Справа № 825/2073/18
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 825/2073/18 Суддя (судді) першої інстанції: Соломко І.І.
Суддя-доповідач: Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Епель О.В.,

Степанюка А.Г.,

За участю секретаря: Мідянки А.А.,

представника позивача Коломійця Д.М.,

представника відповідача Паншиної І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2018 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго-Груп» до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерго-Груп», звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області від 15.01.2018 № 00, № 0 та № 0.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами планової виїзної документальної перевірки з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства ГУ ДФС в Чернігівській області прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, які, на думку платника податків, є протиправними і такими, що підлягають скасуванню. Позивач вважає, що викладені в акті перевірки висновки базуються на припущеннях та не відповідають фактичним обставинам його господарської діяльності, а відтак, не можуть бути підставою для прийняття рішень про донарахування грошових зобов'язань. Також зазначає, що податкове повідомлення-рішення від 15.01.2018 № 0 винесено контролюючим органом із порушенням чинного законодавства України після встановленого строку застосування відповідальності.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що до перевірки не надано жодних документів та пояснень щодо того, чим керувалось підприємство при виборі контрагентів з-поміж інших постачальників, яким чином здійснювався добір та перевірка постачальника, хто саме здійснював вибір даного контрагента, з яких джерел отримувалась інформація про даного контрагента, чи проводились з ним зустрічі (перемовини), чи наявне з ним листування, чи здійснювалася перевірка доброчесності та репутації контрагента на ринку. Також, податковий орган посилається на недоліки у складанні первинних документів та непідтвердження вказаними документами реальності господарських операцій.

На апеляційну скаргу надійшли письмові пояснення позивача, в яких той зазначає, що судом першої інстанції надано повну оцінку обставинам справи, а доводи апеляційної скарги аналогічні доводам відзиву на позовну заяву, яким судом першої інстанції вже було надано оцінку, і вони не спростовують висновків суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримала і просила її задовольнити, в той час, як представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, ТОВ «Енерго-Груп» є юридичною особою, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 22.08.2018 № та здійснює такі види діяльності: 43.29 інші будівельно-монтажні роботи, 46.49 оптова торгівля іншими товарами господарського призначення, 46.76 оптова торгівля іншими проміжними продуктами, 46.90 неспеціалізована оптова торгівля.

Судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що ГУ ДФС в Чернігівській області проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Енерго-Груп» з питань дотримання податкового та валютного законодавства за період з 11.02.2014 по 30.06.2017 та з питань нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 11.02.2014 року по 30.06.2017. За результатами перевірки складено Акт про результати документальної планової виїзної перевірки №649/14/39090180 від 17.11.2017, в якому зафіксовані порушення:

- п. 44.1 ст.44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст.134, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ (зі змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на прибуток підприємств всього у сумі 51756 гри, у тому числі за 2014 рік в сумі 51756 грн.;

- п.198.1, п.198.2, п. 198.6 ст.198, пп. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192, п. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість всього у сумі 923922 грн., в тому числі, за вересень 2014 року на суму 9500 гр,. за листопад 2014 року на суму 7093 грн., за грудень 2014 року на суму 40913 грн., за січень 2015 року на суму 658,00 грн., за лютий 2015 року на суму 19910 грн., за березень 2015 року на суму 32500,00 грн. за квітень 2015 року на суму 14632 грн., за червень 2015 на суму 21103 грн., за липень 2015 року на суму 28144 грн., за серпень 2015 року на суму 22218 грн. за вересень 2015року на суму 96949 грн., за жовтень 2015 року на суму 13750 грн., за листопад 2015 року на суму 25917 грн., за грудень 2015 року на суму 55154 грн., за лютий 2016 року 63538 грн., за квітень 2016 року на суму 70111 грн., за червень 2016 на суму 30796,00 грн., серпень 2016 року на суму 40000 грн. за вересень 2016 року на суму 46083, 00 грн. за жовтень 2016 року на суму 73122 грн., за листопад 2016 року на суму 41704,00, за грудень 2016 року на суму 25050 грн., за січень 2017 року на суму 10000 грн., за лютий 2017 року на суму 85048 грн., за червень 2017 року на суму 50029,00 грн.;

- п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) , внаслідок чого буде застосовано штрафні санкції у розмірі 20% та 40 % сум податку на додану вартість зазначених у даних податкових накладних;

- п. 2.8 гл. 2, п.3.5 гл.3 Положення про ведення касових операцій у валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 15 грудня 2004 року № 637 (із змінами та доповненнями);

- п. п. 164.2.11 п.164.2, п.164.5 ст. 164; п. п. 168.1.1, п.п. 168.1.2 п.168.1 ст 168; абз. «б» п. п. 170.9.1 п. 170.9 ст. 170; абз. «а» п. 171.2 ст.171; п. 176.2 ст.176, п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПКУ підприємством не нараховано та не утримано військовий збір із сум надміру витрачених коштів, отриманих платником податку під звіт та не повернутих у встановлені законодавством строки, а саме: суми відшкодованих господарських витрат, які не підтверджені документально (авансовий звіт від 07.07.2016 року № 75 на суму 192,60 грн., авансовий звіт від 27.07.2015 року № 76 на суму 102,0грн., авансовий звіт від 18.05.2017 року№ 59 на суму 617,60 грн.).

