Справа № 454/3260/18
Суддя: Адамович М. Я.
Дата ухвалення: 2018-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 454/3260/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2018 року Сокальський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Адамович М. Я.

за участю секретаря: Калиш В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сокалі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області, інспектора поліції Левицького Тараса Миколайовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з даним позовом та просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №677866 від 20.10.2018р. за ч.1 ст.122 КУпАП щодо нього та закрити провадження у справі.

Свої вимоги мотивує наступним.

20.10.2018р. вищевказаною постановою на нього було накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255грн., за зупинку на дорозі в темну пору доби та не увімкнення габаритних вогнів, аварійної світлової сигналізації, чим порушив п.19.4 ПДР.

З вказаною постановою не погоджується, вважає її незаконною та необґрунтованою, оскільки 19.10.2018р. біля 23.30год. він був фактично затриманий працівниками поліції як пасажир. Він пояснював працівникам поліції, що автомобілем не керував.

Також, йому не було роз'яснено його права, не надано можливості належним чином на великому моніторі проглянути відео, на якому зафіксовано розворот автомобіля тощо.

Позивач в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув та не повідомив причин неявки. Заяви про розгляд справи у його відсутності та заперечень проти позову суду не подав.

На підставі ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов до наступного висновку.

Виходячи із змісту частини другої статті 2 КАС у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Дані положення кореспондуються в статті 8 Закону України «Про національну поліцію» від 2 липня 2015 року№ 580-VIII.

Згідно копії постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №677866 від 20.10.2018р., на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255грн. за те, що він 19.10.2018р. о 23.50год. керуючи транспортним засобом здійснив зупинку в темну пору доби та не ввімкнув габаритні вогні, та аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п.19.4 Порушення вимог зупинки в умовах недостатньої видимості (не ввімкнув габаритні стоянкові ліхтарі)».

На спростування своєї вини позивач надав пояснення, які спростовують вчинення ним правопорушення зазначеного у вищевказаній постанові.

Разом з тим, представник відповідача, як зазначено вище, не прибув в судове засідання та не надав оригіналів або належним чином завірених копій матеріалів справи про адміністративне правопорушення, доказів на підтвердження вини позивача та заперечень.

Згідно із статтею 251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В даних правовідносинах, як зі сторони обвинувачення, так і зі сторони захисту, в підтвердження та спростування винуватості позивача надано копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Суд знаходить, що за обставинами справи копія постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не може бути визнана належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вона не є самостійним беззаперечним доказом, являє собою рішення про притягнення до адміністративної відповідальності і обставини викладені в ній повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Вказані обставини не дають змоги суду однозначно оцінити дії позивача як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП.

Поряд з тим, справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 122 КУпАП, з врахуванням статтей 222, 276 КУпАП розглядаються працівниками відповідних підрозділів міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху, які мають спеціальні звання за місцем вчинення правопорушення, тобто згідно рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26.05.2015р. - за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Винесення постанов у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122 КУпАП, уповноваженими на те особами на місці вчинення правопорушення, в тому числі без складання протоколу про адміністративне правопорушення, є неправомірними і призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в статті 268 КУпАП, зокрема право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази тощо.

В той же час, інспектором не дотримано зазначеного та регламентованого Кодексом України про адміністративні правопорушення порядку та безпосередньо на місці вчинення правопорушення складено постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Таким чином, відповідачем порушено права та охоронювані законом інтереси позивача, що є підставою скасування оскаржуваної постанови.

В той же час, розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122 КУпАП віднесено до компетенції Органів Національної поліції. Тому, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП щодо ОСОБА_1 не може бути закрите судом, так як не є підвідомчою суду.

Керуючись ст.ст. 5, 19, 241-245, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕАВ №677866 від 20.10.2018р. по справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255грн.

В задоволенні позову в частині закриття провадження у справі - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення воно може бути оскаржене протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 січня 2019р.

Головуючий: М. Я. Адамович