Справа № 606/2069/17
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2019-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/826/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Теребовлянського районного споживчого товариства до відділу архітектури та містобудування Теребовлянської міської ради про зобов'язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою відділу архітектури та містобудування Теребовлянської міської ради на рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 11 липня 2018 року (суддя першої інстанції Малярчук В.В., м. Теребовля, повний текст складено 16.07.2018),

В С Т А Н О В И В :

Теребовлянське районне споживче товариство звернулося до Теребовлянського районного суду Тернопільської області з позовом до відділу архітектури та містобудування Теребовлянської міської ради про зобов'язання анулювати паспорти прив'язки тимчасових споруд виданих 35-ти фізичним особам-підприємцям згідно переліку наведеного в рішенні виконавчого комітету Теребовлянської міської ради №133 від 30 серпня 2016 року «Про затвердження схеми розміщення тимчасових споруд».

Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 11 липня 2018 року позовні вимоги задоволено. Зобов'язано відділ архітектури та містобудування Теребовлянської міської ради анулювати паспорти прив'язки тимчасових споруд виданих 35-ти фізичним особам-підприємцям згідно переліку наведеного в рішенні виконавчого комітету Теребовлянської міської ради № 133 від 30 серпня 2016 року «Про затвердження схеми розміщення тимчасових споруд», в тому числі: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31,ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35 Зобов'язано відділ архітектури та містобудування Теребовлянської міської ради, подати у двомісячний строк звіт про виконання судового рішення.

Із таким судовим рішенням не погодився відповідач - відділ архітектури та містобудування Теребовлянської міської ради та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, а також на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення й постановити нове - про відмову в задоволенні позову. В апеляційній скарзі, зокрема, зазначив, що суд не дав належної оцінки тому факту, що суд першої інстанції не досліджував паспорти прив'язок, анулювання яких є предметом спору у даній справі. Судом невірно застосовано п. 2.27 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 244 від 21 жовтня 2011 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 листопада 2011 року № 1330/20068 щодо надання недостовірних відомостей у документах, зазначених у пункті 2.6 цього Порядку під час підготовки паспорта прив'язки. Відповідно до п. 26 цього порядку не передбачено подання документів на право власності чи інше речове право на земельну ділянку. Також суд не взяв до уваги, що паспорти видано у 2016 році, а право користування позивачем земельною ділянкою зареєстровано у 2017 році. Апелянт зауважив, що суд безпідставно розглянув справу за відсутності представника відповідача, який з поважних причин не з'явився до суду. На думку апелянта, суд безпідставно не врахував пропуск позивачем щшестимісячного строку звернення до суду.

У судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_36 підтримав апеляційну скаргу та пояснив, що підстав для анулювання паспортів прив'язки немає, адже недостовірних даних заявниками подано не було.

Представник Теребовлянського районного споживчого товариства ОСОБА_37 заперечила щодо задоволення апеляційної скарги та зауважила, що Теребовлянська міська рада не є учасником справи, а тому її безпідставно було допущено до участі. Відповідачем у справі є відділ архітекстури та містобудування Теребовлянської міської ради, який у спірних правовідносинах виступає як суб'єкт владних повноважень. Також представник позивача зауважила, що підприємці для отримання паспортів прив'язок надали недостовірну інформацію щодо наявності у них права користування земельною ділянкою. Також, судом було визнано недійсним рішення міської ради №53 від 29 березня 2016 року та № 133 від 30 серпня 2016 року щодо надання дозволів підприємцям на розташування тимчасових споруд. Тому у відповідача були законні підстави для анулювання паспортів прив'язок тимчасових споруд, виданих 35-ти фізичним особам-підприємцям згідно переліку наведеного в рішенні виконавчого комітету Теребовлянської міської ради № 133 від 30 серпня 2016 року «Про затвердження схеми розміщення тимчасових споруд». Додатково зауважила, що відсутність погодження власника земельної ділянки на розміщення тимчасових спору свідчить про протипраність використання земельної ділянки.