- п. п. 164.2.11 п.164.2, п.164.5 ст. 164; п. п. 168.1.1, п.п. 168.1.2 п.168 ст. 168; абз. «б» п.п. 170.9.1 п. 170.9 ст. 170; абз. "а" п. 171.2 ст.171; п. 176.2 ст. 176 ПКУ підприємством не оподатковані суми надміру витрачених коштів, отриманих платником податку під звіт та не повернутих у встановлені законодавством строки., а саме суми відшкодованих господарських витрат, які не підтверджені документально (авансовий звіт від 07.07.2016 року № 75 на суму 192,60 грн., авансовий звіт від 27.07.2015 року № 76 на суму 102,0 грн., авансовий звіт від 18.05.2017 року № 59 на суму 617,60 грн. (т.1 а.с. 80 на звороті.).

На підставі зазначеного акту перевірки ГУ ДФС у Чернігівський області прийнято податкові повідомлення-рішення від 15.01.2018: №0 за платежем податок на додану вартість на суму грошового зобов'язання 907329,00 грн. та штрафні (фінансові) санкції 226832,00 грн., №0 за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму грошового зобов'язання 51756,00 грн. та штрафні (фінансові) санкції 12939,00 грн., №0 за платежем штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм з регулювання обігу готівки на суму 13284,36 грн.

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач як суб»єкт владних повноважень не довів суду правомірність прийнятих податкових повідомлень-рішень.

Однак, колегія суддів не може повною мірою погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, перевіркою встановлено, що в порушення п. 2.8 гл. 2, п. 3.5 гл.3 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Національного банку України від 15.12.2004 № 637 (далі - Положення № 637), підприємство не здійснювало здавання готівкових коштів понад установлений ліміт каси для зарахування її на поточні рахунки, а саме: з каси підприємства не було видано готівкові кошти згідно видаткового касового ордеру №5 від 02.02.2016 року ОСОБА_6 в сумі 6642,18 грн., в якому був відсутній підпис одержувача.

З огляду на викладене порушення, фіскальним органом до позивача застосовано норми ст. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 №436/95, яка передбачає, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу за перевищення встановлених лімітів залишку готівки в касах - у двократному розмірі сум виявленої понадлімітної готівки за кожний день.

Водночас, штрафні санкції за порушення п.2.8 гл. 2, п. 3.5 гл.3 Положення № 637 є, за своєю суттю, адміністративно-господарськими санкціями в розумінні ст. ст. 238, 239 Господарського кодексу України, а тому, їх застосування регулюється нормами глави 27 ГК України.

Статтею 239 ГК України передбачено, що однією з адміністративно-господарських санкцій може бути адміністративно-господарський штраф, який стягується із господарюючого суб'єкта до державного бюджету за порушення визначених законодавством України правил здійснення господарської діяльності.

При цьому, оскільки штрафні санкції за порушення п. 2.8 гл. 2, п. 3.5 гл.32.6 Положення № 637 є адміністративно-господарськими санкціями, їх застосування можливе лише в межах строків, установлених статтею 250 Господарського кодексу України.

Так, згідно зі ст. 250 ГК України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Дія цієї статті не поширюється на штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначені Податковим кодексом України, Законом України «Про банки і банківську діяльність» та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на органи доходів і зборів.

В той же час, оскільки Указ Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» та Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затверджене постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637, не є законами, прийнятими законодавчим органом державної влади (Верховною Радою України), контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби, а являються підзаконними нормативними актами, то передбачені ними адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання, як це передбачено ст.250 ГКУ, саме протягом 6 місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через 1 рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності.

Так, контролюючим органом виявлено порушення позивачем п. 2.8 гл. 2, п. 3.5 гл.32.6 Положення № 637 за наслідком проведеної перевірки, яка відбувалась в період з 11.02.2014 по 30.06.2017, а саме порушення мало місце 02.02.2016, а тому, з урахуванням вимог статті 250 ГК України, відповідна адміністративно-господарська санкція могла бути застосована до позивача протягом 6 місяців з дня складання акту перевірки №649/14/39090180 від 17.11.2017, в якому зафіксовано виявлене порушення, однак не пізніше 01.02.2017.

В той же час, штраф за порушення позивачем п. 2.8 гл. 2, п. 3.5 гл.32.6 накладено на позивача податковим повідомленням-рішенням від 15.01.2018 № 0, тобто з порушенням, визначеного ст. 250 ГК України строку застосування до суб'єкта господарювання адміністративно-господарської санкції.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в цій частині, який відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 14.11.2014 №21-466а14, а також позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 13.02.2018 у справі №2а/0270/1179/11, яка має бути врахована при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, що узгоджується з положеннями ч.5 ст.242 КАС України.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що податкове повідомлення-рішення від 15.01.2018 № 0 підлягає скасуванню.

В той же час, висновки суду першої інстанції щодо протиправності податкових повідомлень-рішень від 15.01.2018 року №0, №0 є помилковими з огляду на наступне.

Так, відповідно до п. 14.1.36. Податкового кодексу господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п. 44.1 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до п. 134.1. ПК України об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Так, відповідно до п. 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно п. 201.10 статті 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

У перевіряємому періоді позивач мав господарські правовідносини з ТОВ "Тавріс Плюс", ТОВ "ВАЛУ ТРЕЙДІНГ", ТОВ "ПРІМУЛА-ПЛЮС", ТОВ "ГРОНАЛ ПРО", ТОВ "СІВЕР ІНВЕСТ", ТОВ "ЗАХІД КОНТРАКТ МЕНЕДЖМЕНТ", ТОВ «Гант ЮА», ТОВ "СОТІС-К", ТОВ "ПРАЙСТОН", ТОВ "ЮТА-М", ТОВ "СІВЕРПРОМКОМПЛЕКТ", TOB «Сіверспецресурс», ТОВ "ІННОВ-ТЕХ", ТОВ "РУДАК КОМ", ТОВ "ЛАМАКС ПЛЮС".

