Справа № 804/2834/18
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2019-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 січня 2019 року м. Дніпросправа № 804/2834/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Юрко І.В.,

секретар судового засідання Лащенко Р.В.

за участі представника позивача Молочка А.О.

представника відповідача Кекуатової Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну Товариства з обмеженою відповідальністю «АМТ Трейд» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.08.2018 р. (суддя Неклеса О.М., повне судове рішення складено 17.08.2018 р.) в справі № 804/2834/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АМТ Трейд» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АМТ Трейд» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товару від 17.11.2017 р. № UA110160/2017/000017/1, картки відмови в митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110160/2017/00035 від 20.11.2017 р.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.08.2018 р. в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апелянтом спростовуються висновки суду першої інстанції про відсутність документального підтвердження фактичних транспортних витрат, а зазначення відповідачем про існування вірогідності заниження транспортних витрат вважає припущеннями, які не підтверджені належними доказами. Вказує, що підтриманий судом першої інстанції висновок митниці, що декларація країни відправлення не містить інформації щодо наданого до митного оформлення інвойсу, є необґрунтованим, оскільки експортна декларація містить інформацію про номери контейнерів, найменування, кількість товару, його вагу та вартість, що дозволяє ідентифікувати цей документ з оцінюваною партією товару; експортна декларація в силу ч. 2 ст. 53 Митного кодексу не є обов'язковим документом для підтвердження заявленої митної вартості. Вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про надання позивачем подвійного пакету документом щодо вартості перевезення, а також про відсутність у інвойсі відомостей про вартість робіт з навантаження вантажів через неврахування судом першої інстанції умов поставки. На думку апелянта, є неправильним висновок суду першої інстанції про обґрунтованість застосування відповідачем другорядного (резервного) методу визначення митної вартості.

В відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга має бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 01.09.2017 р. ТОВ «АМТ Трейд» (комітент) та ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Віброзахист» (комісіонер) укладено договір комісії №42-К, відповідно до якого комітент доручає комісіонеру, а комісіонер від свого імені та за рахунок комітента зобов'язується за винагороду придбати та імпортувати в Україну продукцію для комітента відповідно до умов вказаного договору.

03.09.2017 р. між ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Віброзахист» (покупець) та Weifang Longshan Tyre CO LTD (продавець) укладено контракт No LST/5, відповідно до якого продавець продає, а покупець купує товар, в асортименті, в кількості та за цінами, вказаними в специфікаціях (додатках), які є невід'ємною частиною контракту. Поставка товару здійснюється партіями і фіксується в специфікаціях (додатках) до контракту.

Згідно зі специфікацією №2017-1 до контрактуLST/5 продавець зобов'язується поставити, а покупець прийняти товари згідно з даною специфікацією. Строк поставки: жовтень 2017 - листопад 2017. Поставка здійснюється на виконання договору комісії №42-К від 01.09.2017р. Вантажоодержувач ТОВ «АМТ Трейд». Оплата товару протягом 180 днів з моменту поставки товару.

Згідно з інвойсом від 18.09.2017 року №LS20170726 до контракту No LST/5, ТОВ «АМТ Трейд» одержано товар - шини пневматичні гумові з камерою та камери гумові до сільськогосподарської техніки у кількості 2 415 шт., на загальну суму 44275,50 доларів США.

18.09.2017 р. між компанієюLine OU (виконавець) та ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Віброзахист» (замовник) укладений договір 1809/912/2017, предметом якого є міжнародні морські перевезення зовнішньоторговельних вантажів. Відповідно до пункту 1.1. договору виконавець зобов'язується здійснити перевезення (фрахт) зовнішньоторговельних вантажів в стандартних 20 та 40 футових контейнерах за маршрутами та інструкціями, зазначеними замовником.

18.09.2017 р. між ТОВ «Інтернешнл Карго Сервіс Ейч.ДІ» (виконавець) та ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Віброзахист» (замовник) укладено договір №215097-150 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів, за умовами якого виконавець зобов'язується за відповідну плату та за рахунок замовника надати транспортно-експедиторські послуги з організації перевезення вантажів морським, автомобільним, залізничним, авіаційним транспортом, а також перевезення у великотоннажних контейнерах, і додаткові послуги, необхідні для організації таких перевезень вантажу.

14.11.2018 р. позивач звернувся до Дніпропетровської митниці ДФС з метою здійснення митного оформлення товару - шини пневматичні гумові в асортименті та камери нові в асортименті, імпортованого ТОВ «НВП «Віброзахист» за контрактом від 03.09.2017 № LST/5 з заявленою компанією-виробником Weifang Longshan Tyre CO LTD (Китай) за електронною митною декларацією №UA110160/2017/004454.

Митна вартість товару заявлена позивачем за ціною договору (основний метод) відповідно до ст. 58 Митного кодексу України, а саме: товар №1 - шини з камерою ДТЗ - 1,946867 дол. США/шт.; товар №2 - шини з камерою Кентавр - 1,474029 дол. США/кг; товар №3 - шини з камерою ДТЗ - 2,030481 дол. США/кг; товар №4 - камери гумові Кентавр - 1,144665 дол. США/кг; товар №5 - камери гумові ДТЗ - 1,558343 дол. США/кг.