Суд, вивчивши доводи апеляційної скарги, а також дослідивши письмові докази у справі, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що 30 серпня 2016 року виконавчим комітетом Теребовлянської міської ради прийнято рішення №133 «Про затвердження схеми розміщення тимчасових споруд», відповідно до якого вирішено затвердити фізичним особам (згідно переліку 35 осіб) схеми розміщення тимчасових споруд по вулиці Паращука, 7 в місті Теребовля для подальшого затвердження та виготовлення паспортів прив'язки тимчасових споруд, а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16., ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35

Суд першої інстанції встановив, що на підставі цього рішення вищевказаним громадянам було видано паспорти прив'язок малих архітектурних форм.

Однак , такі підлягають анулюванню через порушення законодавства при їх видачі.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог та зобов'язання відповідача анулювати паспорти прив'язки з наступних підстав.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регламентовано Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства №244 від 21.10.2011, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.11.2011 за №1330/20068.

Згідно п. 1.1 цього Порядку він визначає механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності.

Пунктом 1.3 встановлено, що тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (далі - ТС) - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Згідно п. 1.4 паспорт прив'язки ТС - комплект документів, у яких визначено місце встановлення ТС на топографо-геодезичній основі М 1:500, схему благоустрою прилеглої території;

Згідно п. 2.2 цього порядку замовник, який має намір встановити ТС, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення ТС.

Пунктом 2.3 встановлено, що до заяви додаються:

графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування ТС, виконані замовником у довільній формі на топографо-геодезичній основі М 1:500 кресленнями контурів ТС з прив'язкою до місцевості;

реквізити замовника (найменування, П. І. Б., адреса, контактна інформація).

Згідно п. 2.6 Порядку дя оформлення паспорта прив'язки замовник звертається до органу з питань містобудування та архітектури із додатковою заявою щодо оформлення паспорта прив'язки ТС, до якої додає:

схему розміщення ТС (додаток 1);

ескізи фасадів ТС у кольорі М 1:50 (для стаціонарних ТС), які виготовляє суб'єкт господарювання, що має ліцензію на виконання проектних робіт, або архітектор, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат (додаток 1);

схему благоустрою прилеглої території, складену замовником або суб'єктом підприємницької діяльності, який має відповідну ліцензію, архітектором, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат, відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів України»;

технічні умови щодо інженерного забезпечення (за наявності), отримані замовником у балансоутримувача відповідних інженерних мереж.

Відповідно до пункту 2.27 вказаногого Порядку передбачено можливість анулювання паспортів прив'язки виключно за таких умов:

недотримання вимог паспорта прив'язки при її встановленні;

невстановлення ТС протягом 6 місяців з дати отримання паспорта прив'язки;

надання недостовірних відомостей у документах, зазначених у пункті 2.6 цього Порядку, під час підготовки паспорта прив'язки ТС.

Отже, орган з питань містобудування та архітектури вправі анулювати паспорт прив'язки тимчасової споруди тільки у випадках встановлених цієї нормою.

Позивач посилається на подання недостовірних відомостей у документах, зазначених у пункті 2.6 цього Порядку, під час підготовки паспортів прив'язки тимчасових споруд.

Разом з тим, докази подання підприємцями - заявниками до відділу архітектури та містобудування Теребовлянської міської ради недостовірних відомостей у схемах розміщення тимчасових споруд, ескізах фасадів, схемах благоустрою прилеглої території, технічних умовах умови щодо інженерного забезпечення відсутні.

Посилання позивача на скасування у судовому порядку рішення виконавчого комітету Теребовлянської міської ради №133 від 30 серпня 2016 року, як на підставу для анулюванн паспортів прив'язок суд відхиляє , виходячи з наступного.

Як вбачаєтсья з матеріалів справи, зазначеним рішенням було затверджено схеми розміщення тимчасових споруд в м. Теребовля, вул. Паращука, 7 Тернопільської області окремим громадянам.