Так, між ТОВ «Енерго-Груп» з ТОВ "Тавріс Плюс" укладено договір про надання послуг від 12.04.2016 р. №б/н, відповідного до якого виконавець (ТОВ «Тавріс Плюс») зобов'язується надати замовнику (ТОВ «Енерго груп») за плату послуги у межах його статутної діяльності, а саме: фасування та пакування електротоварів та електрообладнання; порізка та намотування кабелю; пошук товарів згідно наданих заявок шляхом пошуку в мережі Інтернет; маркетингові послуги, а Замовник зобов'язується приймати та оплачувати надані послуги.

ТОВ "Тавріс Плюс" на підтвердження наданих послуг складені акти наданих послуг: від 31.10.2016 №570, №569, №568, №335, від 07.07.2016, № 338 від 29.04.2016 № 218, від 30.06.2016 №221, від 30.09.2016 №339, від 28.09.2016 №458, від 31.08.2016 №395, видаткова накладна від 30.05.2016 №1052, акти приймання наданих послуг: від 27.05.2016, 06.07.2016, 31.08.2016, 27.09.2016, 31.10.2016, звіт за результатами маркетингових послуг за період з 13.04.2016 по 27.05.2016, з 31.05.2016 по 05.07.2016, з 08.07.2016 по 30.08.2016, з 01.09.2016 по 27.09.2016, з 29.09.2016 по 30.10.2016, акти приймання наданих послуг з пошуку товарів в інтернеті від 30.06.2016, від 31.08.2016, від 31.10.2016, акт приймання наданих послуг з фасування та пакування електротоварів та електрообладнання, намотування кабелю від 27.04.2016, акт приймання наданих послуг з намотування кабелю від 30.06.2016, акт приймання наданих послуг з фасування та пакування електротоварів та електрообладнання, намотування кабелю, порізка кабелю від 30.08.2016, акт приймання наданих послуг з фасування та пакування електротоварів та електрообладнання, намотування кабелю, порізка кабелю від 31.10.2016.

На підтвердження виконання умов вказаних договорів оформлені податкові накладні, а також платіжні доручення на підтвердження перерахування коштів за договором.

Крім того, ТОВ «Енерго-Груп» з ТОВ "Валу Трейдінг" укладено договір про надання послуг №б/н від 01.09.2015, відповідно до якого Виконавець ( ГОВ "Валу Трейдінг") зобов'язується надати Замовнику (ТОВ "Енерго-Груп") за плату послуги в межах його статутної діяльності, а саме: фасування та пакування електротоварів та електрообладнання, монтаж металопластикових конструкцій, порізка та намотування кабелю; перевірка електротоварів та електрообладнання: транспортно-експедиційні послуги: пошук товарів згідно наданих заявок шляхом пошуку в мережі Інтернет; логістичні та маркетингові послуги, а Замовник зобов'язується приймати та оплачувати надані послуги.

На підтвердження наданих послуг складені акти наданих послуг: №359 від 14.12.2015, №340 від 26.11.2015, №361 від 28.12.2015, №360 від 28.12.2015, №353 від 11.12.2015, №260, №261 від 30.10.2015, №341 від 26.11.2015, №253, №250, №252, №253 від 30.09.2015, акт приймання наданих послуг від 14.12.2015, звіт за результатами наданих маркетингових послуг в період з 02.09.2015 по 13.12.2015, акт приймання наданих послуг з пошуку товарів в інтернеті від 30.10.2015, акт приймання наданих послуг з пошуку товарів в інтернеті від 26.11.2015, акт приймання наданих послуг з пошуку товарів в інтернеті від 11.12.2015, акт приймання наданих послуг з перевірки електротоварів та електрообладнання, фасування та пакування електротоварів та електрообладнання, намотування кабелю в бухту, порізка кабелю від 28.12.2015, оформлені податкові накладні, а на підтвердження перерахування коштів надано платіжні доручення.

Також, між ТОВ «Енерго-Груп» та ТОВ "Прімула Плюс" укладено договір про надання послуг №б/н від 20.03.2017, відповідно до якого Виконавець (TOB "Прімула-Плюс") зобов'язується надати Замовнику (ТОВ "Енерго-Груп") за плату послуги в межах його статутної діяльності, а саме: фасування та пакування електротоварів та електрообладнання; порізка та намотування кабелю; пошук товарів згідно наданих заявок шляхом пошуку в мережі Інтернет; юридичні консультації (підготовка позовної заяви, претензії, клопотання, заяви та інших процесуальних документів в тому числі у зв'язку з виконанням судового рішення, підготовка договорів, усна консультація, підготовка договорів, інформаційно-правові послуги), а Замовник зобов'язується приймати та оплачувати надані послуги.

На підтвердження наданих послуг складені акти наданих послуг: №3 від 03.05.2017, №26, №27 від 15.05.2017, оформлені податкові накладні, перерахування коштів підтверджено платіжними дорученнями.