На підтвердження митної вартості товару підприємством надано митному органу пакет документів, передбачений частинами 2, 3 ст.53 Митного кодексу України, перелік яких зазначений в гр.44 митної декларації №UA110160/2017/004454: декларація митної вартості, зовнішньоекономічний контракт від 03.09.2017 № LST/5, додаток до зовнішньоекономічного контракту від 03.09.2017 № LST/5, рахунок - фактура від 18.09.2017 р. № LS20170726, коносамент від 23.09.2017 № MRFB1709115, лінійний (домашній) коносамент № COSU від 23.09.2017h., СМR (міжнародна автомобільна накладна) № 2099/1 та №2099/2 від 12.11.2017, пакувальний лист від 18.09.2017р., прайс - лист виробника-постачальника від 01.09.2017 р., комерційна пропозиція від 01.09.2017 р., договір міжнародного морського перевезення від 18.09.2017 №1809/912/2017, рахунок-фактура про сплату послуг з морського перевезення від 01.11.2017 року № СНМ1690, інформація про характеристики товару, цінова інформація на товар з мережі Інтернет, митна декларація країни експорту від 19.09.2017 р. №33900929.

Автоматизованою системою аналізу та управління ризиками за електронною митною декларацією від 14.11.2017 №UA110160/2017/004454 згенеровано форми контролю "105-2- Контроль правильності визначення митної вартості товарів», 106-2 «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів».

Посадовою особою Дніпропетровської митниці ДФС відповідно до п. 4.1. ст. 54 Митного кодексу України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості, за результатами якого встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності.

В рамках проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості відповідачем зобов'язано декларанта протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; копію митної декларації країни відправлення (за наявності).

На вимогу митниці підприємство листами від 14.11.2017 року № 23, №24, від 16.11.2017 р. №.25 надало митниці: витяги з китайських Інтернет - сайтів щодо ціни на подібні та аналогічні товари; висновок експерта Дніпропетровської ТПП №ГО-3296 від 14.11.2017 р. про вартісні характеристики товару; лист ТОВ ««INTERNATIONAL CARGO SERVICE H.D.» від 16.11.2017 №1116/1, копію митної декларації країни відправлення №33900929. Також зазначено, що додаткові документи, крім вищевказаних надаватися не будуть.

З урахуванням інформації листа ТОВ «АМТ Трейд» декларанта від 16/11/2017 №25, що «інші додаткові документи в рамках консультації з митним органом надаватися не будуть», проведено контроль правильності визначення заявленої декларантом митної вартості з урахуванням документів, наданих до митного оформлення та додатково в рамках процедури консультації.

17.11.2017 року митницею прийняте рішення про коригування митної вартості №UA110160/2017/000017/1. Митна вартість, визначена митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2г - резервний метод, згідно з положеннями ст. 64 Митного кодексу України, та ґрунтувалася на раніше визнаній (визначеній) органом доходів та зборів митній вартості, а саме: товар №1 - за МД від 14.09.2017 №UA100110/2017/105010 з рівнем митної вартості 2,758338 дол. США/кг; товар №2 - за МД від 14.09.2017 №UA100110/2017/105010 з рівнем митної вартості 2,758338 дол. США/кг; товар №3 - за МД від 11.09.2017 №125040/2017/340587 з рівнем митної вартості 3,16 дол. США/кг; товар №4 - за МД від 07.09.2017 № UA504170/2017/007652 з рівнем митної вартості 1,700143 дол. США/кг; товар №5 - за МД від 07.09.2017 № UA504170/2017/007652 з рівнем митної вартості 1,700146 дол. США/кг.

Посадовою особою Дніпропетровської митниці у графі 33 рішення про коригування заявленої митної вартості, відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів Україні від 24.05.2012 № 598, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за № 883/21195, зазначено причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Також Дніпропетровською митницею 20.11.2017 р. видано картку відмови UA110160/2017/000017/1 в митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів №UA110160/2017/00035 від 20.11.2017р.

20.11.2017 року позивачем задекларовано зазначений товар, а митниця випустила товар у вільний обіг за МД № UA110160/2017/004544. Різниця митних платежів (ввізне мито та податок на додану вартість) від митної вартості, визначеної підприємством та скоригованої митницею, складає 114 018 грн. 77 коп. (35 630,87 грн.- мито, 78 387,90 грн. - податок на додану вартість).

