56867285 та ВП №57345701, що містяться в Автоматизованій системі виконавчого провадження на офіційному сайті Міністерства юстиції України (ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження»).

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 26 цього виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема судового наказу, постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 10 вказаного Закону заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 та 4 ст. 27 Закону виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Частиною з ч. 3 ст. 40 цього Закону, яка визначає наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, у разі, зокрема, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених, зокрема пунктом 9 (крім випадку, передбаченого частиною девятою статті 27 цього Закону) частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Отже, відповідно до наведених положень законодавства підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження щодо стягнення з боржника коштів є здійснення державним виконавцем не будь-яких дій, повязаних з організацією виконавчого провадження, а виключно фактичних дій примусового характеру щодо примусового стягнення з боржника присуджених за виконавчим документом коштів.

Тобто, обовязковими умовами стягнення виконавчого збору є сукупність: 1) фактичного виконання судового рішення; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені в постанові Верховного Суду від 15 лютого 2018 року в справі № 910/1587/13, де Суд також зазначив, що за своїм призначенням виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи призвели до виконання рішення.

З матеріалів справи вбачається, що з часу винесення наказу Господарського суду Донецької області від 04 липня 2018 року №905/513/18 (що виданий на виконання рішення цього ж суду від 17 травня 2018 року) про стягнення з позивача на користь іншого підприємства коштів позивачем судове рішення виконувалося в добровільному порядку.

Добровільне виконання судового рішення також було продовжено та закінчено позивачем в період після відкриття виконавчого провадження до його закінчення з цієї ж підстави (у звязку з добровільною сплатою боргу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»).

При цьому протягом вказаного періоду (після відкриття виконавчого провадження до його закінчення) заходи примусового виконання рішень державним виконавцем не вживалися, примусові дії по стягненню з боржника на користь стягувача коштів відповідно до судового рішення не вчинялися.

Вказані обставини унеможливлювали визначення державним виконавцем суми виконавчого збору та, відповідно, відкриття виконавчого провадження зі стягнення виконавчого збору і його подальше стягнення в примусовому порядку.

Крім того, Закон України «Про виконавче провадження» зобовязує державного виконавця у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, зазначити про стягнення з боржника виконавчого збору (ч. 5 ст. 26 Закону), і одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження винести постанову про стягнення з боржника виконавчого збору (ч. 4 ст. 27 Закону) або ж (якщо виконавчий збір не стягнуто) не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження винести постанову про стягнення виконавчого збору (ч. 3 ст. 40 цього Закону).

Разом з тим про стягнення виконавчого збору державним виконавцем було лише зазначено в постанові про відкриття виконавчого провадження.

Постанова ж про стягнення з боржника виконавчого збору, яка є самостійним виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню і, відповідно, на підставі якого відкривається виконавче провадження (ст. 3 Закону), державним виконавцем у встановлені строки не виносилася.

Вказані обставини (відсутність відповідного виконавчого документу, прийнятого у встановлений Законом строк) свідчили про відсутність правових підстав для відкриття державним виконавцем виконавчого провадження щодо стягнення виконавчого збору.

Разом з тим в порушення вимог законодавства таке виконавче провадження було відкрито.

З огляду на наведене оскаржена постанова про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з позивача виконавчого збору у сумі 81 802,50 грн., що прийнята у виконавчому провадженні ВП № 57345701, підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

Керуючись статтями 32, 243 246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов приватного акціонерного товариства «Діанівська птахофабрика» (85784, Донецька обл., Волноваський р-н, с. Діанівка, вул. Миру, 1а, ) до Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (85700, Донецька обл., м. Волноваха, вул. Центральна, 43, ) про визнання протиправними та скасування постанов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 04 жовтня 2018 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 57345701 щодо стягнення з приватного акціонерного товариства «Діанівська птахофабрика» виконавчого збору у сумі 81 802,50 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (85700, Донецька обл., м. Волноваха, вул. Центральна, 43, ) на користь приватного акціонерного товариства «Діанівська птахофабрика» (85784, Донецька обл., Волноваський р-н, с. Діанівка, вул. Миру, 1а, ) здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Логойда Т. В.