Також, між ТОВ «Енерго-Груп» та ТОВ "Гронал Про" укладено договори про надання послуг від 27.01.2017 №27/02/3 та від 27.01.2017 №27/02/4, відповідно до яких Виконавець (ТОВ "Гронал Про") зобов'язується надати Замовнику ( ГОВ "Енерго-Груп") за плату послуги в межах його статутної діяльності, а саме: фасування та пакування електротоварів та електрообладнання; пошук товарів згідно наданих заявок шляхом пошуку в мережі Інтернет; аналіз кон'юнктури ринку електротехнічного обладнання; дослідження в галузі ціноутворення, вивчення та дослідження цінових пропозицій на ринку електротоварів; логістичні послуги, а Замовник зобов'язується приймати та оплачувати надані послуги.

На підтвердження виконання наданих послуг складені акти наданих послуг: №90, №89, №92, №91 від 28.02.2017, акт приймання наданих послуг від 28.02.2017, звіт за результатами наданих маркетингових послуг в період з 28.01.2017 по 27.02.2017, акт приймання наданих послуг з пошуку товарів в інтернеті від 28.02.2017, акт приймання наданих послуг з намотування кабелю від 28.02.2017, оформлені податкові накладні: №22, №23, №24, №25 від 28.02.2017, на підтвердження перерахування коштів надано платіжні доручення.

Крім того, між ТОВ «Енерго-Груп» та ТОВ Сівер Інвест" укладено договір про надання послуг від 04.01.2016р. №б/н, відповідно до якого Виконавець ( ТОВ "Сівер Інвест") зобов'язується надати Замовнику (ТОВ "Енерго-Груп") за плату послуги в межах його статутної діяльності, а саме: перевірка електротоварів та електрообладнання; порізка та намотування кабелю: транспортно-експедиторські послуги; пошук товарів згідно наданих заявок шляхом пошуку в мережі Інтернет; маркетингові та логістичні послуги; вантажно-розвантажувальні роботи, а Замовник зобов'язується приймати та оплачувати надані послуги.

На підтвердження виконання наданих послуг складені акти наданих послуг: №387 від 29.05.2016, №646, №643, №644, №642, №641, №645 від 08.02.2016, акт приймання наданих послуг від 08.02.2016, звіт за результатами наданих маркетингових послуг в період з 05.01.2016 по 30.01.2016, акт приймання наданих послуг з перевірки електротоварів та електрообладнання, фасування та пакування електротоварів та електрообладнання, намотування кабелю в бухту, порізка кабелю від 08.02.2016, акт приймання наданих послуг з перевірки електротоварів та електрообладнання, фасування та пакування електротоварів та електрообладнання, порізка кабелю від 29.04.2016, оформлені податкові накладні.

На підтвердження перерахування коштів за вказаним договором надані платіжні доручення.

Також, ТОВ «Енерго-Груп» з ТОВ «Захід Контракт Менеджмент» укладено договір про надання послуг від 10.10.2016 №б/н, відповідно до якого Виконавець (ТОВ "Захід Контракт Менеджмент") зобов'язується надати Замовнику ( ГОВ "Енерго-Груп") за плату послуг и в межах його статутної діяльності, а саме: фасування та пакування електротоварів та електрообладнання; порізка та намотування кабелю; пошук товарів згідно наданих заявок шляхом пошуку в мережі Інтернет: маркетингові послуги, а Замовник зобов'язується приймати та оплачувати надані послуги..

На підтвердження наданих послуг надані акти наданих послуг: №23 від 31.01.2017, №1025 від 26.12.2016, №883 від 30.11.2016, видаткова накладна №266 від 09.02.2017, акт приймання наданих послуг від 31.01.2017, звіт за результатами наданих маркетингових послуг в період з 11.10.2016 по 30.01.2017, акт приймання наданих послуг з фасування та пакування електротоварів та електрообладнання, намотування кабелю, порізка кабелю від 30.11.2016, акт приймання наданих послуг з фасування та пакування електротоварів та електрообладнання, намотування кабелю, порізка кабелю від 26.12.2016, приймання наданих послуг з фасування та пакування електротоварів та електрообладнання, намотування кабелю, порізка кабелю від 09.02.2017, оформлені податкові накладні, а також надані платіжні доручення на підтвердження оплати послуг за договором.

Крім того, ТОВ «Гант ЮА» був поставлений ТОВ «Енерго-Груп» товар (пружина та панель) (договір у письмовій формі не укладався), виписані видаткові накладні №PH-0000231 від 18.05.2015, №PH-0000209 від 05.05.2015, та оформлені податкові накладні: №21 від 15.05.2015, №65 від 30.04.2015.

На підтвердження перерахування коштів надано платіжні доручення.

Крім того, між ТОВ «Енерго-Груп» та ТОВ «Сотіс-К» укладені договори про надання послуг від 01.05.2014 №б/н, від 01.09.2014 №б/н, від 01.12.2014 №б/н, відповідно до яких Виконавець (ТОВ "Сотіс-К") зобов'язується надати Замовнику за плату послуги в межах його статутної діяльності, а саме: фасування та пакування електротоварів та електрообладнання; порізка та намотування кабелю в бухти; маркетингові послуги, а саме пошук товарів згідно наданих заявок шляхом пошуку в мережі Інтернет, аналіз кон'юктури ринку електротехнічного обладнання, дослідження в галузі ціноутворення, вивчення та дослідження цінових пропозицій на ринку електротоварів: вантажно-розвантажу вальні та транспортні послуги, а Замовник зобов'язується приймати та оплачувати надані послуги.