Керуючись пунктом 8 статті 55 Митного кодексу України ТОВ «АМТ Трейд» 30.01.2018 р. листом №45 додатково надало митниці наступні документи: додаткову угоду №1 від 27.11.2017 року до договору №1809/912/2017 від 18.09.2017 року про встановлення терміну оплати за фрахт за рахунком №СНМ1690 від 01.11.2017 року на протязі 180 банківських днів з моменту отримання замовником оригіналу рахунка від виконавця; на підтвердження листа ТОВ «INTERNATIONAL CARGO SERVICE H.D.» від 16.11.2017 року - договір №215097-150 від 18.09.2017 року про надання транспортно-експедиційних послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів, рахунок на оплату №3730 від 14.11.2017 року, акт надання послуг №3624 від 20.11.2017 року, платіжне доручення №929 від 21.12.2017 року про сплату коштів за рахунком №3730, у тому числі податок на додану вартість; сторінку з інтернет-сайту морської лінії COSCO Shipping Lines Co.

Листом №332/10/04-50-19-01 від 06.02.2018р. митниця повідомила про відсутність підстав про визнання митної декларації, визначеної підприємством та скасування рішення про коригування митної вартості.

Враховуючи результати перевірки документів, наданих до митного оформлення оцінюваної партії товару за МД №UA110160/2017/004454, невідповідність заявленого рівня митної вартості поняттю дійсної вартості згідно з ГАТТ, виявлені розбіжності в документах згідно зі сформованим переліком, суд першої інстанції вважав обґрунтованим висновок відповідача, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не може бути застосований відповідно до ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України.

Також суд першої інстанції вважав доведеним проведення митницею необхідних консультацій з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товарів, що відображено у гр. 33 рішення від 17.11.2017 №UA110160/2017/000017/1 про коригування митної вартості.

Враховуючи зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Суд вважає такий висновок необґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 01.09.2017 р. між ТОВ «АМТ Трейд» (комітент) та ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Віброзахист» (комісіонер) (далі - ТОВ «НВП «Віброзахист») укладено договір комісії №42-К, за умовами якого комітент доручає комісіонеру, а комісіонер від свого імені та за рахунок комітента зобов'язується за винагороду придбати та імпортувати в Україну продукцію для комітента відповідно до умов вказаного договору.

03.09.2017 р. між ТОВ «НВП «Віброзахист» та фірмою Weifang Longshan Tyre Co., LTD (Китайська Народна Республіка) укладено контракт № LST/5, умовами якого визначено, що продавець продає, а покупець купує товар в асортименті, в кількості та за цінами, вказаними в специфікаціях (додатках), які є невід'ємною частиною контракту; поставка товару здійснюється партіями і фіксується в специфікаціях (додатках) до контракту.

На підставі вказаних угод, специфікації №2017-1 до контракту № LST/5, інвойсу від 18.09.2017 р. №LS20170726 до контракту № LST/5 ТОВ «АМТ Трейд» ввезено на митну території України товар - шини пневматичні гумові з камерою та камери гумові до сільськогосподарської техніки у кількості 2415 шт.

14.11.2018 р. позивачем подано до Дніпропетровської митниці ДФС електронну митну декларацію №UA110160/2017/004454 для митного оформлення товару - шини пневматичні гумові в асортименті та камери нові в асортименті, імпортовані ТОВ «НВП «Віброзахист» за контрактом від 03.09.2017 р. № LST/5, митною вартістю 44275,50 доларів США.

Митна вартість товару заявлена позивачем за основним методом визначення митної вартості - ціною договору відповідно до ст. 58 Митного кодексу України, а саме: товар №1 - шини з камерою ДТЗ - 1,946867 дол. США/шт.; товар №2 - шини з камерою Кентавр - 1,474029 дол. США/кг; товар №3 - шини з камерою ДТЗ - 2,030481 дол. США/кг; товар №4 - камери гумові Кентавр - 1,144665 дол. США/кг; товар №5 - камери гумові ДТЗ - 1,558343 дол. США/кг.

На підтвердження митної вартості товару декларантом подано документи, передбачені ч. ч. 2, 3 ст. 53 Митного кодексу України: декларацію митної вартості, зовнішньоекономічний контракт від 03.09.2017 р. № LST/5, додаток до зовнішньоекономічного контракту від 03.09.2017 р. № LST/5, рахунок-фактуру від 18.09.2017 р. № LS20170726, коносамент від 23.09.2017 р. № MRFB1709115, лінійний (домашній) коносамент № COSU від 23.09.2017 р., СМR (міжнародна автомобільна накладна) № 2099/1 та №2099/2 від 12.11.2017 р., пакувальний лист від 18.09.2017 р., прайс-лист виробника-постачальника від 01.09.2017 р., комерційну пропозицію від 01.09.2017 р., договір міжнародного морського перевезення від 18.09.2017 р. № 1809/912/2017, рахунок-фактуру про сплату послуг з морського перевезення від 01.11.2017 р. № СНМ1690, інформацію про характеристики товару, цінову інформацію на товар з мережі Інтернет, митну декларація країни експорту від 19.09.2017 р. №33900929.

Автоматизованою системою аналізу та управління ризиками за електронною митною декларацією від 14.11.2017 р. №UA110160/2017/004454 згенеровано форми контролю « 105-2- Контроль правильності визначення митної вартості товарів», 106-2 «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів».

