Справа № 360/3006/18
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2019-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

09 січня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3006/18

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Пляшкової К.О.,

за участю

секретаря судового засідання: Моспанюк Є.С.,

представників

позивача: Андрєєва А.М. (довіреність від 26.12.2018 № 7),

Нескреби С.В. (довіреність від 26.12.2018 № 17),

відповідача: Дейкун Ю.М. (довіреність від 18.10.2018 № 12016/9/28-10-10-18),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування рішення від 09.08.2018 № ,

ВСТАНОВИВ:

02 жовтня 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» (далі - позивач, ПАТ «Луганськгаз») до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач, Офіс великих платників) про скасування рішення від 09.08.2018 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Підставою подання даної позовної заяви є не згода позивача із оскаржуваним рішенням. Позивач зазначає, що податковим органом частково не враховано факт здійснення ТОВ «Луганськгаз Збут» сплати єдиного соціального внеску від імені ПАТ «Луганськгаз» у період з вересня 2016 року по грудень 2016 року.

Позивач листами від 08.11.2016 № 01-0259/1953, від 22.11.2016 № 01-02-59/2112 доводив до відома податкового органу про те, що перерахування у вересні-листопаді 2016 року єдиного соціального внеску по заробітній платі працівників здійснено ТОВ «Луганськгаз Збут» по договору Доручення від 19.09.2016 № Д-3 та просив зарахувати зазначену оплату в рахунок сплати ЄСВ по ПАТ «Луганськгаз». Додатками до цих листів були копії договору доручення від 19.09.2016 № Д-3. Так, між ПАТ «Луганськгаз» (довірителем) та ТОВ «Луганськгаз Збут» (повіреним) 16.05.2016 укладено договір доручення № 16/05 на приймання платежів. Крім того, 16.05.2016 між ПАТ «Луганськгаз» (позикодавцем) та ТОВ «Луганськгаз Збут» (позичальником) укладений договір про надання поворотної фінансової допомоги № ФД-05-2016-5. Укладеним договором доручення та виданими на підставі договору доручення довіреностями передбачені чіткі юридичні дії, які має вчиняти повірений, а саме: сплачувати (перераховувати) податки, збори та інші обов'язкові платежі, передбачені чинним законодавством України. При цьому, надані позивачем тристоронні договори безпроцентної позики підтверджують, що повірений вчиняє юридичні дії за рахунок довірителя. Отже, у даному випадку ТОВ «Луганськгаз Збут», перераховуючи єдиний внесок, діяло як повірений від імені та за рахунок позивача, а не як самостійний платник. Об'єктивною передумовою сплати ЄСВ ТОВ «Луганськгаз Збут» за ПАТ «Луганськгаз» став факт арешту усіх відкритих рахунків, що належать позивачу.

Усі подальші (поточні) платежі позивача відповідач зараховував на погашення боргу в порядку календарної черговості його виникнення, що й спричинило винесення оскаржуваного рішення.

Крім того, у зв'язку з проведенням антитерористичної операції, ПАТ «Луганськгаз» опинилось в складній виробничо-фінансовій ситуації, було втрачено контроль за діяльністю частини управлінь з експлуатації газового господарства, що складає майже 60 % втрат фінансових надходжень. Торгово-промисловою палатою України за заявою ПАТ «Луганськгаз» видано Сертифікат (висновок) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 02.10.2014 № 749, яким засвідчено факт настання обставин форс-мажору для ПАТ «Луганськгаз» з 01.07.2015 при здійсненні господарської діяльності на території Луганської області щодо виконання законодавчих актів, які стосуються справляння податків та інших обов'язкових платежів. Наданий сертифікат звільняє ПАТ «Луганськгаз» відповідно до статті 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов'язань протягом дії цього Закону.

Також позивач вважає, що відповідно до пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» є звільненим від відповідальності, штрафних та фінансових санкцій, передбачених цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції.

Таким чином, на думку позивача, рішення від 09.08.2018 № є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 04 жовтня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі (т. 1 арк. спр. 1-2).