20 грудня 2016 року господарським судом Тернопільської області було винесено рішення у справі № 921/681/16-г/17, яким вказане рішення виконавчого комітету Теребовлянської міської ради №133 від 30 серпня 2016 року визнано недійсним.

Це судове рішення набуло законної сили згідно постанови Львівського апеляційного господарського суду від 30 травня 2017 року.

Як вбачається з досліджених апеляційним судом у судовому засіданні паспортів прив'язок тимчасових споруд, анулювання яких є предметом спору у даній справі, вказані документи були видані у вересні - жовтні 2016 році, тобто до набуття законної сили рішенням господарського суду Тернопільської області від 20 грудня 2016 року, яким визнано недійсним рішення виконавчого комітету Теребовлянської міської ради №133 від 30 серпня 2016 року.

Отже, заявники при поданні документів, вказаних у п. 2.6 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства №244 від 21.10.2011, недостовірних відомостей не подавали, адже вказали про рішення органу місцевого самоврядування, яке було чинним на той момент.

Враховуючи викладене, у відділу архітекстури та містобудування Теребовлянської міської ради відсутній обов'язок анулювання зазначених вище паспортів прив'язок тимчасових споруд.

Суд зазначає, що обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів позивача на момент прийняття відповідного рішення (вчинення дії, допущення бездіяльності). Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Тобто, навіть у разі наявності порушення вимог Закону рішеннями, діями суб'єкта владних повноважень зазначене не є достатньою підставою для визнання їх протиправними, оскільки обов'язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями. Це, передусім, пов'язано з тим, що адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що при прийняті рішення чи вчинені дій (допущення бездіяльності) суб'єктом владних повноважень порушувалися права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Апеляційний суд вважає, що сам факт видачі громадянам паспортів прив»язок тимчасових споруд не порушує прав позивача на користування земельною ділянкою, так як ці документи самі по собі не породжують у сторін публічно-правового спору прав чи обов»язків. При цьому права позивача як землекористувача можуть бути порушені саме встановленням тимчасових споруд і підягають захисту шляхом подання позову про усунення перешкод у користуванні майном.

Також апеляційний суд вважає, що позивач звернувся до суду з позовом до неналежної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 КАС України здатність мати процесуальні права та обов'язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Частиною 3 статті 43 КАС України передбачено, що здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Згідно Положення про відділ архітекстури та містобудування Теребовлянської міської ради відділ архітектури та містобудування Теребовлянської міської ради є структурним підрозділом Теребовлянської міської ради (а.с. 76-80).

Отже зазначений суб'єкт не володіє адміністративною процесуальною правосуб'єктністю.

Згідно ч. 3 ст. 46 КАС України встановлено, що відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних поноважень, якщо інше не встановлено цим кодексом.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад у межах делегованих цим Законом державних повноважень представляють інтереси відповідного органу, однак не можуть самостійно виступати як сторона в адміністративному процесі.

Отже, відповідачем у даній справі має бути Теребовлянська міська рада, структурим підрозділом якої є відділ архітектури та містобудування.

Статтею 48 КАС України встановлено підстави та порядок заміни неналежної сторони.

Відповідно до частин 1 і 4 цієї статті суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні адміністративного позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

За змістом цих процесуальних норм допустити заміну належної сторони у справі може виключно суд першої інстанції, а КАС України не передбачено заміни неналежної сторони судом апеляційної інстанції.

Відтак, у разі встановлення таким судом, що відповідачем у справі є особа, яка не повинна відповідати за заявленим до неї позовом, то такий (позов) повинен бути залишений без задоволення.

Оскільки позивач звернувся до суду з позовом до неналежного відповідача, це є підставою для відмови в позові.

Відповідно до ст. 317 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неправильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити і рішення суду першої інстанції - скасувати та прийняти нове - про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст.ст. 308, 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу відділу архітектури та містобудування Теребовлянської міської ради задовольнити, рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 11 липня 2018 року у справі № 606/2069/17 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог Теребовлянського районного споживчого товариства відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

В.Я. Макарик

Повний текст складено 14 січня 2019 року.