Відповідачем відповідно до п. 4.1. ст. 54 Митного кодексу України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості, за результатами якого встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять наступні розбіжності.

1. Відповідно до наданого до митного оформлення коносаменту від 23.09.2017 р. № МRFB17091105 перевізником визначено International Cargo Service H.D., проте ця особа не зазначена в контракті на перевезення № 1509/912/2017 від 15.09.2017 р. з компанією ContainerHD-Line OU, не надано документів, які пов'язують між собою ці юридичні особи, відсутні документи від фактичного перевізника стосовно фактичних транспортних витрат. Існує вірогідність заниження транспортних витрат.

2. Надана до митного оформлення декларація країни відправлення № 33900929 від 18.12.2016 р. не містить інформації щодо наявності наданого до митного оформлення інвойсу № LST/5 від 03.09.2017 р. Існує вірогідність наявності іншої митної декларації країни відправлення.

3. Відповідно до специфікації (додатку) від 03.09.2017 р. № 2017-1 до контракту зазначено умови оплати протягом 180 днів з моменту поставки партії товару, зазначені умови не обмежують платника здійснити оплату раніше вказаного терміну.

4. Поставка оцінюваної партії товару заявлена на комерційних умовах поставки FOB Qingdao, відповідно до яких продавець зобов'язаний здійснити завантаження товару на борт судна, призначеного покупцем. Пунктом 4.2 контракту № LST/5 передбачено включення у ціну товару вартість упаковки і маркування. Інвойс (рахунок-фактура) компанії ContainerHD-Line OU № СНМ1690 від 01.11.2017 р. не містить інформації стосовно виконання робіт з навантаження вантажів замовника та вартості таких робіт. Тобто, відсутнє документальне підтвердження включення до заявленого рівня митної вартості товару витрат, пов'язаних з навантаженням товару на транспортний засіб.

5. До митного оформлення надано акт виконаних робіт від 01.11.2017 р. (місце підписання - м. Таллінн, Естонія) з виконання робіт з перевезення, підписаний раніш фактичного надання послуг прибуття вантажу в порт вивантаження - м. Одеса, Україна (12.11.2017 р.), у місце призначення м. Дніпро, Україна.

6. Прайс-лист виробника товару Weifang Longshan Tyre Co., LTD від 01.09.2017 р. носить суб'єктивний характер: не зважаючи на широкий спектр виготовляємої продукції, ціни надано лише на товари, які поставляються по окремому відправленню - інвойсу № LC20170726 від 18.09.2017 р., що унеможливлює використання відомостей, що містяться у прайс-листі як об'єктивної інформації з урахуванням п. 2 ст. 52 Митного кодексу України.

7. До митного оформлення надано дві скасовані копії рахунків № СНМ1690 від 01.11.2017 р. компанії ContainerHD-Line OU з однаковими реквізитами та різними відомостями щодо договору, на підставі якого надано послуги з міжнародного перевезення (один з яких містить посилання на договір № 1509/912/2017 від 15.09.2017 р., інший - на договір № 1809/912/2017 р. від 18.09.2017 р., тобто наявна вірогідність надання недостовірних щодо вартості доставки оцінюваного товару та документів, що підтверджують вартість перевезення.

8. Встановлено наявність перевантаження товарів, які переміщувались за коносаментом COSU, а саме відправлення з порту Qingdao на судні CSCL SOUTH CHINA SEA з перевантаженням у порту Шанхай на судно CMA CGM VOLGA, яким товар доставлено до порту Одеса, проте у графі № 21 митної декларації зазначені відомості транспортного засобу на кордоні України - судно CSCL SOUTH CHINA SEA, тобто декларантом заявлено недостовірні відомості про транспортний засіб та характер перевезення, а також не надано відомостей щодо включення вартості послуг з перевантаження в митну вартість товару.

Відповідачем зобов'язано декларанта протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; копію митної декларації країни відправлення (за наявності).

Позивачем листами від 14.11.2017 року № 23, №24, від 16.11.2017 р. № 25 надано витяги з Інтернет-сайтів КНДР щодо ціни на подібні та аналогічні товари; висновок експерта Дніпропетровської ТПП №ГО-3296 від 14.11.2017 р. про вартісні характеристики товару; лист ТОВ ««INTERNATIONAL CARGO SERVICE H.D.» від 16.11.2017 №1116/1, копію митної декларації країни відправлення №33900929. Також зазначено, що додаткові документи, крім вищевказаних надаватися не будуть.