Представником відповідача 06.11.2018 за вх. № 31367/2018 через відділ діловодства, обліку та звернень громадян (канцелярію) суду подано відзив на адміністративний позов, в якому відповідач заперечує проти задоволення вимог з таких підстав (т. 2 арк. спр. 1-2).

Так, сплата ЄСВ ТОВ «Луганськгаз Збут» замість ПАТ «Луганськгаз» прямо суперечить вимогам частини сьомої статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», оскільки єдиний внесок має сплачуватися виключно платником у безготівковій формі з його банківського рахунку.

Положення Цивільного кодексу України, на які посилається позивач в обґрунтування своїх тверджень, що сплата грошових коштів повіреним від імені довірителя не є передачею обов'язку по сплаті єдиного внеску третій особі, на думку відповідача, не можуть застосовуватися до правовідносин по сплаті єдиного внеску, оскільки Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» не поширює дію Цивільного кодексу України на правовідносини, що регулюються цим законом. Чинним законодавством накладення арешту на кошти платника єдиного соціального внеску не визначено як випадок, коли допускається передача платниками єдиного внеску своїх обов'язків з його сплати третім особам.

На підставі викладеного, відповідач вважає, що діяв в межах та у спосіб, передбачений Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», рішення від 09.08.2018 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску відповідає виявленим фактичним обставинам та чинному законодавству.

Представником позивача 07.11.2018 за вх. № 31498/2018 через відділ діловодства, обліку та звернень громадян (канцелярію) суду подано відповідь на відзив відповідача, в якій додатково зазначено, що на час виникнення недоїмки у 2016 році ПАТ «Луганськгаз» перебував на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території проведення антитерористичної операції, а тому норми Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» необхідно застосовувати з урахуванням норм Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (т. 2 арк. спр. 37-39).

Представником відповідача 07.12.2018 за вх. № 38007/2018 через відділ діловодства, обліку та звернень громадян (канцелярію) суду подано заперечення, в яких відповідач зауважує, що ПАТ «Луганськгаз» знаходиться на обліку в Запорізькому управлінні Офісу великих платників та подає звітність за своїм місцем обліку, а саме до Запорізького управління. У свою чергу ТОВ «Луганськгаз Збут» перебуває на обліку та передає звітність до ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області (т. 2 арк. спр. 81).

Ухвалою суду від 28 листопада 2018 року продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять календарних днів (т. 2 арк. спр. 73).

Ухвалою суду від 26 грудня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (т. 2 арк. спр. 94).

У вступному слові представники позивача надали пояснення, аналогічні викладеному у позовній заяві та відповіді на відзив.

У вступному слові представник відповідача надав пояснення аналогічні, викладеним у відзиві на адміністративний позов.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив таке.

За даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) від 15.03.2018 № станом на 15.03.2018 в ЄДР наявні такі відомості про ПАТ «Луганськгаз»: ідентифікаційний код юридичної особи: 05451150; місцезнаходження юридичної особи6: 93400, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Гагаріна, будинок 87; перебуває на обліку як платник єдиного внеску у Запорізькому управлінні Офісу великих платників (т. 1 арк. спр. 3-16).

Згідно з витягом з ЄДР від 08.01.2019 № станом на 20.09.2016 в ЄДР були наявні відомості щодо ідентифікаційного коду, місцезнаходження, місця взяття на облік як платника єдиного внеску ПАТ «Луганськгаз», аналогічні вищевказаним (т. 2 арк. спр. 103-112).

ПАТ «Луганськгаз» подано до Запорізького управління Офісу великих платників звітність з єдиного соціального внеску за період грудень 2017 року, січень-червень 2018 року, у якій визначено суму єдиного внеску, що підлягає сплаті (т. 2 арк. спр. 59-65).

Сплату єдиного внеску за вказаний період здійснено згідно з платіжними дорученнями, копії яких додані до матеріалів справи (т. 1 арк. спр. 49-95).

При цьому суд не враховує копії платіжних доручень, наданих ПАТ «Луганськгаз» про сплату єдиного внеску за липень 2018 року, оскільки цей період виходить за межі періоду, який був предметом камеральної перевірки та при прийнятті рішення від 09.08.2018 № Офіс великих платників не досліджувався.