На підтвердження наданих послуг складені акти наданих послуг: №102 від 15.12.2014, №150 від 19.12.2014, №154, №150, № 152, №155, №153 від 22.12.2014, №205 від 30.12.2014, акт приймання наданих послуг, звіт за результатами наданих маркетингових послуг в період з 02.09.2014 по 21.12.2014, акт приймання наданих послуг з пошуку товарів в інтернеті, акт приймання наданих послуг - юридичних консультацій, акт приймання наданих послуг, акт приймання наданих послуг, на підтвердження перерахування коштів надано платіжні доручення.

Крім того, ТОВ «Енерго-Груп» з ТОВ «Прайстон» укладено договір про надання послуг від 12.01.2015 №б/н, відповідно до якого Виконавець (ТОВ " Прайстон ") зобов'язується надати Замовнику за плату послуги в межах його статутної діяльності, а саме: фасування та пакування електротоварів та електрообладнання; вантажно-розвантажу вальні та транспортні послуги, а Замовник зобов'язується приймати та оплачувати надані послуги..

На підтвердження наданих послуг складені акти наданих послуг: №52 від 19.01.2015, №92 від 30.01.2015, №114 від 17.02.2015.

На дату виникнення податкових зобов'язань оформлена податкова накладна №41 від 17.02.2015, а на підтвердження перерахування коштів контрагенту надано платіжні доручення: №467 від 02.02.2015, №554 від 26.02.2015.

Крім того, між ТОВ «Енерго-Груп» та ТОВ «Юта-М» укладений договір про надання посередницьких послуг від 01.05.2015 р. №б/н.

Так, за вказаним договором позивачу були надані наступні послуги, а саме: перевірка електротоварів та електрообладнання, фасування та пакування електротоварів та електрообладнання; порізка та намотування кабелю в бухти; маркетингові послуги, а саме пошук товарів згідно наданих заявок шляхом пошуку в мережі Інтернет, логістичні послуги, а Замовник зобов'язується приймати та оплачувати надані послуги.

На підтвердження наданих послуг складені акти наданих послуг: №171 від 29.05.2015, №389 від 23.06.2015, №425, №426, №427 від 30.06.2015, №418 від 25.06.2015, акти приймання наданих послуг від 29.05.2015, від 23.06.2015, від 30.06.2015, від 25.06.2015, оформлені податкові накладні: №24, №25, № 26 від 30.06.2015, №18 від 25.06.2015, №17 від 24.06.2015, №21 від 29.05.2015, на підтвердження перерахування коштів контрагенту надано платіжні доручення.

Крім того, між ТОВ «Енерго-Груп» та ТОВ «Сіверпромкомплект» укладені договори про надання послуг від 01.04.2015 №01-04, від 18.03.2015 №18-03, від 12.01.2015 №12-01/01, від 01.03.2015 №1-03, від 12.01.2015 №12-01, від 12.01.2015 №12-01/02, відповідно до яких Виконавець (ГОВ "Сіверпромкомплект") зобов'язується на свій ризик виконати завдання Замовника (ГОВ "Енерго-Груп") з використанням матеріалів Замовника, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити роботу.

Так, за вказаним договором позивачу були надані наступні послуги, а саме: перевірка електротоварів та електрообладнання, фасування та пакування електротоварів та електрообладнання; порізка та намотування кабелю в бухти; маркетингові послуги, а саме пошук товарів згідно наданих заявок шляхом пошуку в мережі Інтернет, логістичні послуги, монтаж та демонтаж метало пластикових конструкцій, а Замовник зобов'язується приймати та оплачувати надані послуги.

На підтвердження наданих послуг складені акти наданих послуг: №236 від 30.04.2015, №158 від 20.05.2015, №161 від 23.03.2015, №281, №282, №283 від 31.03.2015, №232, №233 від 30.04.2015, №234 ,№235 від 30.05.2015, №201 від 24.05.2015, акти приймання наданих послуг від 31.03.2015, 30.04.2015, оформлені податкові накладні: №32, №30, № 31, №29, №33 від 30.04.2015, №2121 від 24.04.2015, №23, №22, №21 від 31.03.2015, №14 від 23.03.2015, №9 від 18.03.2015, на підтвердження перерахування коштів контрагенту надано платіжні доручення.

Також, між ТОВ «Енерго-Груп» та ТОВ «Сіверспецресурс» укладені договори про надання послуг від 01.09.2015 №б/н, відповідно до яких Виконавець зобов'язується за завданням Замовника протягом визначеного в Договорі строку надавати за плату наступні послуги (надалі іменуються "послуги"): перевірка електротоварів та електрообладнання: фасування та пакування електротоварів та електрообладнання; порічка кабелю: намотування кабелю в бухти та інше: інформаційно-консультативні послуги; маркетингові послуги, пошук товарів згідно наданих заявок шляхом пошуку в мережі Інтернет, а Замовник зобов'язується оплачувати надані послуги.

На підтвердження наданих послуг складені акти наданих послуг: №298, №286, №287, №285 від 21.07.2015, №330 від 25.08.2015, №876 від 26.08.2015, №350, №400 від 31.08.2015, №960 від 28.09.2015, №965 від 30.09.2015, №401 від 30.08.2015, №969 від 30.09.2015, акт приймання наданих послуг від 30.09.2015, звіт за результатами наданих маркетингових послуг в період з 02.09.2015 по 29.09.2015, акт приймання наданих послуг з пошуку товарів в інтернеті від 30.09.2015, акт приймання наданих послуг від 28.09.2015, оформлені податкові накладні: №15, № 16, №17 від 30.09.2015, №10 від 28.09.2015, №10, №12 від 31.08.2015, №5 від 26.08.2015, №4 від 25.08.2015, №3, №4, №7, №10 від 21.07.2015.