Дніпропетровською митницею 17.11.2017 р. прийняте рішення про коригування митної вартості №UA110160/2017/000017/1, яким митна вартість визначена за другорядним методом визначення митної вартості (2ґ - резервний метод), яке ґрунтувалося на раніше визнаній (визначеній) органом доходів та зборів митній вартості, а саме: товар №1 - за МД від 14.09.2017 №UA100110/2017/105010 з рівнем митної вартості 2,758338 дол. США/кг; товар №2 - за МД від 14.09.2017 №UA100110/2017/105010 з рівнем митної вартості 2,758338 дол. США/кг; товар №3 - за МД від 11.09.2017 №125040/2017/340587 з рівнем митної вартості 3,16 дол. США/кг; товар №4 - за МД від 07.09.2017 № UA504170/2017/007652 з рівнем митної вартості 1,700143 дол. США/кг; товар №5 - за МД від 07.09.2017 № UA504170/2017/007652 з рівнем митної вартості 1,700146 дол. США/кг.

20.11.2017 р. Дніпропетровською митницею видано позивачу картку відмови № UA110160/2017/000017/1 у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110160/2017/00035 від 20.11.2017р.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як встановлено ст. 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Декларація митної вартості подається у разі:

1) якщо до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, зазначені у частині десятій статті 58 цього Кодексу, і якщо вони не включалися до ціни;

2) якщо з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, виділено витрати, зазначені у частині одинадцятій статті 58 цього Кодексу;

3) якщо покупець та продавець пов'язані між собою.

Згідно з ч. ч. 8-9 цієї статті у декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.

Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.

Статтею 53 Митного кодексу України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний:

1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:

у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

Згідно з ч. 6 цієї статті орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Як зазначено вище, підставою для коригування митної вартості є встановлення в ході здійснення митного контролю наявності розбіжностей в поданих для митного оформлення документах, які, на думку відповідача, унеможливлюють перевірку числового значення митної вартості імпортованого товару.

Судом встановлено, що декларантом для підтвердження обґрунтованості заявленої у деклараціях митної вартості товару подані документи, передбачені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.

При перевірці правильності визначення митної вартості товару Дніпропетровською митницею встановлено, що документи, які надані для митного оформлення товару, не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості та містять розбіжності.

Стосовно посилання відповідача на той факт, що відповідно до наданого до митного оформлення коносаменту від 23.09.2017 р. № МRFB17091105 перевізником визначено International Cargo Service H.D., проте ця особа не зазначена в контракті на перевезення № 1509/912/2017 від 15.09.2017 р. з компанією ContainerHD-Line OU, не надано документів, які пов'язують між собою ці юридичні особи, відсутні документи від фактичного перевізника стосовно фактичних транспортних витрат, тобто існує вірогідність заниження транспортних витрат, суд зазначає наступне.

18.09.2017 р. між компанієюLine OU (виконавець) та ТОВ «НВП «Віброзахист» (замовник) укладено договір 1809/912/2017, предметом якого є міжнародні морські перевезення зовнішньоторговельних вантажів. Відповідно до пункту 1.1. договору виконавець зобов'язується здійснити перевезення (фрахт) зовнішньоторговельних вантажів в стандартних 20 та 40 футових контейнерах за маршрутами та інструкціями, зазначеними замовником.

18.09.2017 р. між ТОВ «Інтернешнл Карго Сервіс Ейч.ДІ» (виконавець) та ТОВ «НВП «Віброзахист» (замовник) укладено договір №215097-150 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів, за умовами якого виконавець зобов'язується за відповідну плату та за рахунок замовника надати транспортно-експедиторські послуги з організації перевезення вантажів морським, автомобільним, залізничним, авіаційним транспортом, а також перевезення у великотоннажних контейнерах, і додаткові послуги, необхідні для організації таких перевезень вантажу.

Тобто, міжнародне морське перевезення контейнерів №№ СВНU8128788, ССLU7810664 з товаром (сільськогосподарські шини та камери) здійснено саме на підставі договору № 1809/912/2017 від 18.09.2017 р. з компанією ContainerHD-Line OU, що підтверджено наданими декларантом до митного оформлення документами (коносаментом № MRFB17091105, інвойсом (рахунком-фактурою) № СНМ1690 від 01.11.2017 р., актом виконаних робіт від 01.11.2017 р., довідкою перевізника про розмір транспортних витрат).

Зазначені документи містять повні та достовірні відомості про транспортні витрати як складову митної вартості товару, що піддаються обчисленню та не містять розбіжностей.

ТОВ «International Cargo Service H.D.» зазначена у коносаменті № MRFB17091105 не як перевізник, а як особа, яка повинна бути повідомлена перевізником про прибуття вантажу у порт призначення. Це підприємство виконує функції транспортної експедиційної компанії, яка приймає вантаж саме на території України, здійснює портову обробку вантажу, транспортне експедирування по території України від порту «Одеса» до кінцевого місця вивантаження - м. Дніпро.

Це підтверджено, зокрема, листом ТОВ «International Cargo Service H.D.» від 16.11.2017 р. № 1116/1, договором №215097-150 про надання транспортно-експедиторських послуг, рахунком на оплату № 3730 від 14.11.2017 р., актом надання послуг № 3624 від 20.11.2017 р., платіжним дорученням № 929 від 21.12.2017 р.

