Справа № 193/1296/18
Суддя: Кащук Д. А.
Дата ухвалення: 2019-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/193/4/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

14 січня 2019 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровськоїобласті в складі:

головуючого судді - Кащук Д.А.,

за участі секретаря - Ратушній В.В.,

учасники справи:

в судове засідання не з'явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел.Софіївка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №1 УПП у м. Кривий Ріг ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа - Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року позивач звернувся в суд із адміністративним позовом до поліцейського роти №1 батальйону№1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2, яким просить визнати оскаржувані дії відповідача щодо винесення відносно нього постанови протиправними; скасувати постанову від 09 вересня 2018 року серія ЕАВ № 587359 у справі про адміністративне правопорушення та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення, у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в його діях.

Позовну заяву мотивує тим, що він рухаючись по вул.Центральній в с.Широке Криворізького району керував автомобілем марки Мерседес реєстраційний № НОМЕР_1 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу СХО 859235 і того ж дня поліцейським ППП в м.Кривому Розі лейтенантом поліції ОСОБА_2 було винесено Постанову ЕАВ № 587359 від 09.09.2018 року по справі про адміністративне правопорушення, якою на нього накладено адміністративне - стягнення за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністативне правопорушення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 425,00 грн.. Як зазначено в Постанові по справі про адміністративне правопорушення 09.09.2018 року водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки Мерседес реєстраційний № НОМЕР_1 скоїв обгін на мосту, що знаходиться в с.Авдотіївка Криворізького району, чим порушив п. 14.6.г ПДР України, місцем розгляду справи зазначено с.Широке, Криворізького району, вул.Центральна, 1. На думку позивача, Постанова не відповідає обставинам справи, вимогам закону та підлягає скасуванню з наступних підстав: Працівники поліції звинувачують його у скоєнні правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а саме в тому, що він порушив п.14.6.г ПДР України, тобто обганяв автомобілі на мосту, але це не відповідає дійсності тому, що обгін, згідно ПДР України, це «випередження одного або кількох ТЗ, пов'язане з виїздом на смугу зустрічного руху».

Зазначає, що в с.Широкому Криворізького району неможливо здійснити вищевказане порушення ні на мосту, ні за межами його по тій причині, що полоси зустрічного руху на протязі всього населеного пункту, відділені одна від одної металевим парканом який для легкового автомобіля є нездоланною перешкодою, що він і пояснював інспектору, але інспектор наполягав на тому, що порушив ПДР України і на цій підставі він виписав Постанову про адміністративне правопорушення.

Це і є причина по якій позивач незгоден із предявленим йому порушенням, але доводи та заперечення позивача відповідачем було проігноровано. З ним в автомобілі перебував свідок, якого він просив допитати, але інспектор відмовився. Таким чином, на думку позивача, Постанова по справі про адміністративне порушення прийнята на підставі неповно та невірно встановлених обставин.

В судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити .

Відповідач- поліцейський роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, направив до суду відзив на позов, згідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача, так як вважає їх безпідставними та необґрунтованими, оскільки позивач не надав суду необхідних належних та допустимих доказів, якими мотивує обставини, викладені у позові. Щодо твердження позивача, що ним не було вчинено адміністративного правопорушення за яке його було притягнуто до відповідальності, відповідач посилається на те, що з відеозапису «Факт правопорушення » вбачається, як автомобіль позивача здійснює обгін вантажного автомобіля на мосту в с.Авдотіївка неподалік від зупинки громадського транспорту. Дане діяння на думку відповідача підтверджується відеозаписом з фактом правопорушення, стоп кадрами з данного відеозапису. Наявність в даному місці моста на думку відповідача підтверджується знімками з Google карти та схематичної карти ділянки місцевості, на якій позивач здійснив обгін. Відповідачем також зазначено, що твердження позивача, що його було притягнуто до відповідальності за обгін на мосту в с.Широкому є хибним та неправдивим, окільки позивача було зупинено на значній відстані від місця вчинення правопорушення, він мабуть не зрозумів про який міст йдеться мова , хоча йому було неодноразово роз'яснено, де він вчинив правопорушення .