На підтвердження перерахування коштів контрагенту надано платіжні доручення.

Також, між ТОВ «Енерго-Груп» та ТОВ "Іннов-Тех" укладено договір перевезення вантажу автомобільним транспортом від 12.11.2014 №277, відповідно до якого Перевізник (ТОВ "Іннов-Тех") бере на себе зобов'язання доставляти та отримувати ввірений йому для перевезення вантаж транспортним засобом: тип ВАНТАЖНИЙ (Фургон) до пункту призначення, видати його уповноваженій на одержання вантажу особі, а також приймає на себе зобов'язання надавати завантажувально-розвантажувальні послуги, а Замовник зобов'язується своєчасно сплачувати Перевізнику.

Товарно-транспортні накладні, передбачені договором, позивачем не надані.

На підтвердження наданих послуг складені акти наданих послуг: №100 від 28.11.2014, №92 від 14.11.2014, на підтвердження перерахування коштів контрагенту надано платіжні доручення: №262, №261 від 28.11.2014.

Крім того, між ТОВ «Енерго-Груп» та ТОВ "Рудак Ком" укладено договір перевезення вантажу автомобільним транспортом від 01.02.2015 №б/н, відповідно до якого Перевізник (ТОВ "Рудак Ком") бере на себе зобов'язання доставляти та отримувати ввірений йому для перевезення вантаж транспортним засобом: тип ВАНТАЖНИЙ (Фургон) до пункту призначення, видати його уповноваженій на одержання вантажу особі, а також приймає на себе зобов'язання надавати завантажувально-розвантажувальні послуги, а Замовник зобов'язується своєчасно сплачувати Перевізнику.

На підтвердження наданих послуг складений акт наданих послуг №152 від 27.02.2015, оформлена податкова накладна №3580 від 27.02.2015, на підтвердження перерахування коштів контрагенту надано платіжне доручення №554 від 26.02.2015.

Також, між ТОВ «Енерго-Груп» та ТОВ «Ламакс Плюс» укладено договір про надання послуг №1509/001 від 15.09.2014, відповідно до якого Виконавець зобов'язується надати Замовнику за плату послуги в межах його статутної діяльності: фасування та пакування електротоварів та електрообладнання; пошук товарів згідно наданих заявок шляхом пошуку в мережі Інтернет, вантажно-розвантажувальні та транспортні послуги, а Замовник зобов'язується приймати та оплачувати надані послуги.

На підтвердження наданих послуг складені акти наданих послуг: №1509 від 15.09.2014, №2409 від 24.09.2014 та на підтвердження перерахування коштів контрагенту надано платіжне доручення №46 від 24.09.2014.

В той же час, як наголошено податковим органом, під час перевірки підприємством не надано жодних документів та пояснень щодо того, чим керувалось підприємство при виборі контрагентів з-поміж інших постачальників, яким чином здійснювався добір та перевірка постачальника, хто саме здійснював вибір даного контрагента, з яких джерел отримувалась інформація про даного контрагента, чи проводилась з ним зустріч (перемовини), чи наявне з ним листування, чи здійснювалась перевірка доброчесності та репутації даного контрагента на ринку.

Не надано пояснень та документального підтвердження, як саме укладався догорів між Замовником та Виконавцем, зокрема, як відбувалась комунікація між сторонами та безпосередньо документальне оформлення, хто вів переговори, спосіб комунікації, хто затверджував умови договору.

Також, на перевірку не надані електронні заявки на кожну послугу та будь-які інші документи, де висвітлена детальна інформація щодо послуг, які надаються за цим Договором, а саме їх кількісні показники, ціна, строки виконання та інше.

До перевірки не надано документальне підтвердження, як саме здійснювався пошук товарів в мережі Інтернет, не надані заявки, про які іде мова в актах надання послуг та в договорі, які саме маркетингові послуги здійснювались, як саме здійснювалось формування ціни на дані послуги.

Підприємствами-контрагентами на адресу ГОВ "Енерго-Груп" буди виписані акти надання послуг та видаткові накладні з порушенням вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 року від N 996-XІV. Так, акти надання послуг частково не містять посад, прізвищ та імен осіб, відповідальних за здійсненням господарських операцій. Зазначено лише підписи та печатки зі сторін підприємств-контрагентів та ТОВ "Енерго-Груп". Частково акти надання послуг зовсім не затверджені зі сторони ТОВ "Енерго-Грун", підпис відсутній.

При цьому, акти надання послуг не містять змісту та обсягу господарської операції, одиницю виміру господарської операції, немає деталізованої інформації про фактично надані послуги, їх обсяг та характер, строки виконання та результати здійснених заходів. Також, в ході перевірки, а так само до суду позивачем не надана будь - яка інформація щодо того, де саме відбувалась порізка та намотування кабелю, фасування та пакування електротоварів та електрообладнання, не надано документів про рух даних товарів між Замовником та Виконавцем. Не надано документів щодо транспортування кабелю, електротоварів та електрообладнання до місця здійснення послуги.

Крім того, як зазначено в роз'ясненнях Міністерства доходів і зборів України від 01.07.2013 «Практика застосування норм Податкового кодексу України: останні зміни», головною умовою для врахування у складі податкових витрат на проведення маркетингових послуг є їх документальне підтвердження та зв'язок таких витрат з господарською діяльністю платника податку.