Відповідно до пп. 5, 6 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

За приписами частини 11 статті 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті. До митної вартості не включаються нижчезазначені витрати або кошти за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню: …2) витрати на транспортування після ввезення.

Таким чином, витрати на транспортування після ввезення товару на митну територію України не включаються до складу митної вартості товару, відповідно, посилання відповідача на існування вірогідності заниження витрат на транспортування є необґрунтованими.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.03.2018 р. в справі № 804/2997/17.

Щодо того, що надана до митного оформлення декларація країни відправлення № 33900929 від 18.12.2016 р. не містить інформації щодо наявності наданого до митного оформлення інвойсу № LST/5 від 03.09.2017 р., у зв'язку з чим існує вірогідність наявності іншої митної декларації країни відправлення, суд вказує на наступне.

Насамперед, суд зазначає, що позивачем до митного оформлення надана експортна декларація № 33900929 від 19.09.2017 р., а не від 18.12.2016 р.

Дійсно, в декларації не зазначено відомості про інвойс № LST/5 від 03.09.2017 р. Разом з тим, експортна декларація містить інші відомості, які дають змогу ідентифікувати поставку партії товару за контрактом № LST/5 від 03.09.2017 р. та специфікацією № 2017-1 від 03.09.2017 р.

Так, в експортній декларації зазначено номери контейнерів, найменування та кількість товару, кількість місць, вагу нетто та брутто, загальну вартість партії товару, що повністю відповідають відомостям інших документів, які надані до митного оформлення.

Таким чином, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача, підтримані судом першої інстанції, що відсутність в експортній декларації відомостей про інвойс вказує на вірогідність існування іншої митної декларації країни відправлення.

Крім того, митна декларація країни відправлення не є обов'язковим документом для підтвердження митної вартості відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України. Відповідно, відсутній в експортній декларації певних реквізитів не свідчить про неможливість ідентифікації митної декларації з певної партією товару. Відсутність в експортній декларації певних реквізитів (відомостей про інвойс) не впливає на числові значення складових митної вартості.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 02.03.2018 р. в справі № 804/2997/17.

Посилання відповідача на те, що відповідно до специфікації (додатку) від 03.09.2017 р. № 2017-1 до контракту зазначено умови оплати протягом 180 днів з моменту поставки партії товару, зазначені умови не обмежують платника здійснити оплату раніше вказаного терміну, жодним чином не вказують на наявність обґрунтованих підстав, які дають органу доходів і зборів підстави вважати, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності, або для висновку про відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до статті п. 4 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, зокрема, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, якщо рахунок сплачено.

Оскільки за умовами договору (додаткової угоди) з компанією ContainerHD-Line OU передбачено оплата після отримання оригіналу рахунку від виконавця, на час здійснення митного оформлення товару позивачем не оплачено рахунок, відповідно, такі платіжні документи не могли бути надані до митного оформлення.

Також відповідачем зазначено, що поставка оцінюваної партії товару заявлена на комерційних умовах поставки FOB Qingdao, відповідно до яких продавець зобов'язаний здійснити завантаження товару на борт судна, призначеного покупцем. Пунктом 4.2 контракту № LST/5 передбачено включення у ціну товару вартість упаковки і маркування. Інвойс (рахунок-фактура) компанії ContainerHD-Line OU № СНМ1690 від 01.11.2017 р. не містить інформації стосовно виконання робіт з навантаження вантажів замовника та вартості таких робіт. Тобто, відсутнє документальне підтвердження включення до заявленого рівня митної вартості товару витрат, пов'язаних з навантаженням товару на транспортний засіб.

Відповідно до Інкотермс 2010 (Правила ICC для використання торгівельних термінів в національній та міжнародній торгівлі) за терміном FOB (Free on Board) «Вільно на борту» означає, що продавець вважається тим, хто виконав своє зобов'язання по поставці, з моменту переходу товару через поручні судна в порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту покупець має нести усі витрати і ризики загибелі або пошкодження товару. За умовами FOB на покупця покладаються обов'язки з очищення товару від мит ???для його експорту. Даний термін може застосовуватися лише при перевезенні товару морським або внутрішнім водним транспортом.

Тобто, за умовами поставки FOB контрактна (інвойсна на або митна) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення.

Доводи відповідача, що перевізник повинен зазначити в інвойсах вартість завантаження товару на транспортний засіб, тобто витрати, які перевізник не ніс, поклавши витрати на завантаження на покупця, не відповідають вимогам, які висуваються Інкотермс-2010 до умов поставки FOB.

Така позиція суду відповідає правовому висновку, викладеному Верховним Судом в постанові від 02.03.2018 р. в справі № 804/2997/17.

Стосовно зауваження відповідача, що до митного оформлення надано акт виконаних робіт від 01.11.2017 р. (місце підписання - м. Таллінн, Естонія) з виконання робіт з перевезення, підписаний раніш фактичного надання послуг прибуття вантажу в порт вивантаження - м. Одеса, Україна (12.11.2017 р.), у місце призначення м. Дніпро, Україна, суд вказує, що розбіжність у даті складання акту виконаних робіт з перевезення не впливає на числові значення транспортних витрат як складової митної вартості.