Вважає, що оскаржувана постанова складена ним у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395. Як доказ по справі додав відео-фіксацію з місця адміністративного правопорушення від 09.09.2018 року, що здійснювалася на службовий відео реєстратор, згідно ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи (в тому числі оглянувши відео-фіксацію з місця адміністративного правопорушення, що здійснювалася на нагрудний відео реєстратор та стаціонарний службовий відеореєстратор, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 09 вересня 2018 року о 15 год. 35 хв., ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Мерседес н/з НОМЕР_1 в с.Авдотіївка, Софіївського району, Дніпропетровської області здійснив обгін іншого транспортного засобу, як стверджував відповідач, на мосту, чим порушив п.14.6 "г" ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення , передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

По факту вчинення правопорушення 09 вересня 2018 року поліцейським роти №1 батальйону №1 УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №587359, якою прийнято рішення до ОСОБА_1 застосувати адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425,00 грн. за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП ( а. с. 5).

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст.283,284 КпАП України. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути притягнутий заходам адміністративного примусу у зв'язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3. Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Пунктом 14.6 ПДР України передбачено, що обгін заборонено: а) на перехресті; б) на залізничних переїздах і ближче ніж за 100 м перед ними; в) ближче ніж за 50 м. перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м. поза населеним пунктом; г) у кінці підйому, на мостах естакадах, шляхопроводах крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості; г) транспортного засобу, який здійснює обгін або об»їзд; д)у тунелях; е) на дорогах, що мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку; є) колони транспортних засобів. Позаду якої рухається транспортний засіб з увімкненим проблисковим маячком (крім оранжевого).

Згідно з пп. «г» п. 14.6 ПДР України , обгін заборонено у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз»їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

Тобто, положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Відповідно до положень п. 1.3, п. 3.3. Розділу III «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, необхідність відеофіксацїї: «використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції». Випадки застосування такого превентивного заходу: «нагрудна відеокамера (відео реєстратор) повинна активуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відео-зйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відео-фіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації. Відповідно до п.3.5 Розділу III Інструкції, «після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно».

На підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, відповідач надав відеозапис з місця адміністративного правопорушення від 09.09.2018 року, що здійснювалось на нагрудний відео реєстратор, проте з відеозапису не вбачається самого факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, так як на ділянці Н11 відсутній міст, про що свідчить відсутність будь яких дорожних попереджувальних чи заборонних знаків щодо наявності мосту чи заборони обгону, а позивач здійснив обгін транспортного засобу через переривчасту смугу, через яку обгін не заборонений.

До того ж, сам запис відображає лише деякі обов'язкові елементи розгляду справи, які не утворюють цілісної процедури по розгляду справи про адміністративне правопорушення, тобто порушено безперервність відеозапису.

До такої аналогічної думки, дійшла колегія суддів третього апеляційного адміністративного суду при винесенні постанови від 20 листопада 2018 року за позовом ОСОБА_3 до інспектора роти №1 батальйону №1 УПП в м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 про визнання дій протиправними та скасування постанови, де також апеляційним переглядом рішення суду встановлено, що на ділянці дороги Н-11 біля с.Авдотіївка відсутній міст, про що свідчить відсутність будь яких дорожних попереджувальних чи заборонних знаків щодо наявності мосту чи заборони обгону .

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем по справі не було надано належних доказів в розумінні ст. 251 КУпАП на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, яке виразилось у порушенні п. п. 14.6 «г» ПДР України, а відтак відповідач не довів правомірність винесення ним оскаржуваної постанови.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки, відповідачем не доведено правомірність прийнятого ним рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості постанови, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, зокрема, скасування рішення суб'єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення, як і передбачають приписи ст. 286 КАС України.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дії поліцейського роти №1 батальйону№1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2, то суд зазначає, що ці дії охоплюються вимогами про скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки відносяться до процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, а тому окремому розгляду не підлягають. У зв'язку з чим, в частині визнання протиправними дій відповідача слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 241-246, 250, 271, 272, 286 КАС України,суд , -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Інспектора роти №1 УПП у м. Кривий Ріг ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа - Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, від 09.09.2018 року серії ЕАВ №587359 відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_5 - закрити.

У задоволенні вимоги про визнання протиправними дій поліцейського роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч.1 розділу VII Перехідних положень КАС України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Софіївський районний суд Дніпропетровської області).

Суддя Д.А.Кащук