Так, Офісом великих платників проведено камеральну перевірку своєчасності сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, задекларованого у звітах за період грудень 2017 року, січень-червень 2018 року, за результатами якої складено акт від 09.08.2018 № 421/28-10-47-09/05451150 (т. 1 арк. спр. 21-23).

Згідно з актом від 09.08.2018 № 421/28-10-47-09/05451150 за результатами камеральної перевірки встановлено порушення частини восьмої статті 9 розділу ІІІ Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-VI), підпункту 6 пункту 4 розділу IV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за № 508/26953, а саме - несвоєчасну сплату сум єдиного внеску у розмірі 949601,65 грн, нараховані платником за звітні періоди грудень 2017 року, січень-червень 2018 року.

За результатами перевірки Офісом великих платників складено рішення від 09.08.2018 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким до ПАТ «Луганськгаз» застосовано штраф у розмірі 189920,33 грн за період з 23.01.2018 по 06.08.2018 та нарахована пеня у розмірі 13822,54 грн (т. 1 арк. спр. 25).

Дослідженням розрахунку штрафної санкції до рішення від 09.08.2018 № (т. 1 арк. спр. 26) встановлено, що:

- єдиний внесок, нарахований 15.01.2018 за грудень 2017 року у сумі 288707,39 грн, сума боргу 173362,10 грн, граничний термін сплати якого 22.01.2018, сплачено:

01.02.2018 у сумі 4500,00 грн, із затримкою 10 днів, за що застосований штраф у сумі 900,00 грн (20 %), нарахована пеня у сумі 45,00 грн;

02.02.2018 у сумі 700,00 грн, із затримкою 11 днів, за що застосований штраф у сумі 140,00 грн (20 %), нарахована пеня у сумі 7,70 грн;

08.02.2018 у сумі 2000,00 грн, із затримкою 17 днів, за що застосований штраф у сумі 400,00 грн (20 %), нарахована пеня у сумі 34,00 грн;

09.02.2018 у сумі 9700,00 грн, із затримкою 18 днів, за що застосований штраф у сумі 1940,00 грн (20 %), нарахована пеня у сумі 174,60 грн;

14.02.2018 у сумі 148120,00 грн, із затримкою 23 дні, за що застосований штраф у сумі 29624,00 грн (20 %), нарахована пеня у сумі 3406,76 грн;

15.02.2018 у сумі 1400,00 грн, із затримкою 24 дні, за що застосований штраф у сумі 280,00 грн (20 %), нарахована пеня у сумі 33,60 грн;

16.02.2018 у сумі 6942,10 грн, із затримкою 25 днів, за що застосований штраф у сумі 1388,42 грн (20 %), нарахована пеня у сумі 173,55 грн;

- єдиний внесок, нарахований 13.02.2018 за січень 2018 року у сумі 251357,51 грн, сума боргу 21166,05 грн, граничний термін сплати якого 20.02.2018, сплачено 20.03.2018 у сумі 21166,05 грн, із затримкою 28 днів, за що застосований штраф у сумі 4233,21 грн (20 %), нарахована пеня у сумі 592,65 грн;

- єдиний внесок, нарахований 14.03.2018 за лютий 2018 року у сумі 260866,01 грн, сума боргу 175668,65 грн, граничний термін сплати якого 20.03.2018, сплачено:

26.03.2018 у сумі 7000,00 грн, із затримкою 6 днів, за що застосований штраф у сумі 1400,00 грн (20 %), нарахована пеня у сумі 42,00 грн;

30.03.2018 у сумі 76100,00 грн, із затримкою 10 днів, за що застосований штраф у сумі 15220,00 грн (20 %), нарахована пеня у сумі 761,00 грн;

03.04.2018 у сумі 92568,65 грн, із затримкою 14 днів, за що застосований штраф у сумі 18513,73 грн (20 %), нарахована пеня у сумі 1295,96 грн;

- єдиний внесок, нарахований 19.04.2018 за березень 2018 року у сумі 316637,80 грн, сума боргу 172138,40 грн, граничний термін сплати якого 20.04.2018, сплачено:

27.04.2018 у сумі 10900,00 грн, із затримкою 7 днів, за що застосований штраф у сумі 2180,00 грн (20 %), нарахована пеня у сумі 76,30 грн;

02.05.2018 у сумі 141070,30 грн, із затримкою 12 днів, за що застосований штраф у сумі 28214,06 грн (20 %), нарахована пеня у сумі 1692,84 грн;

03.05.2018 у сумі 9500,00 грн, із затримкою 13 днів, за що застосований штраф у сумі 1900,00 грн (20 %), нарахована пеня у сумі 123,50 грн;

07.05.2018 у сумі 10668,10 грн, із затримкою 17 днів, за що застосований штраф у сумі 2133,62 грн (20 %), нарахована пеня у сумі 181,36 грн;

- єдиний внесок, нарахований 16.05.2018 за квітень 2018 року у сумі 222740,20 грн, сума боргу 144808,30 грн, граничний термін сплати якого 21.05.2018, сплачено:

23.05.2018 у сумі 2000,00 грн, із затримкою 2 дні, за що застосований штраф у сумі 400,00 грн (20 %), нарахована пеня у сумі 4,00 грн;

24.05.2018 у сумі 600,00 грн, із затримкою 3 дні, за що застосований штраф у сумі 120,00 грн (20 %), нарахована пеня у сумі 1,80 грн;

05.06.2018 у сумі 142208,30 грн, із затримкою 15 днів, за що застосований штраф у сумі 28441,66 грн (20 %), нарахована пеня у сумі 2133,12 грн;

- єдиний внесок, нарахований 19.06.2018 за травень 2018 року у сумі 272844,43 грн, сума боргу 116105,10 грн, граничний термін сплати якого 20.06.2018, сплачено:

21.06.2018 у сумі 1100,00 грн, із затримкою 1 день, за що застосований штраф у сумі 220,00 грн (20 %), нарахована пеня у сумі 1,10 грн;

25.06.2018 у сумі 16700,00 грн, із затримкою 5 днів, за що застосований штраф у сумі 3340,00 грн (20 %), нарахована пеня у сумі 83,50 грн;

03.07.2018 у сумі 2600,00 грн, із затримкою 13 днів, за що застосований штраф у сумі 520,00 грн (20 %), нарахована пеня у сумі 33,80 грн;

04.07.2018 у сумі 95705,10 грн, із затримкою 14 днів, за що застосований штраф у сумі 19141,02 грн (20 %), нарахована пеня у сумі 1139,87 грн;

- єдиний внесок, нарахований 06.07.2018 за червень 2018 року у сумі 312036,93 грн, сума боргу 146353,05 грн, граничний термін сплати якого 20.07.2018, сплачено:

23.07.2018 у сумі 62708,00 грн, із затримкою 3 дні, за що застосований штраф у сумі 12541,60 грн (20 %), нарахована пеня у сумі 188,12 грн;

26.07.2018 у сумі 2288,00 грн, із затримкою 6 днів, за що застосований штраф у сумі 457,60 грн (20 %), нарахована пеня у сумі 13,73 грн;

02.08.2018 у сумі 100,00 грн, із затримкою 13 днів, за що застосований штраф у сумі 20,00 грн (20 %), нарахована пеня у сумі 1,30 грн;

06.08.2018 у сумі 81257,05 грн, із затримкою 17 днів, за що застосований штраф у сумі 16251,41 грн (20 %), нарахована пеня у сумі 1381,37 грн.

Позивачем на рішення від 09.08.2018 № подана скарга від 21.08.2018 № 01-02-38/1426 до Державної фіскальної служби України (т. 1 арк. спр. 28-32), у задоволенні якої відмовлено рішенням Державної фіскальної служби України від 20.09.2018 № 30571/6/99-99-11-02-02-25 (т. 2 арк. спр. 34-36).

З інтегрованої картки платника податків ПАТ «Луганськгаз» слідує, що несвоєчасна сплата єдиного внеску сталася через несплату позивачем єдиного внеску у вересні-грудні 2016 року та зарахування всіх наступних платежів у порядку календарної черговості виникнення боргу (т. 2 арк. спр. 3-32).

Так, ПАТ «Луганськгаз» до Запорізького управління Офісу великих платників подана звітність з єдиного соціального внеску за період серпень-листопад 2016 року, у якій визначено суму єдиного внеску, що підлягає сплаті (т. 2 арк. спр. 83-86).

Податковим органом не враховано факти сплати ТОВ «Луганськгаз Збут», код за , єдиного соціального внеску від імені позивача ПАТ «Луганськгаз» у період з вересня 2016 року по грудень 2016 року на суму 521446,24 грн, які своєчасно надійшли на розрахункові рахунки податкового органу та підтверджені платіжними дорученнями (т. 1 арк. спр. 101-129).

Повноваження ТОВ «Луганськгаз Збут» на здійснення сплати єдиного внеску від імені та за рахунок коштів ПАТ «Луганськгаз» було оформлено: договором доручення від 19.09.2016 № Д-3, пунктом 1.1 якого визначено, що в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Повірений (ТОВ «Луганськгаз Збут») зобов'язується від імені, в інтересах та за рахунок Довірителя (ПАТ «Луганськгаз») виконувати грошові зобов'язання останнього (т. 1 арк. спр. 39-40, 41-42), довіреністю від 19.09.2016 № 103, якою уповноважено ТОВ «Луганськгаз Збут» від імені, в інтересах та за рахунок ПАТ «Луганськгаз», зокрема, єдиний соціальний внесок (т. 1 арк. спр. 42 зв.), додатковою угодою до договору доручення від 19.09.2016 № Д-3 від 28.12.2016 (т. 1 арк. спр. 43), довіреністю від 28.12.2016 № 119 (т. 1 арк. спр. 43 зв.), договором поворотної фінансової допомоги від 16.05.2016 № ФД-05-2016-5, згідно з пунктом 1.1 якого за цим договором Позикодавець (ПАТ «Луганськгаз») надає Позичальникові (ТОВ «Луганськгаз Збут») поворотну фінансову допомогу в сумі 24000000,00 грн (т. 1 арк. спр. 132-133), додатковими угодами до договору поворотної фінансової допомоги від 16.05.2016 № ФД-05-2016-5 (т. 1 арк. спр. 133 зв., 134), договором доручення від 16.05.2016 № 16/05 (т. 1 арк. спр. 135-136), довіреністю від 24.05.2016 № 649 (т. 1 арк. спр. 137).

Надані ТОВ «Луганськгаз Збут» послуги по сплаті єдиного внеску за ПАТ «Луганськгаз» оформлено: дорученням на здійснення платежів від 20.09.2016 № 1 (т. 1 арк. спр. 138-139), звітом повіреного № 1 за період з 19.09.2016 по 23.09.2016 від 23.09.2016 (т. 1 арк. спр. 140-141), актом виконаних робіт/наданих послуг від 30.09.2016 № 35 (т. 1 арк. спр. 142), дорученням на здійснення платежів від 11.10.2016 № 2 (т. 1 арк. спр. 143-144), дорученням на здійснення платежів від 13.10.2016 № 3 (т. 1 арк. спр. 144 зв.), звітом повіреного № 2 за період з 10.10.2016 по 13.10.2016 від 13.10.2016 (т. 1 арк. спр. 147-149), актом виконаних робіт/наданих послуг від 31.10.2016 № 43 (т. 1 арк. спр. 150), дорученням на здійснення платежів від 31.10.20116 № 4 (т. 1 арк. спр. 151), дорученням на здійснення платежів від 09.11.2016 № 5 (т. 1 арк. спр. 152), дорученням на здійснення платежів від 17.11.2016 № 6 (т. 1 арк. спр. 153-154), зведеним звітом повіреного № 4 за період з 01.11.2016 по 30.11.2016 від 30.11.2016 (т. 1 арк. спр. 155-156), актом виконаних робіт/наданих послуг від 30.11.2016 № 57 (т. 1 арк. спр. 157), дорученням на здійснення платежів від 25.11.2016 № 7 (т. 1 арк. спр. 158), дорученням на здійснення платежів від 01.12.2016 № 8 (т. 1 арк. спр. 159), дорученням на здійснення платежів від 05.12.2016 № 9 (т. 1 арк. спр. 159 зв.), дорученням на здійснення платежів від 09.12.2016 № 10 (т. 1 арк. спр. 160), зведеним звітом повіреного № 5 за період з 01.12.2016 по 09.12.2016 від 09.12.2016 (т. 1 арк. спр. 161), актом виконаних робіт/наданих послуг від 31.12.2016 № 83 (т. 1 арк. спр. 162), звітом повіреного № 27 за період з 01.11.2016 по 04.11.2016 від 04.11.2016 (т. 1 арк. спр. 163-166), звітом повіреного № 28 за період з 07.11.2016 по 11.11.2016 від 11.11.2016 (т. 1 арк. спр. 167-172), звітом повіреного № 29 за період з 14.11.2016 по 18.11.2016 від 18.11.2016 (т. 1 арк. спр. 173-179), звітом повіреного № 30 за період з 21.11.2016 по 25.11.2016 від 25.11.2016 (т. 1 арк. спр. 180-184), звітом повіреного № 31 за період з 28.11.2016 по 30.11.2016 від 30.11.2016 (т. 1 арк. спр. 185-191), звітом повіреного № 32 за період з 01.12.2016 по 02.12.2016 від 02.12.2016 (т. 1 арк. спр. 192-195), звітом повіреного № 33 за період з 05.12.2016 по 09.12.2016 від 09.12.2016 (т. 1 арк. спр. 199).

ПАТ «Луганськгаз» листами від 08.11.2016 № 01-02-59/1953 та від 22.11.2016 № 01-02-59/2112 довело до відома Офісу великих платників, що перерахування у вересні-листопаді 2016 року єдиного соціального внеску по заробітній платі працівників здійснено ТОВ «Луганськгаз Збут» на підставі Договору доручення від 19.09.2016 № Д-3 та просило зарахувати зазначені кошти в рахунок сплати ЄСВ (т. 1 арк. спр. 130, 131).

На підтвердження існування обставин, що зумовили сплату ТОВ «Луганськгаз Збут» єдиного внеску замість ПАТ «Луганськгаз», позивачем надано копії постанов старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 03.08.2016 ВП № 33280183, від 20.10.2016 ВП № 33280183, від 15.12.2016 ВП № 33280183 (т. 1 арк. спр. 200-205).

Також, ПАТ «Луганськгаз» подано до матеріалів справи сертифікат ТПП України № 749, виданий 02.10.2014 за № 3497/05-4, згідно з яким ТПП України засвідчила настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з 01.07.2014 для ПАТ «Луганськгаз» при здійсненні господарської діяльності на території Луганської області щодо виконання законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов'язкових платежів. На момент видачі сертифікату ТПП України форс мажорні обставини тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо (т. 1 арк. спр. 206).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-VI) дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Частиною другою цієї статті визначено, що виключно цим Законом визначаються, зокрема: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до частини четвертої статті 8 Закону № 2464-VI порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Статтею 9 Закону № 2464-VI визначено таке:

- сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь) (частина п'ята);

- єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку (частина сьома);

- платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця (частина восьма);

- днем сплати єдиного внеску вважається: 1) у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів; 2) у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі; 3) у разі сплати єдиного внеску в іноземній валюті - день надходження коштів на відповідні рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів (частина десята);

- єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (частина дванадцята).

Приписами статті 25 Закону № 2464-VI встановлено, що:

- рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов'язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами (частина перша);

- у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею (частина друга);

- суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів (частина третя);

- орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату (частина четверта);

- за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення (частина шоста);

- у разі ліквідації юридичної особи - платника єдиного внеску або втрати платником з інших причин статусу платника єдиного внеску сума недоїмки сплачується за рахунок коштів та іншого майна платника. У такому разі відповідальними за погашення недоїмки є:

ліквідаційна комісія - щодо юридичної особи - платника єдиного внеску, що ліквідується;

юридична особа - щодо утворених нею філії, представництва або іншого відокремленого підрозділу - платника єдиного внеску, що ліквідується.

У разі недостатності у платника єдиного внеску коштів та іншого майна для сплати недоїмки відповідальними за її сплату є:

засновники або учасники юридичної особи - платника єдиного внеску, що ліквідується, якщо згідно із законом вони несуть повну чи додаткову відповідальність за її зобов'язаннями;

юридична особа - щодо утворених нею філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу - платника єдиного внеску, що ліквідується;

правонаступники юридичної особи - платника єдиного внеску, що ліквідується.

У разі злиття, приєднання, виділення, поділу, перетворення платника єдиного внеску зобов'язання із сплати недоїмки покладаються на осіб, до яких відповідно до законодавства перейшли його права та обов'язки (частина восьма);

- передача платниками єдиного внеску своїх обов'язків з його сплати третім особам заборонена, крім випадків, передбачених законодавством (частина дев'ята);

- на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу (частина десята);

- орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум (пункт 2 частини одинадцятої).

З вищевикладеного слідує, що Законом № 2464-VI, який є спеціальним у спірних правовідносинах, визначена можливість передачі платниками єдиного внеску свого обов'язку з його сплати третім особам тільки у прямо визначених частиною восьмою статті 25 цього Закону випадках, до яких випадок накладення арешту на всі рахунки платника у банках не віднесений.

Таким чином сплата ТОВ «Луганськгаз Збут» єдиного внеску за ПАТ «Луганськгаз» суперечить положенням Закону № 2464-VI та не може вважатися виконанням обов'язків платника єдиного внеску позивачем.

Положення Цивільного кодексу України про договір доручення, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, до спірних правовідносин не застосовні, оскільки такі положення стосуються цивільно-правових взаємовідносин.

Як вже вищевказано, спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та має перевагу у застосуванні перед іншими нормативно-правовими актами є Закон № 2464-VI. Відповідно, положення Цивільного кодексу України можуть поширюватися на такі правовідносини тільки в частині, що не суперечить Закону № 2464-VI.

Оскільки Законом № 2464-VI не передбачена можливість передачі обов'язків платника єдиного внеску третім особам на підставі цивільно-правових договорів, зокрема за договором доручення, відповідно, дія положень Цивільного кодексу України на спірні правовідносини не поширюється.

Більш того, статтею 1 Цивільного кодексу України визначено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що ПАТ «Луганськгаз» звертався до суду з позовом до Офіс великих платників з вимогою зобов'язати контролюючий орган зарахувати грошові кошти, сплачені ТОВ «Луганськгаз Збут», у рахунок сплати єдиного внеску ПАТ «Луганськгаз».

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2017 року у справі № 812/1281/17 адміністративний позов ПАТ «Луганськгаз» задоволено, внаслідок чого, зокрема зобов'язано Офіс великих платників зарахувати грошові кошти в рахунок сплати єдиного внеску.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2018 року у справі № 812/1281/17 постанову Луганського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2017 року у справі № 812/1281/17 скасовано, у задоволенні позову ПАТ «Луганськгаз» відмовлено. Постанова набрала законної сили з 08 лютого 2018 року. З мотивувальної частини судового рішення слідує, що судом апеляційної інстанції погоджено правомірність відмови контролюючого органу у зарахуванні платежів, здійснених ТОВ «Луганськгаз Збут», в рахунок сплати ПАТ «Луганськгаз» єдиного внеску за вересень-грудень 2016 року, тобто відсутність законних підстав для здійснення такого зарахування (т. 2 арк. спр. 114-116).

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2018 року у справі № 812/1281/17, зокрема, щодо правомірності дій Офісу великих платників у не зарахуванні коштів, сплачених ТОВ «Луганськгаз Збут», у рахунок погашення заборгованості ПАТ «Луганськгаз» по сплаті єдиного внеску за період вересня-грудня 2016 року, є звільненими від доказування.

Позивачем до суду не надано доказів сплати ПАТ «Луганськгаз» єдиного внеску у період вересня-грудня 2016 року.

Таким чином, судом встановлено, що через несплату ПАТ «Луганськгаз» єдиного внеску за період з серпня по листопад 2016 року за ним утворилася заборгованість по сплаті таких зобов'язань та контролюючий орган правомірно зараховує всі кошти, які сплачує позивач у рахунок погашення заборгованості по сплаті єдиного внеску, у порядку календарної черговості виникнення такого боргу.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що, застосовуючи до ПАТ «Луганськгаз» штрафні санкції за несвоєчасну сплату єдиного внеску та нараховуючи пеню, Офіс великих платників діяв із дотриманням вимог Закону № 2464-VI та у суду відсутні підстави для визнання протиправним та скасування рішення від 09.08.2018 № .

Що стосується тверджень позивача, що він звільнений від обов'язків платника єдиного внеску на весь час проведення антитерористичної операції, суд зазначає таке.

Пунктом 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI визначено, що платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу.

Указом Президента України від 14.04.2014 № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення Антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначає Закон України від 02.09.2014 № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі - Закон № 1669-VII), абзацом 2 статті 1 якого визначено, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 № 405/2014.

Згідно з положеннями статті 2 Закону № 1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14.04.2014 громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14.04.2014 з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» та від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» територію Донецької та Луганської областей, віднесено до території проведення антитерористичної операції.

Отже, виходячи зі змісту наведених положень законодавства, платникам єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася АТО, надано можливість у період з 14 квітня 2014 року до закінчення АТО або військового чи надзвичайного стану не виконувати свої встановлені частиною другою статті 6 Закону № 2464-VI обов'язки, зокрема, щодо своєчасного та в повному обсязі нарахування обчислення і сплати єдиного внеску й, при цьому, в цей же період за таку його несвоєчасну сплату відповідальність, штрафні та фінансові санкції до них не застосовуються.

Проте, визначальною підставою для звільнення від виконання обов'язків є, на обліку в якому саме контролюючому органі перебувало товариство на час виникнення та існування спірних відносин.

Як вже вищевказано, витягом з ЄДР у від 08.01.2019 № підтверджується, що станом на 20.09.2016 (день виникнення обов'язку по сплаті єдиного внеску за серпень 2016 року) в ЄДР були наявні відомості, що ПАТ «Луганськгаз» взятий на облік як платник єдиного внеску у Запорізькому управлінні Офіс великих платників, місцезнаходженням якого є місто Запоріжжя - населений пункт не віднесений до населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція.

Станом на час розгляду та вирішення справи позивач продовжує перебувати на обліку у цього контролюючого органу.

Таким чином, судом встановлено відсутність підстав для звільнення ПАТ «Луганськгаз» від обов'язків платника єдиного внеску на підставі пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI.

Твердження позивача, що він зареєстрований та здійснює господарську діяльність на території проведення АТО судом не враховуються, оскільки такі обставини у розумінні пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI не звільняють платника єдиного внеску від виконання обов'язків, визначених частиною другою статті 6 цього Закону.

Що стосується наявності у позивача сертифіката ТПП України про настання обставин непереборної сили, суд зазначає, що однієї наявності у платника єдиного внеску такого сертифіката недостатньо для звільнення платника єдиного внеску податків від обов'язків та відповідальності за порушення строків сплати єдиного внеску, визначених Законом № 2464-VI, без закріплення у цьому Законі самої можливості такого звільнення.

На даний час пунктом 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI надано таку можливість виключно платникам єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилась антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов'язаний оцінити, виконуючи свої зобов'язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є безпідставними та у їх задоволенні слід відмовити.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що за приписами статті 139 КАС України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Луганськгаз» (місцезнаходження: 93400, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Гагаріна, будинок 87, код за ) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (місцезнаходження: 04119, місто Київ, Шевченківський район, вулиця Дегтярівська, будинок 11 Г, код за ) про скасування рішення від 09.08.2018 № відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 15 січня 2019 року.

Суддя К.О. Пляшкова