Щодо посилання, що прайс-лист виробника товару Weifang Longshan Tyre Co., LTD від 01.09.2017 р. носить суб'єктивний характер: не зважаючи на широкий спектр виготовляємої продукції, ціни надано лише на товари, які поставляються по окремому відправленню - інвойсу № LC20170726 від 18.09.2017 р., що унеможливлює використання відомостей, що містяться у прайс-листі як об'єктивної інформації з урахуванням п. 2 ст. 52 Митного кодексу України, суд вказує на наступне.

Наданий до митного оформлення декларантом прайс-лист містить інформацію про товари, які замовлялись позивачем та про надання інформації щодо яких направлявся позивачем відповідний запит. Тому суд вважає, що відсутні підстави вважати, що прайс-лист носить суб'єктивний характер. При цьому ці обставина жодним чином не свідчить про неможливість перевірити числові значення складових митної вартості.

Зазначення відповідачем про надання до митного оформлення двох скасованих копій рахунків № СНМ1690 від 01.11.2017 р. компанії ContainerHD-Line OU з однаковими реквізитами та різними відомостями щодо договору, на підставі якого надано послуги з міжнародного перевезення (один з яких містить посилання на договір № 1509/912/2017 від 15.09.2017 р., інший - на договір № 1809/912/2017 р. від 18.09.2017 р., тобто наявна вірогідність надання недостовірних щодо вартості доставки оцінюваного товару та документів, що підтверджують вартість перевезення, суд вважає також необґрунтованим, оскільки в ході митного оформлення товару декларантом надано договір перевезення № 1809/912/2017 від 18.09.2017 р. При цьому суд зазначає, що числові значення транспортної складової митної вартості, зазначені в рахунках, є незмінними, відповідно, вказаний недолік не вплинув на складові та розрахунок митної вартості.

Щодо зазначення відповідачем про наявність відомостей про перевантаження товарів на інше судно в порту Шанхай, ненадання до митного оформлення транспортних (перевізних) документів, що вказує на заявлення декларантом недостовірних відомостей про транспортний засіб та характер перевезень, суд зазначає наступне.

За умовами договору перевезення № 1809/912/2017 від 18.09.2017 р. виконавець (перевізник) має право в разі необхідності і в інтересах замовника на зміну термінів доставки, маршруту, відхилення від найкоротшого шляху дотримання, захід в інші порти, перевалку контейнерів в проміжному порту на інше судно; у разі перевантаження (перевалки) контейнера на інше судно в проміжному порту вартість цього перевезення включається в загальну вартість морського перевезення вантажу.

Таким чином, перевантаження товару (перевалка) на інше судно не вплинуло на вартість перевезення як складову митної вартості товару.

Суд вказує, що не зважаючи на те, що подані позивачем до митного оформлення документи містили певні недоліки в оформленні, проте такі недоліки не перешкоджали органу доходів і зборів перевірити заявлену митну вартість імпортованого товару, оскільки вказані документи не містили розбіжностей щодо найменування імпортованого товару, його кількості та вартості.

Відтак, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача, підтримані судовим першої інстанції, про не підтвердження числового значення митної вартості, визначеної за основним методом визначення митної вартості, що відповідно до приписів Митного кодексу України є підставою для корегування заявленої декларантом митної вартості.

Суд зазначає, що за результатами опрацювання наданих позивачем документів орган доходів і зборів повинен був застосувати метод визначення митної вартості за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються, оскільки позивачем при декларуванні митної вартості зазначені усі складові числового значення митної вартості, а відповідачем не доведено, що позивачем неправильно здійснено розрахунок, а також що до декларації внесено недостовірні або неточні відомості, що надані митному органу документи містять не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості.

10 квітня 2008 року Верховною Радою України шляхом прийняття Закону України № 250-VI ратифіковано Протокол про вступ України до Світової організації торгівлі (надалі - СОТ) та приєдналася до Угоди про СОТ, чим держава взяла на себе зобов'язання, серед іншого, дотримуватися положень Генеральної угоди про тарифи та торгівлю 1994 року (ГАТТ 1994).

Відповідно до статті VII п. 2. (a) Генеральної угоди по тарифам и торгівлі 1947 року (ГАТТ 1947) оцінка імпортованого товару для митної мети повинна ґрунтуватись на дійсній вартості імпортованого товару, який обкладається митом, або аналогічного товару, та не повинна ґрунтуватись на вартості товару національного походження або на вільних чи фіктивних оцінках.

Пунктом 2(b) статті VII ГААТ 1947 встановлено, що від "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи аналогічний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. У тому ступені, в якому на ціну такого чи аналогічного товару впливає кількість окремої трансакції, ціна, що розглядається, повинна єдиним способом пов'язуватися або (i) з порівнюваними кількостями, або (ii) з кількостями, не менш сприятливими для імпортерів, ніж ті, в яких більший обсяг товарів продається у торгівлі між країнами експорту та імпорту.

