Справа № 209/4215/18
Суддя: Байбара Г. А.
Дата ухвалення: 2019-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 209/4215/18
Провадження № 2-а/209/17/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2019 року року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Байбари Г.А.,

за участі: секретаря Герасимчук І.О,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам'янське Дніпропетровської області в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Дніпровського ВП Кам'янського ВП ГУНП у Дніпропетровській області лейтенанта поліції Решетняка Павла Миколайовича про оскарження рішення суб'єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ДПО18 № 941219 від 14 грудня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, складену інспектором СРПП Дніпровського ВП Кам'янського ВП ГУНП у Дніпропетровській області лейтенантом поліції Решетняком П.М., про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу на суму 425 грн.

На обґрунтування позову зазначив, що 14 грудня 2018 року інспектором СПРР Дніпровського ВП Кам'янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Решетняком П.М. було винесено постанову серії ДПО18 № 941219 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, якою на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. У постанові було зазначено, що він, ОСОБА_1, 14 грудня 2018 року о 10 годині 55 хвилин, керуючи автомобілем «Шкода практик», державний номер НОМЕР_1, на перехресті вулиць Дніпробудівська та Набережна в м. Кам'янське при зміні напрямку руху не увімкнув покажчик повороту, чим порушив п. 9.2.5 ПДР України. Як вбачається із постанови, вона була складена та розглянута за адресою: м. Кам'янське. Посилаючись на ст. 276 КУпАП, Рішення Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року, вважає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення повинний був відбутися за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України, тобто за місцем знаходження Дніпровського ВП Кам'янського ВП ГУПН в Дніпропетровській області, а не в м. Кам'янське. Також зазначає, що у вказаній у постанові час він рухався по головній дорозі по вул. Дніпробудівська в м. Кам'янське у крайній правій смузі. Головна дорога робила поворот на вул. Набережну, яка також є головною дорогою. Перед зміною напрямку головної дороги він завчасно увімкнув покажчик повороту та продовжив рух по головній дорозі. Після повороту коліс, покажчик повороту повернувся в попереднє положення, після чого він був зупинений працівником поліції - відповідачем у справі. Він повідомив відповідача, що він вмикав покажчик повороту, але відповідач проігнорував його доводи. Він також просив відповідача надати йому перекладача, оскільки він не повністю розуміє українську мову, та надати можливість скористатися юридичною допомогою, але в цьому йому було відмовлено. У постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення він вказав, що він не порушував ПДР України і не згодний з діями відповідача, тобто він оспорив правопорушення. Вважає, що в порушення ч. 4 ст. 258 КУпАП, приймаючи до уваги, що він оспорив допущене порушення і адміністративне стягнення, що на нього накладалося, відповідач не склав протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, який є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. Також вважає, що оскаржувана ним постанова не відповідає вимогам, що вказані у статті 283 КУпАП, оскільки не містить роз'яснень щодо правових наслідків невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження.

Позивач в судове засідання не з'явися, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності у зв'язку з неявкою відповідача в судове засідання та не надання ним відзиву на позовну заяву, позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву та не заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Виходячи з наведеного, відповідно до ч.3 ст. 194, ч.1 ст. 205 КАС України, суд ухвалив розглянути справу в судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів .

Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 14 грудня 2018 року відповідачем - інспектором СПРР Дніпровського ВП Кам'янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Решетняком Павлом Миколайовичем П.М. було винесено постанову серії ДПО18 № 941219 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Згідно вказаної постанови, ОСОБА_1 14 грудня 2018 року о 10 годині 45 хвилин, керуючи автомобілем «Шкода практик», державний номер НОМЕР_1, на перехресті вулиць Дніпробудівська та Набережна в м. Кам'янське при зміні напрямку руху не увімкнув покажчик повороту, чим порушив п. 9.2.5 ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

За скоєння адміністративного правопорушення до ОСОБА_1 було застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. (а.с. 6).

У постанові позивач зазначив, що він Правила дорожнього руху України не порушував, з діями відповідача не згодний.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Як встановлено судом, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

З постанови серії ДПО18 № 941219 від 14 грудня 2018 року вбачається, що час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення самої постанови до неї не долучено будь-яких доказів винуватості позивача, оскільки в графі 8 постанови «До постанови додаються» не вказано жодних додатків до неї. Це свідчить про те, що інспектор Решетняк П.М. виніс оскаржувану постанову, ґрунтуючись виключно на власному переконанні не спираючись на докази у справі.

Жодних інших фото чи відеоматеріалів, пояснень свідків, рапортів, особистих пояснень правопорушника, які вказували б на наявність в діях позивача вини у скоєнні адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до відповідальності, відповідачем до постанови не долучено та відзиву (заперечень) проти позову не надано.

Отже відомості, що зазначені в оскаржуваній постанові, наведені інспектором Решетняком П.М. без їх доказового підтвердження і спростовуються обґрунтованою позицією позивача, яка викликає сумніви щодо доведеності його вини, які в силу ст. 62 Конституції України тлумачаться на його користь.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на спростування наведених в позові аргументів щодо відсутності самої події адміністративного правопорушення, а сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, без обґрунтування її доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, не може достовірно свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Згідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи недоведеність вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 941219 від 14 грудня 2018 року, складена інспектором Дніпровського ВП Кам'янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Решетняком П.М. відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

Що стосується позовних вимог про визнання оскаржуваної постанови протиправною, то вони не підлягають задоволенню, оскільки контроль за дорожнім рухом, реагування на порушення водіями ПДР і складання постанов у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху входить до службових обов'язків інспекторів патрульної поліції. Крім того, частиною 3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності не передбачено вирішення судом питань про визнання рішення суб'єкта владних повноважень протиправним.

Керуючись статтями 242 - 246, 250, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП Дніпровського ВП Кам'янського ВП ГУНП у Дніпропетровській області лейтенанта поліції Решетняка Павла Миколайовича про оскарження рішення суб'єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Скасувати постанову серії ДПО18 № 941219 від 14 грудня 2018 року, винесену інспектором СРПП Дніпровського ВП Кам'янського ВП ГУНП у Дніпропетровській області лейтенантом поліції Решетняком Павлом Миколайовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн.

Повне судове рішення складено 14 січня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.А. Байбара.