Підтвердженням зв'язку витрат на маркетингові послуги з господарською діяльністю суб'єкта господарювання можуть бути такі документи:

- наказ по підприємству, в якому потрібно обґрунтувати необхідність проведення таких маркетингових досліджень (наприклад, у зв'язку з виходом на ринок нового виду продукції), зазначивши період їх проведення, територію, назву виду продукції, категорію потенційних споживачів тощо. Водночас разом з наказом можна розробити план заходів з розповсюдження такого виду продукції, в якому передбачити укладення договору на проведення маркетингових досліджень;

- договір на проведення маркетингових досліджень, оформлений відповідно до вимог чинного законодавства. У розділі "Предмет договору" потрібно зазначити конкретний вид маркетингових досліджень, мету їх проведення, регіон тощо. При цьому в такому договорі потрібно зазначити напрями та об'єкти маркетингових досліджень, зокрема: дослідження попиту на дану продукцію і відомостей про можливих споживачів; вивчення потенційних можливостей здійснення операцій з купівлі-продажу об'єкта маркетингових досліджень на певній території, дослідження необхідного обсягу продажу і пошук покупців, вивчення потреб та ефективності проведення рекламної кампанії щодо даної продукції. Водночас у договорі слід передбачити умову про те, що результат маркетингових досліджень оформляється актом приймання-передачі послуг та письмовим звітом.

Підтвердженням фактичного отримання маркетингових послуг можуть бути, зокрема, але не виключно, такі документи:

- акт приймання-передачі послуг або інший документ, що підтверджує фактичне надання таких послуг;

- звіт про проведення маркетингових досліджень, у якому мають бути викладені результати таких досліджень і надані рекомендації замовнику.

Акт приймання-передачі послуг повинен мати всі обов'язкові реквізити первинних документів, передбачені п. 2 ст. 9 Закону про бухоблік, а саме: назву документа (форми), дату і місце складання, найменування підприємства, від імені якого складено документ, зміст і обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у господарській операції.

Розділ акта приймання-передачі послуг, у якому викладено суть господарської операції, має за змістом відповідати даним договору на надання маркетингових послуг і даним звіту про проведені маркетингові дослідження.

Крім того, в актах виконаних робіт мають бути конкретний перелік наданих послуг, місце і дата їх надання, а також зазначено, в чому виражено їх результат.

У звіті про проведення маркетингових досліджень повинна міститися інформація про: аналіз конкуренції між найбільшими виробниками на оптовому та роздрібному ринках продажу і оцінку рівня конкуренції; основні тенденції розвитку ринку, динаміку зміни цін, асортимент продукції (товару); політику ціноутворення, аналіз імпорту й експорту продукції (товарів) та їх вплив на ринок; потенційних споживачів і кількісні показники (місткість ринку) планованого продажу; прогнозний план продажу; оцінку ризиків, фінансовий план, аналіз ефективності проекту; прогнозний рівень рентабельності, термін окупності проекту; висновки та рекомендації за результатами проведеного дослідження.

Отже, лише при дотриманні вищезазначених умов платники податку на прибуток мають право віднести витрати на маркетинг до складу податкових витрат. При цьому їм потрібно пам'ятати, що всі первинні документи, пов'язані з відповідними операціями, зокрема накладні, роздавальні відомості, акти списання запасів тощо, також дадуть можливість підтвердити понесення таких витрат.

Згідно з підпунктом 14.1.36 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондує з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності. Оскільки господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податку (які є формою здійснення господарської діяльності), то розумна економічна причина має бути наявною в кожній господарській операції. Лише в такому разі та чи інша операція може вважатися вчиненою в межах господарської діяльності платника податків. І лише за таких умов платник податків має право на врахування у податковому обліку наслідків відповідних господарських операцій. Таким чином, лише господарські операції, здійснені за наявності розумних економічних причин (ділової мети) є такими, що вчинені в межах господарської діяльності.

Розглядувана позиція випливає зі змісту підпункту 14.1.231 Податкового кодексу України, відповідно до якого розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Сутність доктрини ділової мети полягає в тому, що передбачені податковим законодавством податкові вигоди поширюються лише на операції, які мають розумну економічну причину.

При цьому, позивачем не обґрунтовано виробничої необхідності в отриманих послугах, як і не обгрунтовано економічної доцільності.

Позивачем у багатьох контрагентів було замовлено послуги з фасування та пакування електротоварів та електрообладнання, послуги з перевірки електротоварів та електрообладнання. При цьому з наданих актів не вбачається, які саме товари пакувалися та фасувалися, та які саме товари перевірялися.

Так, наприклад, відповідно до акту від 09 лютого 2017 року (т.2 а.с. 32) кількість послуг з фасування та пакування електротоварів та електрообладнання склала 150 одиниць. Вартість однієї послуги визначена у розмірі 239,28. У зв'язку із цим загальна вартість послуг пакування та фасування за вказаним актом склала 35 892 грн.

Відповідно до завдання на фасування (т. 3, а.с. 20) під пакуванням мається на увазі пакування у картонні коробки (розміри відповідно до виробів). Так, наприклад до вказаного завдання пакуванню підлягали такі одиниці, а саме: ліхтар налобний, лампа світлодіодна, конденсатор, клемний затискач, датчик індуктивний.

Тобто, позивачем не обгрунтовано доцільність проведення зазначених робіт за вказаною ціною, з урахуванням власної вартості вказаних одиниць та вартістю їх подальшої реалізації.

Аналогічне стосується і послуг щодо намотування кабелю та його порізки.