Суд вважає, що за результатами опрацювання наданих позивачем документів орган доходів і зборів повинен був застосувати метод визначення митної вартості за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються, оскільки позивачем при декларуванні митної вартості зазначені усі складові числового значення митної вартості, а відповідачем не доведено, що позивачем неправильно здійснено розрахунок, до декларації внесено недостовірні або неточні відомості, що надані митному органу документи містять не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості.

Суд не піддає сумніву право органу доходів і зборів контролювати митну вартість, заявлену декларантом, але такий контроль повинен здійснюватися в межах повноважень, наданих діючим законодавством. При цьому враховується, що статтею 17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року визначено, що ніщо в цій Угоді не тлумачиться як обмежуюче або таким, що ставить під сумнів право податкових адміністрацій переконуватися у правдивості або точності будь якої заяви, документу або декларації, що надаються для цілей митної оцінки.

Приймаючи рішення про коригування митної вартості товару, митниця виходила з наявної інформації щодо раніше визначеного рівня митної вартості. Однак, в порушення вимог ст. 57 Митного кодексу України митницею не доведено неможливість застосування інших (попередніх) методів (2а-2г) визначення митної вартості товару, а застосовано резервний метод, який відповідно до наведених вище норм законодавства застосовується у випадку, якщо митна вартість товару не може бути визначена за попередніми методами.

При цьому, здійснюючи коригування митної вартості, орган доходів і зборів застосував митну вартість товару - шин, які не мають камер, тоді як товар, пред'явлений позивачем до митного оформлення, являє собою камери з покришкою. Також товар, з яким органом доходів і зборів здійснено порівняння, має іншу конструкцію, значно вищий індекс навантаження та швидкості, використовується для встановлення на великовагові повнопривідні трактори та зернозбиральні комбайні.

Тобто, відповідачем при коригуванні митної вартості застосована митна вартість товару, який не є ідентичним чи аналогічним оцінюваному товару, відповідно, така митна вартість не є співставною із митною вартість спірного товару та не може бути застосована при коригуванні митної вартості оцінюваного товару.

Крім того, суд погоджується з доводами апелянта, що судом першої інстанції та органом доходів і зборів не прийнято до уваги, що митна вартість товару, який застосовано при коригуванні товару, ввезеного позивачем, визначалась з урахуванням умов поставки CIF згідно з Інкотермс, які відрізняються від умов поставки FOB та визначають інші правила включення фрахту або транспортних витрат, страхування до митної вартості.

Суд зазначає, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатньою підставою для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості. Такий висновок суду апеляційної інстанції відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 11.09.2012 р. (реєстраційний № 26347525 в Єдиному державному реєстрі судових рішень), а також в постанові від 31.03.2015 р. в справі № 21-53а15, відповідно до якого митний орган повинен витребувати ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

На підставі наданих декларантом документів, перелік яких відповідає ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, з урахуванням умов поставки товару, орган доходів і зборів мав можливість перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України, і ці документи не містили дійсних розбіжностей, які б давали привід для обґрунтованого сумніву у правильності заявленої митної вартості і необхідності витребовування додаткових документів.

Відповідачем як суб'єктом владних повноважень не доведено правомірності своїх дій щодо відмови у визначенні митної вартості товару за ціною договору, а встановлені судом обставини свідчать про надання позивачем достатнього обсягу документів, необхідних для визначення митної вартості за основним методом. При цьому відповідачем не доведено обґрунтованість виникнення сумніву у заявленій позивачем митній вартості товару за ціною договору.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Відповідачем не спростовано контрактну ціну оцінюваних товарів, об'єктивну можливість і спроможність визначити на підставі наданих позивачем документів зазначену ціну товарів, а також рівень митної вартості товарів за ціною договору за правилами, визначеними у ст. 58 Митною кодексу України.

Відповідач не підтвердив належними доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об'єктивна можливість застосування першого методу не спростовані відповідачем.

Вказані обставини не враховані судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови, що призвело до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що не доведеними є обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

На користь позивача підлягають стягненню з бюджетних асигнувань відповідача судові витрати зі сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АМТ Трейд» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.08.2018 р. в справі № 804/2834/18 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.08.2018 р. в справі № 804/2834/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АМТ Трейд» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень скасувати.

Ухвалити в справі № 804/2834/18 нове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АМТ Трейд» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товару від 17.11.2017 р. № UA110160/2017/000017/1.

Визнати протиправним та скасувати картку відмови в митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110160/2017/00035 від 20.11.2017 р., видану Дніпропетровською митницею ДФС Товариству з обмеженою відповідальністю «АМТ Трейд».

Стягнути з бюджетних асигнувань Дніпропетровської митниці ДФС на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АМТ Трейд» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 8810 (вісім тисяч вісімсот десять) грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 09.01.2019 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10.01.2019 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко