Справа № 0540/5607/18-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2019 року справа №0540/5607/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів: судді-доповідача Міронової Г.М., суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., секретаря Тішевського В.В., за участі представника позивача Косенка С.В., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2018 року (у повному обсязі складено 17 вересня 2018 року у м. Словянськ Донецької області) у справі № 0540/5607/18-а (головуючий 1 інстанції суддя Чучко В.М.) за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2017 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України (далі - відповідачі) про визнання протиправними дій Донецького обласного військового комісаріату, які полягають у неподанні у 15-ти денний строк з дня реєстрації, розпорядникові бюджетних коштів Міністерству оборони України всіх документів та висновку щодо виплати йому одноразової грошової допомоги як особи резервіста, який отримав інвалідність ІІ групи з 12.04.2017 року внаслідок виконання обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» в порядку, встановленому постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 року; зобов`язання Донецький обласний військовий комісаріат подати розпорядникові бюджетних коштів Міністерству оборони України всі документи та висновки для прийняття рішення про виплату йому одноразової грошової допомоги як особи резервіста, який отримав інвалідність ІІ групи з 12.04.2017 року внаслідок виконання обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» в порядку, встановленому постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 року; визнання протиправною відмову Міністерства оборони України у виплаті одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» в порядку, встановленому постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 року; зобов`язання Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення йому одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» у відповідності з Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 року у зв`язку з встановленням йому ІІ групи інвалідності та надіслати вказане рішення Донецькому обласному військовому комісаріату для видання наказу про виплату такої допомоги (а.с. 3-6).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2018 року у задоволенні позову відмовлено (а.с. 72-75).

Позивач з вказаним рішенням суду не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій послався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України № 2011 дія цього Закону поширюється на військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори і членів їх сімей.

Судом було неправильно зроблено посилання на ч. 6 ст. 16 Закону України № 2011, оскільки інвалідність настала не з причини проходження строкової військової служби, а вже після того, як позивач був направлений на спеціальні збори у військову частину для виконання військового обов`язку, як військовослужбовець запасу, тобто як резервіст.

За таких обставин відповідачами було порушено Порядок № 975.

Представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі.

Відповідачі до судового засідання не з`явились, були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. Представник Міноборони надав клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника.

Згідно вимог частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд заслухав суддю доповідача, пояснення представника позивача, перевірив матеріали справи, обговорив доводи апеляційної скарги, встановив наступне.

Позивач з 19.04.1986 року по 23.07.1989 року проходив спеціальні збори у в/ч 15362 та приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 7-10, 21-24).

Відповідно до експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії від 14.12.2016 року № 1088 та витягу з протоколу засідання Військово-лікарської комісії Північного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця, захворювання позивача пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 18,20).

Згідно з довідкою МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності в процентах, потреби в додаткових видах допомоги до довідки № 001151 позивачу первинно встановлена ІІІ група інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС зі ступенем втрати працездатності 50%, інвалідність встановлена 25.10.1993 року (а.с. 12-13).

У відповідності до довідки МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності в процентах, потреби в додаткових видах допомоги до довідки № 443226 позивачу повторно встановлена ІІІ група інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС зі ступенем втрати працездатності 60% з 24.03.2011 року (а.с. 14-15).

Згідно з виписками із акту огляду МСЕК до довідки серії АВ № 0605871 та серії АБ № 0049111, довідки до акту огляду МСЕК серії АВ № 0605871 та довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності в процентах, потреби в додаткових видах допомоги № 0049111, позивачу встановлена ІІ група інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС зі ступенем втрати працездатності 80%, інвалідність встановлена з 14.03.2017 року (а.с. 11, 16-17).

Позивач звернувся до Добропільського об`єднаного міського військового комісаріату із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Добропільський об`єднаний міський військовий комісаріат листом від 28.11.2017 року за вих. № 2198 повернув документи позивачу без реалізації, оскільки інвалідність встановлена 25.10.1993 року, тобто до набуття чинності Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», яким запроваджено виплату одноразової грошової допомоги (а.с. 25).

29.11.2017 року позивач звернувся до Міністерства оборони України з проханням прийняти законне рішення, бо відмову Добропільського ОМВК позивач вважає неправомірною, на що отримав лист Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 23.01.2018 року за №248/3/6/238, в якому зазначено, що інвалідність внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, встановлена в 2017 році, тобто понад зазначений термін, визначений Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2013 року № 975, відповідно до якого одноразова грошова допомога призначається військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідність якого настала не пізніше ніж через три місяці після закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження таких зборів, служби у військовому резерві (а.с. 26, 27).

15 березня 2018 року позивач звернувся до Донецького ОВК із заявою про виплату одноразової грошової допомоги, на що отримав відповідь № СЗ/431 від 25 травня 2018 року, за змістом якої оскільки інвалідність встановлена понад тримісячний термін, для направлення документів до Департаменту фінансів Міністерства оборони України Донецький обласний військовий комісаріат підстав не має (а.с.28, 29).

Згідно листа Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради від 17.08.2018 року № 01-11/7700 та заяви позивача від 13.08.2018 року, позивачу нарахована та сплачена, відповідно до діючого законодавства, різниця одноразової грошової компенсації в розмірі 94, 80 грн. (а.с. 52-58, 64-67).

Спірним питання даної справи є правомірність підстав відмови відповідачів позивачу у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ Про військовий обов`язок і військову службу (далі - Закон № 2232-ХІІ).

Відповідно до статті 41 Закону № 2232-ХІІ виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ (далі Закон № 2011-ХІІ).

Статтею 16 Закону 2011-ХІІ (у редакції, чинній на час встановлення позивачу ІІ групи інвалідності - 12.04.2017 року) закріплено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Частиною 6 наведеної норми передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві.

Призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, урегульовано Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі Порядок № 975).

При цьому, пунктом 2 Порядку № 975 установлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги:

допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. № 499, Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2007 р. № 284, і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності співробітників кадрового складу розвідувальних органів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2007 р. № 1331;

допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Пунктом 3 Порядку № 975 визначено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть; у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що моментом виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є дата встановлення інвалідності, а тому застосуванню до спірних правовідносин підлягає законодавство, яке діяло на момент первинного встановлення позивачу ІІ групи інвалідності, тобто, станом на 12.04.2017.

Відповідно до п. 6 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовозобов`язаному чи резервісту під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження таких зборів, служби у військовому резерві.

Згідно пункту 8 Порядку № 975, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Аналіз вищезазначених норм законодавства вказує, що право на одноразову грошову допомогу у резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, виникає і у тому разі коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку після закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період таких зборів, служби у військовому резерві.

Згідно з пунктом 11 Порядку № 975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи:

заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;

довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії:

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;

сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Слід зауважити, що Порядок № 975 не визначає який саме документ (медична довідка, акт розслідування, архівна довідка, висновок експерта, протокол військово-лікарської комісії, довідка МСЕК тощо) повинна подати особа, яка звертається за отриманням одноразової грошової допомоги.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що таким документом є висновок Центральної міжвідомчої експертної комісії від 14.12.2016 року №1088 та витяг з протоколу засідання Військово-лікарської комісії Північного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця, захворювання позивача пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно з пунктом 12 Порядку N 975 (в редакції чинній на час звернення позивача за допомогою) призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Відповідно до пункту 13 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Виходячи з наведеного, Порядком № 975 встановлено вичерпний перелік рішень (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги), що приймаються розпорядником бюджетних коштів за наслідками розгляду висновку керівника уповноваженого органу стосовно виплати одноразової грошової допомоги, та перелік документів, зазначений в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 30 січня 2018 року у справі N 806/986/16 та від 03 квітня 2018 року у справі N 750/5581/17.

Таким чином, розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих військовослужбовцем для призначення і виплати одноразової грошової допомоги при інвалідності повинен закінчуватись прийняттям відповідного рішення, однак, у даному випадку таке відповідачами не приймалось, що свідчить про недотримання ним встановленого законодавством порядку вирішення цього питання.

Згідно з пунктом 15 Порядку № 975 рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку.

Як вже зазначалось, Міністерство оборони України відмовило позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги з посиланням на пп. 3 п. 6 Порядку № 975 (а.с. 27).

Разом з тим, матеріалами справи підтверджено, що рішення, передбаченого законом, цей суб`єкт ще не ухвалював, зобов`язання Міністерство оборони України призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу є передчасним і таким, що не відповідає засадам і завданню адміністративного судочинства, сенс якого насамперед полягає у здійсненні судового контролю за правомірністю рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які ним прийняті, вчинені чи допущені.

Також, не було дотримано п.п. 13, 15 Порядку № 975, оскільки згідно відповіді Донецького обласного військового комісаріату № СЗ/431 від 25 травня 2018 року, документи позивача до Департаменту фінансів Міністерства оборони України направлені не були (а.с.28, 29).

За таких обставин належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання Донецького обласного військового комісаріату подати у 15-ти денний строк з дня реєстрації, розпорядникові бюджетних коштів Міністерству оборони України всіх документів та висновку щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги як особи резервіста, який отримав інвалідність ІІ групи з 12.04.2017 року внаслідок виконання обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» в порядку, встановленому постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 року.

Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності такої категорії громадян, як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей (Рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2002 року N 5-рп/2002).

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ч. 5 ст. 242 КАС України суд враховує правовий висновок, викладений Верховним Судом у постанові від 28.08.2018 р. у справі № 645/3875/16-а (адміністративне провадження N К/9901/45451/18).

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: визнання протиправними дії Донецького обласного військового комісаріату, які полягають у неподанні у 15-ти денний строк з дня реєстрації, розпорядникові бюджетних коштів Міністерству оборони України всіх документів та висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як особи резервіста, який отримав інвалідність ІІ групи з 12.04.2017 року внаслідок виконання обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» в порядку, встановленому постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 року та зобов`язання Донецького обласного військового комісаріату подати розпорядникові бюджетних коштів Міністерству оборони України всі документи та висновки для прийняття рішення про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як особи резервіста, який отримав інвалідність ІІ групи з 12.04.2017 року внаслідок виконання обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» в порядку, встановленому постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 року.

Пунктом 1 частини 1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 23, 33, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2018 року у справі № 1240/2686/18 скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у неподанні у 15-ти денний строк з дня реєстрації, розпорядникові бюджетних коштів Міністерству оборони України всіх документів та висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як особи резервіста, який отримав інвалідність ІІ групи з 12.04.2017 року внаслідок виконання обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» в порядку, встановленому постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 року.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 подати розпорядникові бюджетних коштів Міністерству оборони України всі документи та висновки для прийняття рішення про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як особи резервіста, який отримав інвалідність ІІ групи з 12.04.2017 року внаслідок виконання обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» в порядку, встановленому постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 15 січня 2019 року.

Суддя-доповідач: Г.М. Міронова

Судді: Т.Г. Арабей

І.В. Геращенко