Щодо звітів про надання маркетингових послуг, окремо слід зазначити, що метою таких досліджень було визначення кола суб'єктів господарської діяльності, яких цікавлять товари, постачання яких є господарською діяльністю Замовника. Дослідження проводились шляхом індивідуального інтерв'ю з представниками суб'єктів господарювання.

Так, зазначені послуги були надані різними контрагентами позивача, при цьому, в результаті наданих послуг сформовано відповідні переліки суб'єктів господарювання, з якими проводилось інтерв'ю. Дослідивши вказані звіти, судом встановлено, що інтерв'ю проводилось майже з одними і тими самими суб'єктами господарювання (т.1 а.с. 131, 195, 239; т.2 а.с. 14, 34, 57), тобто постійними клієнтами позивача.

Крім того, контрагентами позивача надавалися товариству послуги з пошуку товарів в Інтернеті. Так, наприклад, відповідно до Акту приймання наданих послуг від 30 жовтня 2015 року за період з 02.09.2015 по 20.10.2015 ТОВ «Енерго-Груп» зроблено 55 замовлень з пошуку товарів в Інтернеті. Вартість кожного замовлення, як-то, пошук окремо клеми, кабелю, проводу, кріпильного адаптеру, гайки, гвинта, була визначена сторонами у розмірі 1 500 грн, у зв'язку з цим вартість наданих послуг у вказаному періоді склала 82 500 (т.1 а.с. 201).

При цьому, знову ж таки товариством не обґрунтовано економічну мету замовлення вказаних послуг, як і не обґрунтовано доцільність замовлення послуг за визначеною в актах приймання наданих послуг ціною. Товариство наголошує, що товари, пошук яких було замовлено, в подальшому, було реалізовано контрагентам. Однак, позивачем не доведено отримання прибутку за вказаними операціями. При цьому, сама по собі подальша реалізація таких товарів не свідчить про отримання позитивного ефекту від господарської операції, що є метою господарської діяльності, оскільки, крім витрат на замовлення пошуку товарів в Інтернеті, щонайменше позивачем здійснено ще витрати на купівлю вказаного товару, його транспортування, зберігання.

Колегія суддів звертає увагу, що Верховним Судом неодноразово висловлювалася правова позиція, що товарно-транспортні накладні є обов'язковими для застосування відправниками та одержувачами вантажів, позаяк слугують підставою для проведення розрахунків за договором перевезення.

Однак, позивачем товарно-транспортних накладних за укладеними договорами перевезення не надано.

Також, позивачем на підставі договору від 20.03.2017 з ТОВ «Прімула-Плюс» отримувались юридичні консультації, до яких, відповідно до вказаного договору, відноситься підготовка позовної заяви, претензії клопотання, заяв та інших процесуальних документів, в тому числі, у зв'язку з виконанням судового рішення, підготовка договорів, усна консультація, інформаційно-правові послуги. Відповідно до акту надання послуг №26 від 15 травня 2017 року за 1 послугу юридичної консультації товариством сплачено 50 000 тис. грн (т. 1, а.с. 218, 223). При цьому, вказані документи не розкривають суть та зміст господарської операції, необхідність її отримання позивачем.

Отже, всі досліджені докази у своїй сукупності свідчать про безтоварність господарських операцій, а також відсутність економічної доцільності по взаємовідносинам позивача з ТОВ "Тавріс Плюс", ТОВ "ВАЛУ ТРЕЙДІНГ", ТОВ "ПРІМУЛА-ПЛЮС", ТОВ "ГРОНАЛ ПРО", ТОВ "СІВЕР ІНВЕСТ", ТОВ "ЗАХІД КОНТРАКТ МЕНЕДЖМЕНТ", ТОВ «Гант ЮА», ТОВ "СОТІС-К", ТОВ "ПРАЙСТОН", ТОВ "ЮТА-М", ТОВ "СІВЕРПРОМКОМПЛЕКТ", TOB «Сіверспецресурс», ТОВ "ІННОВ-ТЕХ", ТОВ "РУДАК КОМ", ТОВ "ЛАМАКС ПЛЮС".

При цьому, товариством не обґрунтовано неможливість здійснення самим позивачем пакування та фасування електротоварів та електрообладнання, пошуку товарів в мережі Інтернет, визначення кола суб'єктів, яких цікавлять товари позивача, шляхом проведення інтерв'ю та інш.

Суд звертає увагу, що формальна наявність у покупця первинних документів, необхідних для віднесення певних сум до складу витрат відповідного періоду, не є безумовною підставою для віднесення до складу податкового кредиту відповідних сум податку на додану вартість по сумнівним господарським операціям у разі недоведення реальності здійснених господарських операцій та придбання товарів/послуг з метою їх використання у межах господарської діяльності платника податку.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції рішення ухвалено при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, та з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому рішення суду підлягає скасуванню в частині з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч.3,4,6 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому, суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов'язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов'язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції вирішив змінити розподіл судових витрат, шляхом стягнення з відповідача суми судового збору пропорційно до частини задоволених позовних вимог.

Так, оскільки, позовні вимоги задоволено лише в частині скасування податкового повідомлення-рішення від 15.01.2018 № 0, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго-Груп» підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області - задовольнити частково.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2018 року в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області від 15.01.2018 № 00, № 0 - скасувати.

Ухвалити в цій частині постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго-Груп» - відмовити.

В іншій частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2018 року - залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго-Груп» судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Постанова в повному обсязі складена 11.01.2019.

Головуючий-суддя Л.В.Губська

Судді О.В.Епель

А.Г.Степанюк